Справа № 1-38/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2011м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Свитки С. Л.,

за участю секретаря Таран О.В.,

прокурора Линдюка В.С., ,

представника потерпілих ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, гр.України, розлученого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, будучи зобов'язаним, згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду - виконавчий лист №2-364 від 20.05.1998р. сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_1 на утримання свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 06 травня 1998 року і до повноліття дитини, але не менше 1/3 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, та згідно виконавчого листа №2/811/07 від 21.12.2007 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі 200 гривень щомісячно, починаючи з 29.11.2007 до досягнення ОСОБА_4, двадцяти трьох річного віку за умови її навчання в Черкаському державному бізнес коледжі, не зважаючи на неодноразові виклики в ВДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ, де письмово попереджався про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, з листопада 2007 р. мір щодо пошуків роботи та свого офіційного працевлаштування не прийняв, тимчасово проживаючи та працюючи по найму в м. Києві і отримуючи кошти в сумі 1500-2000 гривень, маючи можливість сплачувати аліменти, кошти на утримання своїх дітей не перераховував, матеріальну допомогу їм не надавав, заборгованість по сплаті аліментів не ліквідував, протягом 2010 року аліменти не сплачував взагалі та продовжує і далі злісно ухилятися від погашення боргу по сплаті аліментів, наданні іншої матеріальної допомоги на утримння дочки - потерпілої ОСОБА_5, заборгованість по виплаті якій станом на 01.12.2010 року становить 7110 гривень, та сина ОСОБА_6, на якого заборгованість по виплаті аліментів на його утримання станом на 01.12.2010 становить 7861 гривня.

Будучи допитаним під час досудового слідства і в суді підсудний ОСОБА_2 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю і показав, що після розлучення він з колишньою дружиною, від достовірно знав про обов*язок сплачувати аліменти на утримання двох своїх дітей за рішенням суду. Протягом останніх років він періодично працював в м.Києві, отримував заробітну плату в сумі 1500-2000 грв, але аліменти не сплачував. Останні два роки він взагалі не надав дітям ніякої допомоги.

Суд, враховуючи, що підсудний та інші учасники судового розгляду не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів у добровільності і істинності позиції всіх учасників процесу і після розяснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному і касаційному порядку, визнав можливим обмежитись допитом підсудного і вивченням матеріалів, які характеризують його особу.

Винність підсудного ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого злочину на підставі її повного визнання останнім підтверджується доказами, перевіреними в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299 КПК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності і які у суду не викликають сумніву, суд вважає, що обвинувачення в межах предявленого підсудному доведене повністю.

На підставі добутих доказів суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей( аліментів).

При призначенні покарання підсудному суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як нетяжкий злочин, його особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд визнає його активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

По місцю проживання підсудний характеризується посередньо.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає.

Речових доказів у справі немає.

З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді 2550 грн штрафу.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_7