АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого -
судді - Дорчинець С. Т., суддів - Стана
І.В., Машкаринця М. М. , за участю прокурора - Фотченка С. І., засудженої
ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_3, розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді кримінальну справу за апеляцією, яку подали захисник ОСОБА_4 та засуджена
ОСОБА_1 на вирок
Мукачівського міськрайонного суду від 26 липня 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с Осій, мешканка
АДРЕСА_1, українка, гр. України, з
вищою освітою, одружена,
працювала директором
Іршавського бюро подорожей
та екскурсій Закарпатського обласного дочірнього підприємства «Закарпаттурист», не судима,
засуджена за ч. 4 ст. 190 КК
України на шість років позбавленні волі з конфіскацією майна, а за ст. 364 ч. 2 КК України на п'ять років
позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язані з наданням
туристичних послуг у підприємствах,
установах та організаціях незалежно від форми власності строком на три
роки.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття
ОСОБА_1 призначено шість років
позбавленні волі з конфіскацією майна з позбавленням права обіймати посади
пов'язані з наданням туристичних послуг у підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми
власності строком на три роки.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_1 залишено попередній -
підписка про невиїзд. Стягнуто з ОСОБА_1
у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь
потерпілого ОСОБА_6 13325 гривень та
5000 гривень, - всього 18 325
гривень, -потерпілого ОСОБА_5 13325 гривень та 5000 гривень, - всього 18 325 гривень та на користь
потерпілого ОСОБА_3 13325 гривень та
10000 гривень, - всього 23 325 гривень.

ОСОБА_1 визнана винуватою й засуджена за вчинені
злочини при таких обставинах.

На
початку листопада 2002 року та березня 2003 року -ОСОБА_1 , працюючи директором Іршавського бюро
подорожей та екскурсій Закарпатського обласного дочірнього підприємства
«Закарпаттурист», запропонувала
потерпілим ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відкрити робочі візи до
Великобританії за ціною 3500 доларів США
з кожного.

Справа: № 11-
709 / 07

Номер рядка
статистичного звіту - 6

Головуючий у
суді першої інстанції: Гейруш В.Б.

Доповідач: Стан І.В.

2

За
виконання цієї послуги запропонувала передати їй завдаток, на що останні погодились і в березні 2003
року ОСОБА_6, передав їй 300 доларів США,
а ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 кожний по 200 доларів США. 04 вересня 2003 року в приміщенні
Іршавського бюро подорожей та екскурсій Закарпатського обласного дочірнього
підприємства «Закарпаттурист», в
присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_6 передав ОСОБА_1 1800 доларів США та 1000 ( тисячу )
Євро, а ОСОБА_5 та ОСОБА_3 кожний по 3300 доларів США. Не маючи наміру
відкривати потерпілим робочі візи ОСОБА_1 через мешканку м. Києва ОСОБА_9, а
остання через свою знайому ОСОБА_10, які не знали про злочинні наміри ОСОБА_1 придбала для
потерпілих туристичні путівки до Хорватії. Після цього, у другій декаді вересня 2003 року ОСОБА_1
наказала потерпілим виїхати у м. Київ та
повідомила, що по прибуттю в столицю на
залізничному вокзалі їх зустрінуть,
передадуть їхні паспорти з відкритими до Великобританії візами та квитки
на літак. Потерпілі ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 20 вересня
2003 року прибули потягом до м. Києва, де ОСОБА_10 передала їм їхні закордонні
паспорти з відкритими візами, туристичні
путівки до Хорватії в м. Пула, квитки на літак та по 1000 доларів США кожному. Під час
з'ясування по телефону питання про те,
чому візи відкриті не до Великобританії ОСОБА_1 наказала їм летіти до
Хорватії, де в готелі їх знайде
особа, якій вони повинні передати свої
паспорти та по 1000 доларів США
кожний для відкриття візи до Великобританії. Прибувши за вказівкою ОСОБА_1
до Хорватії, потерпілі, передали невстановленій слідством особі на
ім'я «ОСОБА_11» свої паспорти та гроші,
а він через декілька днів передав їм паспорти громадян Чеської
Республіки з їх фотографіями. Вчиняючи дії ОСОБА_1, зловживала службовим становищем, умисно,
не маючи жодних угод з вітчизняними та закордонним установами про
працевлаштування громадян, усвідомлювала
своє небажання та неможливість відкриття робочих віз до Великобританії, шляхом обману та зловживання довірою
заволоділа належними потерпілим коштами,
що за офіційним курсом НБУ станом на 04 вересня 2003 року складало по
13325 гривень, - завдала кожному значної
шкоди в особливо великому розмірі.

В апеляції, яку подали захисник ОСОБА_4 та засуджена
ОСОБА_1 вказується про те, що вирок суду є незаконним та
необгрунтованим, що при розгляді справи
допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, а також неповнота та однобічність при
дослідженні доказів у справі. Зокрема,
порушена таємниця нарадчої кімнати,
право засудженої на захи ст.
Так, при розгляді справи судом
необгрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик і допит у судовому засіданні в
якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,
які достовірно можуть підтвердити передачу засудженою в м. Київ коштів для оформлення робочих віз. Також
необгрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про перевірку доводів
потерпілого ОСОБА_2 про те, що з Італії
в Україну він був депортований саме із-за відсутності паспорта, - не перекладена на українську мову приєднана
ОСОБА_2 в якості доказу ксерокопія документа,
- не дана належна оцінка довідці з УГІРФО УМВС України в Закарпатській
області про відсутність відомостей про депортацію з Італії в Україну
ОСОБА_2, даним про стосунки, які склались між сім'ями ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і які не свідчать про те, що засуджена хотіла й мала намір їх обманути
та заволодіти їх коштами. У вироку не міститься вказівка про розмір
коштів, які ОСОБА_1 передала в м. Київ,
а також про розмір коштів які вона привласнила. З'ясування вказаного
впливає на розмір шкоди, яку повинна
відшкодовувати засуджена. В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
злочину суддя послався на показання ОСОБА_9 та ОСОБА_14,
які не з'явились у судове засідання з невідомих причин.
Наявні у справі докази - розшифровкателефонних з'єднань свідка ОСОБА_10 з
абонентами з Великобританії свідчать про те,
що оформленням робочих віз, у
тому числі бронюванням місць у готелі займалась остання. Не усунуті судом і
суперечності у показаннях потерпілого ОСОБА_5 ,
свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8, з
яких вбачається, що причетною до
оформлення робочих віз також є ОСОБА_9. Вищенаведені доводи, зібрані по справі докази в їх сукупності, на переконання апелянтів, свідчать про непричетність -ОСОБА_1 до
вчинення інкримінованих їй дій. Просять вирок скасувати, а справу направити на новий розгляд.

3

Під час
розгляду справи по суті засуджена ОСОБА_1 заявила клопотання, в якому вказує про те, що захисник ОСОБА_4 у зв'язку з поважними
причинами не з'явилась до апеляційного суду в судове засідання, настоювала на розгляді справи тільки за
участю захисника ОСОБА_4 й просила слухання справи відкласти на інший термін.

Заслухавши
прокурора, який вважав необхідним
розгляд справи відкласти, потерпілого
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,
які заперечували проти відкладення слухання справи на інший термін, колегія суддів, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1
на захист, вважає за необхідне справу з
розгляду в даному засіданні суду апеляційної інстанції зняти й призначити до
слухання на 09 годину 17 січня 2008 року в залі судових засідань Апеляційного
суду Закарпатської області, про що
повідомити учасників процесу.

Керуючись ст.
360 КПК України, апеляційний
суд, -

ухвалив:

Кримінальну
справу за апеляцією, яку подали захисник
ОСОБА_4 та засуджена ОСОБА_1 на вирок
Мукачівського міськрайонного суду від 26 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 - з
розгляду в даному засіданні суду апеляційної інстанції зняти й призначити до
слухання на 09 годину 17 січня 2008 року в заді судових засідань Апеляційного
суду Закарпатської області, про що
повідомити учасників процесу.