У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Канигіної Г.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 13
березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та касаційними скаргами
засудженого ОСОБА_1, захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на постановлені судові
рішення,

в с т а н о в и л а:

вироком Коломийського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2007 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого,

-за ч.2
ст.162 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч.1
ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-за ч.1
ст.122 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-за ч.1
ст.296 КК України на 6 місяців арешту;

-за ч.2
ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі, а на підставі ст.70 КК України
за сукупністю злочинів остаточно на 8 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОКЛ 3.503,18 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_4; на користь
потерпілої ОСОБА_5 521 грн. матеріальних збитків та 1.000 грн. моральної шкоди;
на користь потерпілого ОСОБА_6 500 грн. матеріальних збитків і на користь
потерпілої ОСОБА_7 35.000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 1 серпня 2007 року вирок залишено без зміни.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1
засуджено за те, що він 8 липня 2005 року знаходячись в кафе “Саме тут” у с.Сопів
Коломийського району і будучи в стані алкогольного сп”яніння, біля 19 год.
вчинив хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_5, зняв з її голови капелюшок і надів
на свою голову, внаслідок чого між ними виникла суперечка. О 21 год. засуджений
прийшов і незаконно проник до будинку, де мешкає потерпіла, та побив її руками
й ногами, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження. В цей час в
будинку ОСОБА_5 знаходився ОСОБА_6, якого ОСОБА_1 теж побив, спричинивши легкі тілесні ушкодження.
Крім цього, під час вчинення зазначених дій останній таємно викрав з будинку
потерпілої майно на загальну суму 556 грн.

А також, 1 лютого 2006 року знаходячись
в гостях в стані алкогольного сп”яніння в будинку АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_8, ОСОБА_1 під час суперчки з
ОСОБА_9, який також там знаходився, вивів останнього на вулицю і завдав
удари руками й ногами у різні ділянки тіла, спричинивши тяжкі тілесні
ушкодження від яких ОСОБА_9 помер у лікарні.

У касаційному поданні прокурор,
не оспорюючи доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1,
просить скасувати постановлені судові рішення і направити справу на новий
судовий розгляд внаслідок м'якості призначеного засудженому покарання.

У касаційних скаргах:

засуджений ОСОБА_1 стверджує, що
кримінальну справу сфабриковано, а докази здобуто з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону. Вважає, що досудове і судове слідство
проведено неповно і однобічно, а висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи. Зазначає, що між ним і потерпілим дійсно виник конфлікт, в
процесі якого він штовхнув ОСОБА_4 і останній впав, оскільки був в стані
сильного алкогольного сп'яніння. Умислу на нанесення потерпілому тяжких
тілесних ушкоджень він не мав. За змістом скарги і доповнень до неї засуджений
просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення і направити справу на
новий судовий розгляд;

захисник ОСОБА_3 зазначає, що
судове слідство проведено неповно, однобічно і з обвинувальним ухилом. В основу
вироку суд поклав лише показання потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які не були очевидцями події і не дав належної оцінки
показанням самого ОСОБА_1. Ні в ході досудового слідства, ні в судовому
засіданні не здобуто прямих доказів на умисел ОСОБА_1 в заподіянні потерпілому
ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть і вважає, що дії
засудженого за цим епізодом кваліфіковано неправильно. Крім того, судом
проігноровані клопотання ОСОБА_1 про фіксування судового процесу технічними
засобами і ознайомлення з протоколом судового засідання. За змістом скарги
захисник ОСОБА_3 у зв'язку із порушенням вимог кримінально-процесуального
закону, неправильним застосуванням кримінального закону, а також
невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі ОСОБА_1,
просить скасувати щодо останнього судові рішення і направити справу на новий
судовий розгляд;

захисник ОСОБА_2 за наведеними
у касаційній скарзі доводами, які за своїм змістом аналогічні доводам
касаційної скарги захисника ОСОБА_3, а також у зв'язку із упередженим
ставленням до ОСОБА_1 з боку суду, просить скасувати постановлені щодо
останнього судові рішення і направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання і скарг, колегія
суддів вважає, що в їх задоволенні слід відмовити за таких підстав.

Висновок про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених дій, незважаючи на невизнання ним вини, суд у
вироку обгрунтував дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дав належну
оцінку.

Свідки, які були допитані в ході
досудового й судового слідства підтвердили факт, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 в
будинку ОСОБА_12 виникла сварка, під час якої засуджений нецензурно
висловлювався на адресу потерпілого, погрожував йому, штовхав та намагався
вдарити.

Зокрема, свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 і
ОСОБА_15 показали, що ОСОБА_1 виходив з будинку із ОСОБА_4 двічі, при чому
перший раз повернулись разом, а другий
раз повернувся один засуджений зі словами що він ОСОБА_4 “вирубив”.

Згідно з даними акту судово-медичного
дослідження та висновку експерта смерть ОСОБА_4 наступила від закритої
черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку важкого ступеня, а також у
нього були виявлені легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні експерт підтвердив свій висновок і вказав, що тілесні
ушкодження, від яких наступила смерть ОСОБА_4, не могли утворитись від
одномоментного падіння з висоти власного росту на тверду основу, а утворились в
сукупності від лобно-тім'яної і потилично-тім'яної травми голови.

Свідок ОСОБА_16 в суді пояснила, що саме ОСОБА_1 побив ОСОБА_4, і останній
сам про це їй повідомив прийшовши до тями.

Наявність множинності тілесних ушкоджень та їх локалізація свідчать про те,
що удари потерпілому наносились цілеспрямовано із значною силою, а тому доводи
у касаційних скаргах засудженого і захисників про відсутність умислу на
заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 і недоведеність винуватості
ОСОБА_1 за цим епізодом необгрунтовані.

Винуватість ОСОБА_1 у незаконному проникненні до будинку потерпілої
ОСОБА_5, вчинення щодо потерпілих за цим епізодом хуліганскьких дій із
заподіянням тілесних ушкоджень, а також у таємному викраденні речей потерпілої,
підтверджується показаннями самих потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про обставини вчиненого;
показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_18; даними, які містяться у
висновках судово-медичного дослідження про характер завданих потерпілим
тілесних ушкоджень та іншими доказами, аналіз яких суд дав у вироку.

Як видно із матеріалів справи, на
досудовому слідстві і в суді досліджено всі обставини, які могли мати значення
для правильного її вирішення; порушень вимог кримінально-процесуального закону,
які тягнуть скасування або зміну постановлених судових рішень, у тому числі й
тих, які б були пов'язані із фальсифікацією доказів, перевіркою матеріалів
справи не виявлено, як і даних, які б могли свідчити про прояви упередженості
щодо ОСОБА_1 з боку суду. Докази, зібрані у справі, є належними, відповідають
вимогам допустимості, достатності і достовірності.

Що стосується доводів у касаційній
скарзі захисника ОСОБА_3 з приводу залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1
про фіксацію судового процесу технічними засобами, воно є необгрунтованим,
оскільки в матеріалах справи не міститься жодного клопотання такого змісту.

Твердження захисника ОСОБА_3 щодо
неознайомлення ОСОБА_1 з протоколом судового засідання спростовуються актами,
складеними секретарем судового засідання, про відмову ОСОБА_1 знайомитись з
матеріалами кримінальної справи і протоколом судового засідання, у тому числі
за станом свого здоров”я (т.3 а.с.115, 116, 183, 186), доповідною запискою
секретаря з цього приводу на ім'я головуючого по справі (т.3 а.с.117) та
поясненнями постових ІТТ Коломийського РВ УМВС України в Івано-Франківській області
(т.3 а.с.193,194).

Судом було зроблено запит на ім'я
начальника слідчого ізолятора, де утримувався ОСОБА_1, і отримано відповідь з
медичної частини що за медичною допомогою він не звертався і практично здоров
(т.3 а.с.142).

Відповідно до фактичних обставин,
встановлених судом, дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно, а покарання призначено
відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеня
суспільної небезпечності вчинених злочинів, даних про його особу і воно є
необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним
нових злочинів.

Вважати призначене засдуженому
покарання надто м'яким або надто суворим, про що йдеться у касаційному поданні
прокурора і касаційних скаргах захисників, немає підстав.

Отже, передбачені законом підстави для
призначення даної справи до касаційного розгляду із повідомленням зазначеним у
ст.384 КПК України особам відсутні.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційного подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та
касаційних скарг засудженого ОСОБА_1, захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3
відмовити.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь А.М.
Канигіна Г.В.