Справа № 1323/2461/12 Головуючий у 1 інстанції: В.М. Пак
Провадження № 11/783/360/13 Доповідач : Марітчак Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоМарітчака Т.М.,
суддів апеляційного судуБерезюка О.Г. та Галапаца І.І.,
за участю прокурораШахрайчук Н.І.,
засудженогоОСОБА_5
та його захисникаДуткевича М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляцію засудженого ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2012 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, працюючого на сезонних роботах оператором котельні «Моршинтеплоенерго», одруженого, маючого на утриманні м алолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Лисовичі Стрийського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1, без судимості,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 213 КК України до 120 (ста двадцяти) год. громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд, залишено без змін, до вступу вироку в законну силу. Цим же вироком також вирішено питання з речовими доказами.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2012 року ОСОБА_5 визнанано винним та засуджено за те, що він з червня 2010 року, за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1, а також на суміжній присадибній ділянці, по АДРЕСА_2, яка належала його батькові ОСОБА_9, незаконно здійснював операції з брухтом кольорових та чорних металів без державної реєстрації і без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організував пункт прийому, схову та збуту металобрухту, який облаштував ваговим обладнанням та обладнанням для первинної переробки металобрухту, тобто відповідним газовим різаком і здійснював прийом металу з відповідним розрахунком з особами, які його здавали, накопичував його відкрито на вказаних земельних ділянках, а брухт кольорових металів частково зберігав в закритих приміщеннях.

Діючи з прямим умислом на придбання металобрухту, ОСОБА_5 за попередньою домовленістю, незаконно заготовив промисловий металобрухт по АДРЕСА_1, оскільки 13 березня 2011 року близько 05.00 год. ранку придбав, з метою збуту, 504 кг брухту чорного металу, шляхом купівлі його у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і невстановленої слідством особи, за який заплатив 1 000 грн., а 15.03.2011 року придбаний ним металобрухт було вилучено працівниками міліції під час проведення обшуку.

14 березня 2011 року, близько 07.00 год. ранку ОСОБА_5, за попередньою домовленістю, незаконно заготовив промисловий металобрухт (кольорових металів) шляхом його купівлі у ОСОБА_10, ОСОБА_12 та невстановленої слідством особи, за який він мав розрахуватись, як за кольоровий метал, протягом доби, однак 15.03.2011 року такий було вилучено працівниками міліції під час санкціонованого обшуку.

Крім цього, ОСОБА_5 03 червня 2011 року по АДРЕСА_1, продовжуючи свою злочинну діяльність, незаконно заготовив металобрухт чорного металу вагою 15 кг., шляхом його купівлі у ОСОБА_13 за 27 грн.

Продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_5 14.11.2011 року в АДРЕСА_1 незаконно заготовив металобрухт чорного та кольорових металів вагою 16 кг, шляхом його купівлі в ОСОБА_14 за 32 грн., по ціні 2 грн. за кг., який було вилучено під час обшуку 15 листопада 2011 року працівниками міліції. Всього в ОСОБА_5 було вилучено 2 827,00 кг чорних та кольорових металів, які він накопичив з червня 2010 року, здійснюючи незаконні операції з брухтом кольорових та чорних металів без відповідної реєстрації і без ліцензії, організувавши незаконний пункт прийому, схову та збуту зазначеного металобрухту, встановивши вагове обладнання та обладнання для первинної переробки металобрухту.

Не погоджуючись з вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2012 року засуджений ОСОБА_5 подав на нього апеляцію, в якій просить оскаржуваний вирок суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляції ОСОБА_5 покликається на те, що суд першої інстанції розглянув справу однобічно та неповно, висновки суду не відповідають викладеним у вироку фактичним обставинам справи, а тому оскаржуваний вирок, на його думку, підлягає скасуванню. Засуджений ОСОБА_5 в апеляції також посилається на те, що не займався скупкою кольорових та чорних металів, однак не заперечує того факту, що 13.03.2011 року придбав у ОСОБА_10 не металобрухт, а двигун та колодки, за які сплатив йому 1 000 грн. Зазначені речі, на думку ОСОБА_5, не можуть вважатись металобрухтом.

Крім цього, апелянт покликається на те, що 14.03.2011 року ОСОБА_10 привіз йому - ОСОБА_5 обпалений дріт, який він відмовився брати, однак ОСОБА_10 цей дріт не був потрібен і він залишив його на подвірї, але він ОСОБА_5 не дав за нього жодних грошей та не обіцяв їх дати ОСОБА_10.

Що ж стосується свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, яких в судовому засіданні не допитали, то таких свідків, на думку апелянта, вочевидь слід вважати підставними. Зі слів ОСОБА_13, він віз метал до ОСОБА_5 з Жидачівського району в с. Лисовичі Стрийського району та отримав від ОСОБА_5 27 грн., однак на думку апелянта, гроші, які було отримані від нього за зданий метал, не покривають навіть дороги з Жидачівського району Львівської області до Стрийського району Львівської області. Показання свідка ОСОБА_14, на думку апелянта, взагалі плутані та непослідовні, постійна плутанина в сумі грошей, які отримані ним від ОСОБА_5 свідчить про те, що він грошей від ОСОБА_5 не отримував.

Не погоджуючись з апеляцією засудженого ОСОБА_5, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав на неї заперечення, в яких зазначив про те, що вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області законний та обґрунтований, прийнятий з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляцію без задоволення. Факт здійснення ОСОБА_5 діяльності, повязаної з операціями із металобрухтом, стверджуються, на думку прокурора, зібраними у справі доказами, протоколом обшуку та показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12 та ОСОБА_11.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката Дуткевича М.В. про скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому складі суду, думку прокурора про відмову в задоволенні апеляції ОСОБА_5 та залишення оскаржуваного вироку без змін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція ОСОБА_5 до задоволення не підлягає, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_5 необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано не взяв до уваги твердження ОСОБА_5 про те, що він купляв у ОСОБА_10 не металобрухт, а мотор і колодки, оскільки воно не відповідає дійсності. Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово скупляв брухт чорного та кольорового металу. Зокрема, з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 18 листопада 2012 року вбачається, що він разом з ОСОБА_11 приїхали в с. Баню Лисовицьку і зустрілись з ОСОБА_5, де останній зважував мішки з металом, потім передав ОСОБА_11 гроші, з яких він ОСОБА_10 отримав 400 грн. (т. 1, а.с. 48). Крім цього, з протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_11 від 06 травня 2011 року вбачається, що разом з ними, крім ОСОБА_10, ще був ОСОБА_12, особа якого не встановлена, який подзвонив ОСОБА_5 та домовився про зустріч, після чого вони приїхали в с. Баню Лисовицьку, де передали металобрухт ОСОБА_5, за що отримали гроші в сумі 1 000 грн.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано не взяв до уваги покликання засудженого ОСОБА_5 про те, що до нього приїхали ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та привезли йому обгорілу алюмінієву обмотку, але таку він не взяв, а вони її залишили, оскільки їм вона не була потрібна, оскільки вони не відповідають дійсності, з огляду на покази ОСОБА_10 від 18 листопада 2011 року, в яких він зазначив про те, що ОСОБА_5 обіцяв розрахуватись пізніше, на протязі дня, у з вязу з тим, що не мав на цей час грошей, а тому алюмінієву обмотку вони залишили у нього на подвірї (т. 1, а.с. 48).

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обгрунтовано визнав показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про обставини здачі ними йому металобрухту правдивими та послідовими і проклав їх в основу обвинувального вироку суду, оскільки вони не суперечать іншим доказам у справі. А тому висловлений засуджений ОСОБА_5 в апеляції сумнів щодо правдивості показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про обставини здачі ними йому металобрухту колегія суддів не бере до уваги виходячи з наступного.

Так, з показів свідка ОСОБА_14 на досудовому слідстві вбачається, що в нього були металеві речі, металева плита, металева штанга, червоного кольору приблизною вагою 8 кг, а також чайник виготовлений з бронзи. Зі слів знайомого він дізнався про те, що в с. Баня Лисовицька є людина яка приймає металобрухт, звуть її ОСОБА_5, проживає по АДРЕСА_1 і, приїхавши в зазначене село, він ОСОБА_14 відшукав вул. Садову, де здав металобрухт чоловіку на імя ОСОБА_5, від якого натомість отримав грошові кошти в сумі 40 (сорок ) грн. (т. 1, а.с. 100).

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_14 пояснив, що працівники міліції вилучили в нього 40 грн., з яких 32 грн. йому заплатив ОСОБА_5 за металобрухт, при цьому він уточнив, що під час досудового слідства він сказав, що працівники міліції вилучили в нього 40 грн., з яких 32 грн. йому заплатив ОСОБА_5 за металобрухт (а.с. 2, а.с. 31). Крім цього з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_14 здав ОСОБА_5 16 кг металобрухту по 2 грн. за кілограм, за що отримав, як і убачається з його показань в суді, 32 грн.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано взяв до уваги і пояснення свідка ОСОБА_15 про те, що у звязку з відсутністю постійного місця роботи, він займається збором металобрухту по смітниках різних населених пунктів. 03.06.2011 року в с. Баня Лисовицька Стрийського району, поблизу колишньої цегельні, він знайшов іржаве залізо. Так як грошей, щоб доїхати додому в нього не було, він спитавши в людей на зупинці, про те, чи приймає хтось в селі металобрухт і дізнавшись, що такий приймає особа на імя ОСОБА_5, який проживає по АДРЕСА_1, відніс і здав його, за що від ОСОБА_5 отримав кошти в сумі 27 грн. (т. 1, а.с. 103).

Таким чином, у своєму вироку суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_5 своїми організував пункт прийому металобрухту, здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачене законодавством, оскільки з протоколу обшуку від 15 листопада 2011 року вбачається, що на подвірї ОСОБА_5 виявлено звалище металобрухту, 2 (два) газові балони, які були підключені до устаткування для різання металу, 10 кисневих балонів та металеву вагу сірого кольору, що свідчить, на думку колегії суддів, про організацію пункту прийому металолому, оскільки він встановив вагове обладнанням та обладнання для первинної переробки металобрухту (газовий різак, пропанови і кисневі балони) і здійснював прийом металу з відповідним розрахунком з особами, які його здавали, відкрито накопичував його на вказаних земельних ділянках та частково зберігав в закритих приміщеннях.

Дії ОСОБА_5, на думку колегії суддів, правильно кваліфіковано судом першої інстанції за ч. 1 ст. 213 КПК України, оскільки останній здійснював операції з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачене законодавством і організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_5, суд першої інстанції обґрунтовано покликався на наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність тяжких наслідків у звязку із вчиненням ним даного злочину і підставно призначив йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) год. громадських робіт.

Колегією суддів під час розгляду справи не встановлено таких істотних порушень вимог КПК України (1960 року), які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку.

На підставі наведено, колегія суддів вважає, що вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2012 року слід залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 362, 366, 372 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -

ухвалила:

вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 грудня 2012 року про визнання винним ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 213 КК України і призначення йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) год. громадських робіт, залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_5 без задоволення.

Судді:

підпис підпис підпис

Марітчак Т.М. Березюк О.Г. Галапац І.І.

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак