Справа № 4-321 2007 p.
ПОСТАНОВА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

08 червня 2007
року Галицький районний суд міста Львова у складі :

головуючої -
судді -
ОЛЕКСІЄНКО М. Ю. при секретарі
- ТУРЧИН Н.Ю. з участю прокурорів
- ПАЦЮРКЕВИЧА В.Г., ЛУПАКА І.В.,
ГОЛОВКИ Л.В. та захисника
- ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові скарги

захисника
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на
постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого
управління прокуратури Львівської області МИСЯКА В.М. від 21 жовтня та 10 грудня 2006 року про
порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України,

встановив :

06
грудня 2006 року захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду
зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу
слідчого управління прокуратури Львівської області Мисяка В.М. від 21 жовтня 2006 року про порушення
кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України.

З
аналогічною скаргою захисник звернувся і на постанову згаданого слідчого від 10
грудня 2006 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками ч.2
ст. 368 КК України.

В
обґрунтування скарг скаржник покликається,
що оскаржувані постанови винесені незаконно та передчасно, без достатніх підстав, оскільки як на момент порушення справи, так і на даний час відсутні докази вчинення ОСОБА_2 злочину,
передбаченого ч.2 ст. 3 68 КК України. Вважають, що порушенню кримінальної справи не
передувала необхідна перевірка, а справу
порушено проти особи без будь-яких об'єктивних підстав та необгрунтовано.
Вказує на порушення слідством ст. ст.
97, 98 КПК України, на відсутність підстав до порушення
кримінальної справи, що свідчить про
базування оскаржуваних постанов на припущеннях.

Вважає, що кримінальна справа відносно ОСОБА_2 порушена слідчим прокуратури Львівської області всупереч
вимог діючого законодавства, оскільки
достатніх даних, які б вказували на
наявність в її діях ознак злочину, не
було, такі протирічать вимогам ст. 94
КПК України та постанові Пленуму Верховного Суду України № 1 від 11 лютого

2

2005
року „Про деякі питання, що виникають
під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого,
прокурора про порушення кримінальних справ".

В суді
захисник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скарги підтримали, дали аналогічні пояснення. Просять скарги
задовольнити, скасувати згадані
постанови слідчого з мотивів винесення їх з порушенням чинного законодавства.

Представники
прокуратури Львівської області Лупак І.В., Головка Л.В. та слідчий Мисяк В.М. проти задоволення скарг заперечили, пояснили,
що постанови слідчого прокуратури Львівської області Мисяка В.М. від 21 жовтня та 10 грудня 2006 року про
порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2
ст. 368 КК України є підставними
і відповідають вимогам закону, що
слідчий мав право порушити дану кримінальну справу, оскільки для цього були приводи та підстави.
Просять у задоволенні скарг відмовити,
згадані постанови слідчого прокуратури Львівської області залишити в
силі.

Заслухавши
пояснення скаржника та ОСОБА_2 на підтримання скарг,
заперечення представників прокуратури Львівської області та
слідчого, опитавши осіб, по явках з повинною яких була порушена дана
кримінальна справа, вивчивши надані ними
матеріали кримінальної справи № 181-0038,
суд вважає, що скарги захисника
ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а
постанови слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого
управління прокуратури Львівської області Мисяка В.М. від 21 жовтня та 10 грудня 2006 року про
порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, скасуванню з таких підстав.

Оскаржувані
постанови не відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

Стаття
94 КПК України містить вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної
справи. Така може бути порушена тільки у тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно
до ч.1 ст. 94 КПК України приводами до порушення
кримінальної справи є заяви та повідомлення підприємств, установ,
організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці
вчинення злочину або з поличним, явка з
повинною, повідомлення, опубліковані в пресі, безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим,
прокурором ознак злочину.

В
постанові від 21 жовтня 2006 року зазначено,
що 21 жовтня 2006 року в УСБ України у Львівській області звернувся
громадянин ОСОБА_3 3 явкою з повинною про дачу ним 20 вересня 2006 року хабара
в сумі 2.000 грн. заступнику голови Червоноградського міського суду Львівської
області ОСОБА_2 за винесення позитивного рішення в його користь по
цивільній справі за позовом останнього про поновлення на роботі та зміну запису
у трудовій книжці, яка перебувала у
провадженні судді ОСОБА_2 Крім того, того ж
дня 21 жовтня 2006 року в УСБ України у Львівській області звернулась
громадянка ОСОБА_4 з явкою з повинною про дачу нею 03 жовтня 2006 року хабара в
сумі 100 доларів США заступнику
голови того ж суду ОСОБА_2 за

3

пришвидшення
і винесення позитивного рішення в її користь по цивільній справі за позовом
останньої про встановлення неправильності запису в акті громадянського
стану, яка перебувала в провадженні
судді ОСОБА_2

У
постанові слідчого від 10 грудня 2006 року зазначено, що 25 жовтня 2006 року в УСБ України у
Львівській області звернулась громадянка ОСОБА_5 з явкою з повинною про дачу
нею 16 жовтня 2006 року хабара в сумі 2.500 грн. заступнику голови
Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_2 за надання останньою її сину ОСОБА_6 дозволу на
проведення медичного обстеження та пом'якшення вироку відносно нього по
кримінальній справі № 134-0212 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ст.
ст. 185 ч.3, 186 ч.2,
185 ч.4, 304 КК України та
інших, яка перебувала в провадженні
судді ОСОБА_2

Оскаржувані
постанови про порушення даної кримінальної справи свідчать про винесення таких
всупереч вимогам КПК України, оскільки
до часу порушення справи слідчий не перевірив надані матеріали дослідчої
перевірки, надані Управлінням СБ України
у Львівській області, не перевірив заяв
з повинною, не опитав осіб, від яких поступили явки з повинною, не перевірив добровільності написання таких.

Так, опитані в судовому засіданні ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, а ОСОБА_8 в письмовій заяві
на адресу суду, ствердили факт чинення
на них морального та психологічного тиску з боку працівників Управління служби
безпеки, погроз та вимоги до написання
ними явок з повинною. Заперечили факти передачі ними грошей судді ОСОБА_2

Дана
обставина свідчить, що слідчим дана
неправильна оцінка доказам, які здобуто
незаконним шляхом, такий не перевірив
волю та бажання особи щодо написання заяв - явок з повинною.

Таке
порушення слід трактувати як суттєве порушення кримінально-процесуального
законодавства, що потягло порушення прав
особи, її конституційних прав на захист, є перешкодою в організації ефективного
захисту.

Стаття
98 КПК України передбачає порядок порушення кримінальної справи. Для
притягнення особи в якості обвинуваченого необхідно мати достатньо
доказів, які вказують на вчинення
злочину певною особою ( ст. 131 КПК України).

Слідчий
у постановах зазначає, що матеріали
перевірки містять достатні приводи та підстави для порушення кримінальної
справи, однак представлені матеріали
кримінальної справи, зокрема, роздруківки проведення оперативно - технічних
заходів не містять інформації про отримання суддею - заступником голови
Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_2 хабарів від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за позитивне
вирішення цивільних справ за їх позовами.

Так, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 суд розглядав
колегіально. Справи за заявою, а не за
позовом, ОСОБА_4 в порядку окремого
провадження про внесення змін в актовий запис в суді не зареєстровано, тому вважати,
що така була у провадженні судді ОСОБА_2 і нею розглядалась, без проведення належної перевірки, було передчасним. Аналогічно
це стосується і
кримінальної справи про

4

обвинувачення
ОСОБА_6 Інші приводи для порушення даної кримінальної справи, передбачені
ст. 94 КПК України, в її матеріалах відсутні.

До
порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 слідчим прокуратури області не перевірені заяви - явки з
повинною громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, які через короткий час
відмовились від них, що свідчить, що докази здобуто незаконним шляхом. Слідчий давав оцінку діям ОСОБА_2 , не перевіривши волю та бажання осіб щодо написання ними
явок з повинною. Суд не може брати до уваги як законний привід до порушення
кримінальної справи явки з повинною, бо
такі отримані з порушенням вимог закону,
оскільки добровільності в подачі таких судом не встановлено. Згадані
явки з повинною не можна розцінювати як добровільні, оскільки такі написані під тиском, слідчим не перевірено підстави їх отримання, тому викликають сумніви щодо законності їх
отримання, ( ст. 65 КПК України -порушена процедура отримання
доказів).

У
відповідності до вимог ст. 236-8 КПК України за результатами
скарги, залежно від того, чи були при порушенні справи додержані вимоги
статей 94, 97, 98 КПК України, суддя залишає скаргу без задоволення;
задовольняє скаргу, скасовує постанову
про порушення справи і виносить постанову про відмову в порушенні справи.
Набрання законної сили постановою судді про скасування постанови про порушення
справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення
прав, щодо яких на час досудового
слідства встановлювались обмеження.

Судом
встановлено, що оскаржувані постанови не
відповідають вимогам і ст. 98 КПК України, оскільки замість зазначення приводів та
підстав, перелік яких є вичерпно
визначений ст. 94 КПК України, слідчий наводить лише фабулу обвинувачення.
Кожна постанова слідчого, прокурора, відповідно до
ст. 130 КПК України має бути
мотивованою, що дасть можливість
обвинуваченому та іншим учасникам процесу зрозуміти, які міркування покладено в основу прийнятого
рішення. Це є також суттєвою гарантією забезпечення прав і законних інтересів
учасників процесу, дозволяє їм належним
чином захищати свої права.

Суд
вважає, що рішення слідчого прокуратури
Львівської області Мисяка В.М. про
порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, без достатніх приводів та підстав, є грубим порушенням її конституційних
прав, що на момент порушення даної
кримінальної справи в прокурора та слідчого прокуратури Львівської області
достатніх перевірених даних і підстав на це не було. Таких підстав, на думку суду, без належного проведення попередньої перевірки
не вбачалось, а така належно проведена
не була.

Постанови
по кримінальній справи щодо порушення такої відповідно від 21 жовтня 10 грудня
2006 року винесені на недостатньо з'ясованих обставинах без належного аналізу
та оцінки приводів та підстав для порушення такої. Прийняте прокурором та
слідчим рішення не відповідало вимогам
ст. 98 КПК України, тому згадані постанови про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

5

В
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.
ст. 2, 22,
94, 97, 98,
236-7, 236-8, п.2
ст. 6 КПК України, ст. ст.
62, 63 Конституції України, суд

постановив :

Скаргу
захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити .

Постанови
слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління
прокуратури Львівської області МИСЯКА В.М.
від 21 жовтня та 10 грудня 2006 року про порушення кримінальної справи
стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 368 КК України - скасувати.

Відмовити
в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за
ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.
368 КК України, на підставі п.2 ст. 6
КПК України.

Набрання
законної сили постановою про скасування постанови про порушення справи тягне за
собою скасування запобіжних заходів,
повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства
встановлювались обмеження.

На
постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської
області протягом 7 діб з дня її проголошення,
через районний суд.