І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
листопада 2008 року Сумський районний
суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі
Токаревій В.М., за участю прокурора Мельника В.П., потерпілого ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу по обвинуваченню
ІНФОРМАЦІЯ_1 рогку народження, уродженця АДРЕСА_1 ( а не АДРЕСА_2, як зазначено
в інших матеріалах справи) АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, військовозобов'язаного, працездатного, непрацюючого, неодруженого,
раніше судимого вироком Білопільського
районного суду Сумської області від 13
травня 2002 року за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 240 годин
громадських робіт, вироком Ковпакіцвського районного суду м. Сум від 14 травня
2003 року за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122, 304, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК
України до 3 років 8 місяців 30 днів позбавлення волі, звільненого з місць
позбавлення волі за постановою Шосткінського міськрайонного суду Сумської
області від 6 липня 2005 року на підставі
п.»б» ст. 3 Закону України «Про амністію»,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_2 вчинив умисний злочин за наступних
період часу з 09.07.2008 року до 14.07.2008 року ОСОБА_2, достовірно знаючи, що
в металевому контейнері , що розташований по АДРЕСА_3 поблизу земельної ділянки
НОМЕР_1 знаходяться бетонозмішувач, електрокабель та інші предмети та
матеріали, які уявляють матеріальну
цінність, знаючи, що вказане майно
належить ОСОБА_1, на будівництві будинку якого ОСОБА_2 працював наприкінці весни 2008 року, маючи
намір на таємне з корисливих спонукань викрадення чужого майна, ОСОБА_2
домовився про продаж вказаного майна з
ОСОБА_3, увівши останнього в оману щодо правомірності своїх дій та давши
ОСОБА_3 зрозуміти, що має право на розпорядження вказаним майном.
з ОСОБА_3 про реалізацію викраденого, приблизно о 16 годині, приїхавши до
металевого контейнеру, що розташований
поблизу земельних ділянок АДРЕСА_3 , який ОСОБА_1 використовував як сховище для
зберігання речей, ОСОБА_2 металевою пилкою перепиляв навісний замок контейнера
та відчинив двері, підготувавшись, таким чином , до викрадення чужого майна .
цього , зустрівши ОСОБА_3, який для
перевезення майна, яке, як вважав ОСОБА_3, він правомірно купує у ОСОБА_2,
ОСОБА_2 приїхав на автомобілі „ГАЗель” , держномер НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_4 разом з іншими невстановленими особами
до металевого контейнеру розташованого поблизу дачної ділянки НОМЕР_1 по
АДРЕСА_3 і, проникнувши до контейнеру,
діючи таємно, викрав майно, що належало ОСОБА_1 , а саме: бетонозмішувач
вартістю 2049 гривень; тачка алюмінієва вартістю 372 гривень; дві бухти електричного двожильного
кабелю загальною довжиною 75 метрів
вартістю 225 гривень; рівень будівельний вартістю 14 гривень; 6 метрів
руберойду вартістю 20 гривень та металевий паливний бак з трактору 101 гривня
45 копійок, а всього таємно викрав майна потерпілого на загальну суму 2781
в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав повністю та пояснив, що з червня 2008 року він почав працювати на будівництві житлового
будинку в районі АДРЕСА_4 м. Суми у ОСОБА_1. Працюючі на будівництві, він дізнався,
що в металевому контейнері, який
стояв поруч, зберігаються будівельні інструменти, пристрої, що належали ОСОБА_1
На початку липня 2008 року знайомий ОСОБА_2
ОСОБА_3 в розмові повідомив ОСОБА_2,
що також веде будівництво свого будинку та йому потрібний бетонозмішувач
та інші будівельні матеріали. На цей час ОСОБА_2 вже не працював на будівництві будинку ОСОБА_1 Після цих розмов з ОСОБА_3 ОСОБА_2 вирішив
вчинити крадіжку з металевого контейнеру, що належав ОСОБА_1 і таким чином
заробити грошей. Через тиждень ОСОБА_2
подзвонив по телефону ОСОБА_3 та повідомив , що є бетонозмішувач .
Домовившись за ціну бетонозмішувача, ОСОБА_2 повідомив, що потрібно їхати в
сторону „АДРЕСА_4” м. Суми, де в металевому контейнері стоїть бетонозмішувач.
ОСОБА_2 розповів ОСОБА_3 про те, що цей бетонозмішувач належить близькому
знайомому ОСОБА_2, якому він вже не потрібен . Так
як бетонозмішувач потрібно було перевозити на вантажному автомобілі , ОСОБА_2
про це повідомив ОСОБА_3 , після чого вони домовилися зустрітися на кінцевій
зупинці в районі „АДРЕСА_4” м. Суми. Після цього ОСОБА_2 поїхав на ділянку з
металевим контейнером, з якого він вирішив вичинити крадіжку, і металевою
пилкою перепиляв навісний замок . Потім він, чекаючи ОСОБА_3 на зупинці, зустрівся з двома хлопцями на ім'я
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яким запропонував допомогти йому завантажити
бетонозмішувач. Про те, що ОСОБА_2
збирається вчинювати саме крадіжку він
їм не говорив. Приблизно о 17-й годині на кінцеву зупинку поблизу
„АДРЕСА_4” м. Суми приїхали ОСОБА_3 з
ОСОБА_4 на автомобілі „ГАЗель” з бортом та залізною будкою синього кольору.
Після цього ОСОБА_2 з ОСОБА_5м та
ОСОБА_6 також сіли в вказаний автомобіль і за вказівкою ОСОБА_2 поїхали до
ділянки, на якій стояв металевий контейнер , з якого він вирішив вчинити крадіжку. Приїхавши на цю
ділянку, яка нічим не огороджена, він з
ОСОБА_5м та ОСОБА_6 вилізли з
автомобілю та з металевого контейнера,
який вже був відчинений,
завантажили в автомобіль „Газель” бетонозмішувач, пів рулону руберойду, алюмінієву тачку на двох
колесах, електрокабель білого кольору,
металевий паливний бак з трактору ДТ-75
на 100 літрів червоного кольору. Після цього все викрадене майно вони перевезли
в домоволодіння ОСОБА_3, який через деякий час розрахувався з ОСОБА_2 за
чином, вина підсудного в судовому засіданні
знайшла своє підтвердження.
підсудного суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він з
проникненням в сховище - металевий контейнер, який використовувався потерпілим
ОСОБА_1 для зберігання майна, скоїв таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_1
на суму 2781 гривня 45 копійок.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, який в цілому задовільно
характеризується; пом*якшуючі відповідальність обставини -свою вину визнав в
повному обсязі і щиро розкаявся в скоєному, своїми поясненнями як в ході
досудового слідства, так і судового слідства сприяв розкриттю злочину, завдана
зщлочином шкода відшкодована в повному обсязі, потерпілий претензій
матеріального харакетру не має.
З врахуванням зазначених обставин суд
вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо лише в умовах його
ізоляції від суспільства.
Речові докази необхідно повернути
законному володільцю.
Судові витрати( ар.с. 28, 35) підлягають
стягненню з підсудного.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
захід відносно засудженого до набрання вироком законної сили залишити -
підписку про невиїзд.
з ОСОБА_2 в доход держави 112 гривень 68
копійок судових витрат, пов'язаних
з проведенням товарознавчої експертизи, зарахувавши кошти на
розрахунковий рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області, код ЄДРПОУ
№1212 від 28 серпня 2008 року).
з ОСОБА_2 в доход держави 226 гривень 80 копійок судових витрат,
пов'язаних з проведенням
автотоварознавчої експертизи, зарахувавши кошти на розрахунковий рахунок НДЕКЦ
Сумській області ( оплата за експертизу №210 від 16 вересня 2008 року).
докази: бетонозмішувач імпортного виробництва, алюмінієва тачка на двох
колесах, бухта електричного кабелю, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_1(
ар. с. 46, 47), залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_1.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської
області через Сумський районний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя