Справа №583/2554/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/165/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 від 26.03.2013 року і за № 0001410 від 24.10.2013 року, за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець м. Охтирка, Сумської області, раніше судимий:

- 03 грудня 2001 року за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 15 лютого 2005 року за ст. ст. 128, 71 КК України на 9 місяців позбавлення волі;

- 19 квітня 2007 року за ст. ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 289 ч.2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 21 серпня 2014 року за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі,-

визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 , ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 129 КК України, з призначенням покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України 4 місяця арешту;

- за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 129 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим йому призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Охтирського міськрайонного суду від 21 серпня 2014 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно йому призначено до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні злочинів за таких обставин.

27 березня 2012 року близько 02:00 год. ОСОБА_8 шляхом віджиму металевої конструкції та розбиття віконного скла, проник до приміщення торгівельного кіоску «Едем», розташованого по вул. Фрунзе у м. Охтирці, що належить приватному підприємцю ОСОБА_9 , звідкіля повторно, таємно, умисно, з корисливих спонукань, викрав ряд різноманітних товарів на загальну суму 354 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

27 березня 2012 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 в приміщенні кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , тримаючи у руках кухонний ніж, в грубій та рішучій формі висловлював намір позбавити життя потерпілого ОСОБА_10 , який сприймав дані погрози як такі, що можуть здійснитися, оскільки з вищевказаним громадянином у нього протягом тривалого часу склалися неприязні відносини, а також тому, що останній є раніше неодноразово засудженим. ОСОБА_10 , побоюючись за власне життя і здоров`я, захищаючись від незаконних дій ОСОБА_8 , наніс останньому удар рукою в область живота та вибіг з будинку, щоб покликати на допомогу. Після цього ОСОБА_8 покинув домоволодіння потерпілого.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 04 квітня 2012 року близько 02:00 год., через незамкнену хвіртку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, з корисливих спонукань, повторно, викрав велосипед «Україна», що належать ОСОБА_11 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 216 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 18 жовтня 2013 року близько 09:00 год., перебуваючи на території колишнього «Колгоспбуду», що знаходиться по вул. Транспортній, 2 в м. Охтирка, де він тимчасово працював у ОСОБА_12 , діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що його дії непомічені сторонніми особами, повторно викрав алюмінієві борти в кількості 7 шт., перенісши їх до паркану, та перекинувши викрадене майно за вищевказану територію, сховав в кущі, розташовані поблизу. В подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2320 грн.

У поданих апеляційних скаргах:

- адвокат ОСОБА_7 вважає незаконним вирок суду в частині визнання винним і засудження ОСОБА_8 за ст. 129 ч.1 КК України й прохає за недоведеністю його вини у вчиненні цього злочину перекваліфікувати його дії за ознаками менш тяжкого діяння;

- обвинувачений ОСОБА_8 без наведення обґрунтування вважає себе невинним у злочині за ст. 129 ч.1 КК України, прохає вирок змінити та пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого вироку суду та доводів апеляційних скарг учасників судового провадження, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримання своїх апеляційних вимог, думку прокурора ОСОБА_6 про законність вироку та залишення його без зміни, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, а також перевіривши матеріали судового провадження в межах зазначених апеляційних скарг сторони захисту, колегія суддів дійшла висновків, що ці скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та оцінивши їх відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих й вмотивованих висновків про доведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 винних злочинних діянь за сформульованим у вироку обвинуваченням.

На підтвердження встановлених обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень суд поклався на достатню сукупність перевірених, проаналізованих і наведених у вироку доказів.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним тільки у вчиненні ним крадіжки у підприємця ОСОБА_12 семи алюмінієвих бортів, якими розпорядився на власний розсуд, а тому у цій частині в порядку ч.3 ст. 349 КПК України суд обмежився тільки допитом самого обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин такого обвинувачення, яке ніким з учасників судового провадження не оспорювалось.

За іншим обвинуваченням ОСОБА_8 при судовому розгляді винним себе не визнав, від дачі показань відмовився, а під час судових дебатів пояснив, що він інших крадіжок не скоював, а лише переночував у будинку, в якому знаходилось викрадене майно, й під час сварки не погрожував з ножем вбивством ОСОБА_13 . Але суд розцінив таку позицію обвинуваченого як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення, доведеного доказами, які були досліджені при судовому розгляді.

Зокрема, при обґрунтуванні доведеності вчинення крадіжок обвинуваченим суд у вироку поклався на досліджені показання потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протокол огляду місця події, у якому зафіксовано сліди проникнення до кіоску «Едем» та викрадення товарів; акт контрольної перевірки матеріальних цінностей цього кіоску, яким встановлено найменування, кількість та вартість викраденого майна; інший протокол огляду місця події, а саме: будинку в с. Залісове Охтирського району, в якому тимчасово мешкав ОСОБА_8 і в якому було виявлено та вилучено частину викраденого товару з вказаного кіоску та велосипед «Україна», викрадений у ОСОБА_11 .

На підтвердження встановлених обставин скоєння ОСОБА_8 злочинної погрози вбивством суд у вироку поклався на досліджені показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протокол огляду місця події та протокол добровільної видачі.

У зазначених доказах містяться фактичні дані про те, що між обвинуваченим і потерпілим до цього вже, існували неприязні стосунки, ОСОБА_8 несподіванно прийшов додому до ОСОБА_10 , на кухні узяв у руку ніж і одразу висловив погрозу вбити потерпілого, який цю погрозу сприйняв як реальну, злякався за своє життя та життя своєї дружини, почав кликати на допомогу хлопців, які у нього працювали у дворі; став захищатися і вибив ножа, але ОСОБА_8 підняв цей ніж і утік, після чого прийшов до своєї знайомої ОСОБА_19 і залишив у неї вказаний кухонний ніж, а вона через тиждень добровільно видала цей ніж працівникам міліції.

За встановлених обставин вчинених кримінальних правопорушень суд правильно кваліфікував діяння обвинуваченого ОСОБА_8 за ознаками ст. ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 129 ч.1 КК України, а питання про призначення йому кримінального покарання вирішив з урахуванням вимог ст. ст. 50, 65-68, 70, 72 КК України. Також судом правильно визначено початок строку відбування ним покарання та зараховано до цього строку увесь термін попереднього ув`язнення.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 і адвоката ОСОБА_7 про недоведеність винуватості обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 129 ч.1 КК України та скасування вироку в цій частині із закриттям кримінального провадження, а також про пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання колегія суддів вважає безґрунтовними, оскільки дійшла переконання, що цей вирок суду є цілком законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Тому, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін, а апеляційні скарги цього обвинуваченого і адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Дана ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку учасниками судового провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.