Дата документу Справа № 324/2297/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 324/2279/14-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/690/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185, Доповідач в 2 інстанції
ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 22 січня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який має середню спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави, в особі НДКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у розмірі 393 грн. 12 коп.

Вироком вирішена доля речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

Як зазначено у вироку, 10 серпня 2014 року, приблизно о 22-00 годині, обвинувачений ОСОБА_8 проходив повз неогороджену територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , розташовану по АДРЕСА_3 . В цей час у нього раптово виник умисел на викрадення чужого майна.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачений ОСОБА_8 зайшов на територію домоволодіння потерпілого та шляхом зняття не закритого, але зафіксованого навісного замка на вхідних дверях гаража і, проникнувши до нього, викрав велосипед Україна вартістю 432 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, та перебуваючи на території домоволодіння потерпілого, обвинувачений ОСОБА_8 підійшов до колодязя та шляхом вільного доступу, повторно, викрав з колодязя електронасос Цвіркун, вартістю 237 грн. 50 коп.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 669 грн. 50 коп.

ОСОБА_8 , про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок підлягає зміні, оскільки суд штучно збільшив кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, що призвело до його необґрунтованого засудження за ч. 2 ст. 185 КК України та зайвого застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України. У зв`язку з чим просить вирок змінити, виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, вважати його засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, виключити з резолютивної частини вказівку про застосування до нього положень ч. 1 ст. 70 КК України, в інший частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, а вирок зміні з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та визнав провину в повному обсязі.

Судова колегія вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, щодо зайвої кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, що призвело до штучного збільшення кількості епізодів злочинної діяльності ОСОБА_8 , та зайвого застосування положень ст. 70 ч. 1 КК України, оскільки таємне викрадення електричного насосу та велосипеду було поєднане з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції може змінити вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку районного суду, з виключенням з мотивувальної частини вироку вказівку про кваліфікацію дій ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 185 КК України, як зайву та застосування ч.1 ст. 70 КПК України при призначенні покарання, залишивши остаточне покарання, призначене судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 22 січня 2015 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України та посилання в резолютивній частини вироку вказівку про застосування положень ст. 70 ч. 1 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнити з випробуванням строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, вказаних у вироку суду першої інстанції, передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3