Справа № 346/5413/14-к
Провадження № 11-кп/779/30/2015
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захісника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2014 року у кримінальному провадженні за № 0000704 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судимого 18.09.2013 року Коломийським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України до 120 годин громадських робіт, у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 304 ч.1, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Долина, жителя АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Велика Паладь, Виноградівського району, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_3 , раніше судимого 14.12.2012 року Коломийським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, 18.09.2013 року Коломийським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70, 71 КК України на один рік один місяць позбавлення волі, звільнений 14.07.2014 року по відбуттю строку, у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Семаківці, Коломийського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 198 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та жителя АДРЕСА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним за ст.ст. 304 ч. 1, 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України та призначено покарання:

за ст. 304 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_7 визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань 1 рік 8 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнано винним за ст. 185 ч. 3 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень в дохід держави.

ОСОБА_8 визнано винним за ст. 186 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнано винним за ст.ст. 186 ч. 2, 198 КК України та призначено покарання:

за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 2 роки позбавлення волі;

за ст. 198 КК України - 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_11 визначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_11 покладено певні обов`язки.

ОСОБА_12 визнано винним за ст. 186 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_12 покладено певні обов`язки.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 - домашній арешт, залишити раніше обраний до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рахувати з 16.09.2014 року, тобто з часу затримання.

Цивільний позов по справі відсутній.

Вирішено питання про речові докази.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали на вказаний вирок апеляційні скарги, у яких не оспорюючи кваліфікації вчиненого, вважають вирок суду в частині призначеного покарання надто суворим та просять оскаржуваний вирок змінити та призначити їм більш м`яке покарання. Інші обвинувачені по даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 даний вирок не оскаржували.

Як встановлено судом першої інстанції, близько 18 год. 30 хв. 07.07.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зайшли на територію господарства в АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_13 , де проникли у розташоване на території вказаного господарства підсобне приміщення, звідки таємно викрали електричний мотор потужністю 150 Вт, вартістю 1 000 грн.

Крім того, ОСОБА_7 05.09.2014 року близько 21 год. 30 хв. за попередньою

домовленістю із неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 будучи в стані

алкогольного сп`яніння, перебуваючи у м. Коломия на вул. Карпатській, неподалік кільцевої

розвилки поряд із автовокзалом, повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали майно ОСОБА_14 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2390 грн.

Також, ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 близько 01.45 год. 09.09.2014 року будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у м. Коломия на вул. Карпатська, неподалік кільцевої розвилки поряд із автовокзалом, повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрали майно ОСОБА_15 , чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 630 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 повторно, разом з обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_16 26.08.2014 близько 22.30 год. за попередньою домовленістю між собою, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у м. Коломия по вул. Бандери, неподалік магазину «Чемпіон», відкрито викрали майно ОСОБА_17 , чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1389 грн.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та Долинський 1. 06.09.2014 року близько 21.30 год. за попередньою домовленістю між собою, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в м. Коломия по вул. Січових Стрільців, відкрито викрали майно ОСОБА_18 , чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 675 грн.

Також, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_19 близько 21.10 год. 12.09.2014 року за попередньою домовленістю між собою, перебуваючи в м. Коломия по вул. Чайковського, відкрито викрали майно ОСОБА_20 , чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

Доводами апеляційної скарги обвинувачених є їх покликання на те, що призначене їм покарання є занадто суворим.

Під час апеляційного розгляду прокурор вважає вирок суду законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просять задовольнити вимоги поданих ними апеляційних скарг, змінити оскаржуваний ними вирок з пом`якшенням призначеного їм покарання.

Захисник ОСОБА_9 підтримав апеляційні скарги подані обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просив їх задовольнити, а вирок суду змінити.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши думку прокурора, доводи обвинувачених та захисника обговоривши мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, а також правильність кваліфікації їх дій не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ст. 404 КПК України не підлягають.

Що стосується покликання обвинувачених на суворість призначеного їм покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до ст. 65 КК України загальними принципами призначення покарання, є призначення покарання в межах санкції статті КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням положень загальної частини КК України, а також ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого, зокрема їх повне визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, позитивну характеристику за місцем проживання та навчання та призначив покарання за скоєне, яке не можна вважати надто суворим.

Крім того, ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тому його вимоги у поданій апеляційній скарзі про застосування положень вказаної статті є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд повно та всебічно розглянув справу і постановив законний, обґрунтований, справедливий вирок і призначене покарання обвинуваченим є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного, суд не має підстав для пом`якшення покарання, як про це покликаються апелянти.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2