Справа
Головуючий у 1 інстанції Воронцова С. В.
Доповідач Антипець В. М.
2007 року колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі :
- судді Оседача М. М.
суддів -
Антипець В. М. Баглая І. П.
прокурора Шваб Л. В.
засудженого
Розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_2 на вирок
Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2007 року,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Олексіївка, Павлодарського району
республіки Казахстан, українець, громадянин України, з середньою - технічною
освітою, інвалід 2ї групи, одружений, житель АДРЕСА_1, раніше не судимий.
Засуджений : за ст. 122 ч. 1 КК України на 1 рік 6
місяців позбавлення волі, за ст. 296 ч.1 КК України на два місяці арешту.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю
злочинів призначено 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 п. 3 КК України звільнений від покарання з випробуванням
строком на 1 рік із зобов'язанням повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_2 на користь:
фінансового відділу Чернігівської міської ради 912 гр. 50 коп. за
лікування потерпілої;
- потерпілої ОСОБА_3 340 гр. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 4 000 гр. моральної шкоди, а всього - 4 340
Як встановив суд, 11 серпня 2006 року, близько 12
години, ОСОБА_2, знаходячись у тролейбусі № 328 маршруту № 2, між зупинками
громадського транспорту „Третя поліклініка” - „Дитячий світ”, на проспекті Миру
м. Чернігова, під час перевірки проїзних квитків та документів, що дають право
на безкоштовний проїзд у громадському транспорті, грубо порушуючи громадський
порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, безпричинно, із хуліганських
спонукань, проявляючи особливу зухвалість, ударив рукою в область живота, потім
тричі наніс удари в область голови кондуктору ОСОБА_3, чим завдав їй середнього
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду
скасувати, а справу щодо нього повернути на додаткове розслідування з мотивів
однобічності та неповноти досудового слідства, грубого порушення його
конституційного права на захист.
Свої доводи він обґрунтовує тим, що досудове
слідство та суд, об'єктивно не дослідили обставини справи. В дійсності він є
потерпілим, а кондуктор винною в тому, що йому подряпала обличчя та вигнала його з тролейбуса.
Суд, на думку засудженого, не звернув уваги на показання
свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили його слова про неправомірну
поведінку кондуктора та про те, що вона подряпала йому обличчя. Кондуктору він
ударів не наносив і не знає звідки в неї взялися тілесні ушкодження. Його
навмисно зробили винуватим та сфальсифікували матеріали кримінальної справи.
Заслухавши доповідача, засудженого та його
захисника, які просили вирок суду скасувати за недоведеністю вини, а справу
повернути на додаткове розслідування, міркування прокурора, який вважав вирок
суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінальної справи та
перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію засудженого
залишити без задоволення.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_2 у
вчиненні хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та в навмисному
заподіянні потерпілій ОСОБА_3 середнього
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень,
відповідають фактичним обставинам справи й обґрунтовані зібраними по справі доказами та є
Потерпіла ОСОБА_3 як під час досудового слідства,
так і в судовому засіданні, наполягала,
що коли вона, 11 серпня 2006 року, як
кондуктор перевіряла у пасажирів наявність квитків та проїзних документів, на
задній площадці пасажир ОСОБА_2 показав
пенсійне посвідчення в нерозгорнутому вигляді. На її прохання розгорнути
посвідчення, пасажир ткнув посвідченням в обличчя і вона не розгледіла його
змісту. На повторну вимогу пред'явити посвідчення в розгорнутому вигляді,
пасажир вдарив її в область живота, після чого наніс декілька ударів в область
голови. Їй було боляче, вона плакала, перестала продавати білети пасажирам і
повернулася на своє сидіння в тролейбусі. Їй знайшли заміну на роботі, а вона
звернулася за медичною допомогою.
Свідок ОСОБА_7 пасажир тролейбуса, підтвердив, що
чув розмову кондуктора та пасажира,
останній відмовлявся показати проїзний документ, оскільки вже пред'являв,
виказував образи. Після чого свідок почув звуки ударів та побачив бліду
кондуктора. Коли повернувся на звуки, пасажира, ОСОБА_2 утримував молодий хлопець. Конфлікт між
пасажиром і кондуктором привернув увагу усіх пасажирів тролейбуса.
Згідно з висновком комісійної судово - медичної
експертизи у потерпілої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мали місце тілесні ушкодження у
вигляді закритої черепно - мозкової травми,
забою головного мозку з розсіяною органічною мікросимтоматикою, які виникли від
дії тупих предметів, могли уторитися 11 серпня 2006 року і відносяться до
категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості
розладу здоров'я. Враховуючи характер травми, експерти вважають малоймовірним
виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої внаслідок самопадіння з висоти
власного зросту ( а. с. 96 - 99 том. 1).
Доводи засудженого, що очевидці конфлікту, пасажири
тролейбуса ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечують факт побиття
кондуктора, не виправдовують його у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
ОСОБА_9, яка стояла в тролейбусі
поруч з ОСОБА_2, стверджувала, що на вимогу кондуктора показати проїзний
документ ОСОБА_2 прямо в обличчя
кондуктора ткнув пенсійне посвідчення. Кондуктор не побачила змісту документа і
попросила ще раз показати посвідчення. На що пасажир розлютився, почав ображати
кондуктора, казати, що та сліпа, потім почав бити кондуктора. Розмахуючи руками,
ОСОБА_2 збив у неї з голови окуляри. Чоловік, який стояв поруч, став тримати
ОСОБА_2 та зупинив конфлікт. Вона залишила кондуктору свій мобільний телефон,
на випадок, як та звернеться до міліції .
Свідок ОСОБА_4, підтвердив, що він чув конфлікт між
кондуктором та пасажиром, а коли повернувся обличчям до конфліктуючих, то
побачив свідка ОСОБА_9, яка була невдоволена та піднімала з підлоги свої
По показаннях свідка ОСОБА_8, вона стояла спиною до салону
тролейбуса, дивилася у вікно і відповідно не
могла бачити, як ОСОБА_2 побив
кондуктора. На зупинці громадського транспорту вона надала ОСОБА_2 свою хустинку, що витерти кров
від подряпини на обличчі. Звідки взялися подряпини на обличчі ОСОБА_2 свідок
Оцінюючи критично показання свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які стверджували, що ОСОБА_2 не бив кондуктора, а навпаки , остання
висловлювалася нецензурними словами,
тягала ОСОБА_2 за волосся та подряпала йому обличчя, суд обґрунтовано не прийняв їх до уваги, по причині
пасажира ОСОБА_2 з кондуктором
ОСОБА_3 , а також побиття останньої пасажиром відбувалося в громадському
транспорті, в присутності багатьох людей,
які стверджують протилежне, на відміну від свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Під час досудового слідства свідку ОСОБА_6
пред'являлася для впізнання за фотографією кондуктор, яка за його показами побила ОСОБА_2 Данні протоколу, свідчать, що
свідок ОСОБА_6 показав зовсім на іншу жінку, а не на потерпілу ОСОБА_3 ( том 1
Свідок ОСОБА_5 стверджуючи, що кондуктор обзивала
непристойними словами пасажира та обома
руками била по обличчю, водночас не бачила жодних подряпин на обличчі пасажира
ОСОБА_2 Описуючи конфліктну ситуацію
свідок пояснювала про тиху розмову ОСОБА_2 з кондуктором, тоді як інші пасажири
звернули увагу саме на голосний крик.
Засуджений ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не пред'явив.
Судово - медичні данні про характер та локалізацію
тілесних ушкоджень виявлених у кондуктора ОСОБА_3, не дають підстав вважати, що
вона сама собі їх спричинила.
Висновки комплексної амбулаторної судово -
психіатричної експертизи, вказують на те, що засуджений ОСОБА_2 в момент інкримінованого йому діяння ознак
тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, був здатним усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
Характерологічні особливості ОСОБА_2 відрізняються підвищеною
образливістю, пов'язаною з егоцетричністю,
виражені агресивні установки у відносинах з оточуючими, при цьому рівень
фізичної агресії дорівнює 99 балів ( а. с. 45-52 том 2).
Отже посилання засудженого на необ'єктивне
дослідження обставин події злочину та навмисне формування проти нього доказової
бази обвинувачення безпідставні. Усі докази, зібрані по справі мають процесуальні джерела і досліджувалися
судом відповідно до вимог закону.
розгляду справи в суді першої інстанції, засуджений ОСОБА_2 просив надати йому перекладача
у зв'язку з хронічною хворобою слуху, підтвердженою медичною довідкою. Суд
з'ясував, що підсудний ОСОБА_2 мовою жестів для глухих не володіє, слуховим
апаратом не користується, спілкується з оточуючими при голосній розмові, а тому
надати перекладача, як того вимагає кримінально - процесуальний закон не зміг.
Як особа, що має вади слуху, ОСОБА_2 був
забезпечений захисником зі стадії досудового слідства, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 45 КПК України. У судовому засіданні приймав участь адвокат і захищав
інтереси підсудного. Судячи по записах в протоколі судового засідання, сам
підсудний ОСОБА_2 задавав питання, надавав пояснення, що не характерно для
повністю глухої людини.
Отже, посилання засудженого на порушення його права
на захист внаслідок не забезпечення його перекладачем, не відповідає дійсності.
Покарання засудженому суд призначив у відповідності
до вимог ст. 65 КК України, з
урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного та
обставин справи, із застосуванням ст. 75 КК України. Підстав для пом'якшення
покарання колегія суддів не вбачає.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366,
379 КПК України, колегія суддів,
Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м.
Чернігова від 26 вересня
2007 року щодо ОСОБА_2 без змін.
СУДДІ :
ОСЕДАЧ М. М. АНТИПЕЦЬ В. М. БАГЛАЙ І. П.