У Х В А Л А
про зміну примусових заходів медичного характеру
30 березня 2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
представника закладу лікаря - психіатра ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
зацікавленої особи ОСОБА_7
розглянувши в закритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові подання в.о. заступника головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом хворому:
ОСОБА_8 , 1929 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.115, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 357 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Виконуючий обов"язки заступника головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня`з експертизи ОСОБА_9 звернувся в суд з поданням про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом в примусовому порядку хворому ОСОБА_8 , 1929 року народження.
Подання мотивує тим, що ОСОБА_8 з 29.10.2014 року і по даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» згідно з ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 серпня 2014 року.
10 березня 2015 року засідання комісії лікарів - психіатрів дійшла висновку, що хворий страждає органічним маячним розладом у істеро-шизоїдної особистості, стан формування ремісії, ускладнений органічним розладом особистості та поведінки у виді наростаючого психоорганічного синдрому. За своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
Покликаючись на ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд продовжити застосування примусового заходу медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом хворому ОСОБА_8 , 1929 року народження.
В судовому засіданні представник комунального закладу, він же лікуючий лікар, подання підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у поданні. При цьому, стверджує, що на даний час не має необхідності тримати хворого в умовах лікарні,оскільки його стан покращився, він може самостійно обходити себе, агресивність відсутня. Однак, пояснив суду, що у зв"язку із тяжкими сімейними обставинами, що зумовлені тим, що хворий після виписки буде зобов"язаний проживати в доному будинку із своїм племінником, матір якого він вбив, а його донька не бажає здійснювати нагляд за своїм пристарілим хворим батьком.
Адвокат в судовому засіданні проти подання заперечив, як на його думку, хворий не потребує примусового лікування у психіатричному закладі, достатнім для нього буде надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Представник хворого - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти подання заперечила та пояснила, що , як лікар-психіатр може ствердити, що її батько не потребує примусового лікування, однак , на сьогоднішній день в неї немає належних житлових умов для того, щоб прийняти батька до себе та просить надати їй час для підготовки житла.
Сам хворий в судовому засіданні підтвердив, що його стан є значно кращим, він орієнтується в ситуації, критично ставить до скоєного ним злочину та просить вибачення у сина потерпілої. Однак, на даний час розуміє, що його родичам необхідно вирішити свої житлові питання та бажає написати заяву нае добровільне лікування в психіатричній лікарні.
Зацікавлена особа ОСОБА_7 - племінник хворого в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 має свою частку у власності на особняк по АДРЕСА_1 та може безперешкодно користуватись нею, однак він особисто не буде надавати йому будь-який догляд, оскільки хворий, хоч і є його рідним дядьком, однак жорстоко вбив його матір, та неодноразово до цього її калічив.
Прокурор в судовому засіданні проти подання заперечила, вважає, що хворий не потребує примусового лікування в умовах психіатричної лікарні, і примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом слід змінити на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Дослідивши надані суду подання з додатками, з`ясувавши фактичні обставини та питання, передбачені ст. 512 -514 КПК України, заслухавши пояснення представника комунального закладу, думку адвоката , самого хворого, його рідної доньки та племінника та висновок прокурора, суд приходить до переконання, що у задоволенні подання слід відмовити.
Судом встановлено, що відповідно до постанови Залізничного районного суду м.Львова від 09 листопада 2007 року до ОСОБА_8 застосовано медичні заходи примусового характеру у вигляді примусового лікування від психічного захворювання шляхом госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом до його видужання, як особу, що вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 115, ч.2 ст.125, ч.1 ст. 357 КК України.
Згідно із ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року, примусові заходи змінено та переведено хворого для подальшого примусового лікування до психіатричної лікарні у відділенні із посиленим наглядом.
Відповідно до ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 вересня 2014 року, хворому змінено вид примусових заходів медичного характеру із примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом ВОПЛ № 2 мст. Олика на лікування у відділенні із звичайним наглядом психіатричної лікарні за місцем проживання.
10 березня 2015 року засідання комісії лікарів - психіатрів дійшла висновку, що хворий страждає органічним маячним розладом у істеро-шизоїної особистості, стан формування ремісії, ускладнений органічним розладом особистості та поведінки у виді наростаючого психоорганічного синдрому. За своїм психічним станом потребує продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
Згідно вимог ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу",питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вважає,що у поданні слід відмовити , оскільки досліджені судом фактичні обставини справи та поведінка хворого, дають підстави зробити висновок, що йому може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання, і це відповідає вимогам ст.19
ст. 94 КК України , ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» та рекомендаціям Пленуму Верховного суду України, викладених у постанові « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року.
Таке своє рішення, суд мотивує тим, що протягом судового засідання, хворий усвідомлює події, що відбуваються навколо нього, зміст судового процесу з розгляду подання та його критичний аналіз вчиненого ним діяння.
На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 17,19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 503 - 514 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у продовженні застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_8 , 1929 року народження, зареєстрованому та проживаючому: АДРЕСА_1 та який вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.115, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 357 КК України.
Змінити примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_8 , 1929 року народження, зареєстрованому та проживаючому: АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.115, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 357 КК України .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_10