Справа 1-18/2007р.
ПОСТАНОВА

13
червня 2007 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області
у складі:

головуючого - судді
Березовського О.Д.,

при
секретарі -
Томило Н.Ф.,

з участю
прокурора - Червонюк
В.М. ,

захисника
- адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинуваченню :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1н., уродженки с Володимирівка Городнянського району Чернігівської
області, українки, громадянки України, освіта вища,
заміжньої, тимчасово не
працюючої, інваліда 2 групи, не судимої,
проживаючої за адресою : АДРЕСА_1

у вчиненні
злочину передбаченого ст. 190 ч.3 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2н., уродженця с. Смяч Щорського
району Чернігівської області,
українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого,
тимчасово не працюючого, інваліда
3 групи, не судимого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_2

у вчиненні
злочину передбаченого ст. 190 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами
досудового слідства ОСОБА_2 та ОСОБА_3обвинувачуються в тому, що вони за попередньою змовою з ОСОБА_4 (
кримінальна справа відносно якого виділена в окреме провадження, так як він є депутатом Городнянської райради, сесія якої не дала згоди на притягнення його
до кримінальної відповідальності ), який
являється чоловіком ОСОБА_2, в період з
серпня по вересень 2004 року, в денний
час, під приводом надання допомоги на
ремонт будинку культури і школи м.
Городні, заволоділи шляхом обману
зерном жита сільгосппідприємств Городнянського району Чернігівської області і
отримавши грошові кошти, використали їх
на власний розсуд.

Так, за попередньою домовленістю про вчинення
злочину - з метою протиправного заволодіння зерном сільгосппідприємств
Городнянського району та подальшою його реалізацією на ТОВ „Городнянське
ХПП" і отримання незаконного прибутку,
ОСОБА_4, як голова Городнянської
районної державної адміністрації,
наділений організаційно-розпорядчими функціями представника влади, перед початком збору врожаю зернових
культур, в період липень - серпень 2004
року, в приміщенні Городнянської
райдержадміністрації, спочатку на одному
із засідань управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації, а затим додатково, окремо,
звернувся до керівників сільськогосподарських підприємств району з
проханням здати на ТОВ „Городнянське ХПП" по одній машині зерна жита на
прізвище ОСОБА_5 та
ОСОБА_3. Для виклику впевненості такої необхідності, обумовив це як нібито надання спонсорської
допомоги на ремонт будинку культури і школи м.
Городні. Про те, що зерно буде
оформлюватись на його тещу і знайомого,
керівники сільгосппідприємств не знали.

Здійснюючи
спланований злочин за спільним задумом між учасниками групи, ОСОБА_4,
таким чином, умисно створив умови
для полегшення його вчинення,
використовуючи довіру керівників сільгосппідприємств до представника
влади, чим спонукав здавати зерно без
належного оформлення

та
відповідної попередньої і послідуючої перевірки фактичного його використання
після здачі на ТОВ „Городнянське ХПП" та осіб, на яких оформлялась здача зерна.

В свою
чергу ОСОБА_2 із ОСОБА_3, переслідуючи
спільний злочинний намір на заволодіння зерном сільгосппідприємств, відповідно попередньої домовленості між
учасниками групи, уклали 17 серпня 2004
року із ТОВ „Городнянське ХПП" договори на здачу нібито ними зерна жита
загальною вагою на 100 тон. При цьому ОСОБА_2,
відповідно визначеного спільно задуму,
з метою укриття спільних дій,
уклала такі угоди на здачу по 50 тон зерна від імені своєї матері -
ОСОБА_5 і від імені ОСОБА_3, який надав
їй для цього всі необхідні документи,
після чого кожен з них копію відповідного договору на ТОВ „Городнянське
ХПП" отримав окремо.

В
подальшому, введені в оману
ОСОБА_4, сільгосппідприємства
Городнянського району, в період з серпня
по вересень 2004 року, привезли
автотранспортом і здали власне зерно жита на ТОВ „Городнянське ХПП" з
оформленням накладних на хлібоприймальному пункті по Аї на прізвища ОСОБА_5 і ОСОБА_3
загальною вагою 69890 кг загальною вартістю 26379, 37 грн.,
а саме на ОСОБА_5
загальною вагою 44110 кг на суму 17263, 57 грн. та на ОСОБА_3 загальною
вагою 25780 кг на суму 9115, 80 грн..

Продовжуючи
свій спільний злочинний намір на заволодіння цим зерном. ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з відома ОСОБА_4, на підставі укладених попередньо
договорів, отримали в ТОВ „Городнянське
ХПП" 08.09., 13.09., 07.10. і 15.10.2004 року грошові кошти в сумі
26379, 37 грн. за 68890 кг зерна
жита, нібито здане ними, яке фактично було здане
сільгосппідприємствами Городнянського району.

Після чого вказана сума грошей на передбачений ремонт будинку культури і
школи м. Городні ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не була надана, а була ними привласнена і використана на
власний розсуд.

Дії
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були кваліфіковані органами досудового слідства по ч.3 ст.
190 КК України, як
шахрайство, що виразилось в заволодінні
чужим майном шляхом обману, за
попередньою змовою групою осіб, вчинене
у великих розмірах.

В
судовому засіданні захисник підсудних ОСОБА_1 заявив клопотання про повернення
справи на додаткове розслідування,
оскільки органами досудового слідства в ході проведення додаткового
розслідування не були виконанні вказівки Чернігівського районного суду
зазначені в постанові від 17.03.2006 року про повернення справи на додаткове
розслідування, а також вказівки
зазначені в ухвалі апеляційного суду Чернігівської області від 29.05.2006 року.
Відповідні вказівки судів є обов'язковими для виконання органами досудового
слідства, але в результаті проведеного
додаткового розслідування по справі органами досудового слідства вони виконані
не були, неповнота та упередженість
досудового слідства в ході додаткового розслідування не була усунута. Підсудні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали клопотання захисника щодо повернення справи на
додаткове розслідування.

Прокурор
заперечував з приводу задоволення клопотання захисника, вказав,
що підстав для повернення справи на додаткове розслідування немає, всі вказівки судів в ході проведення
додаткового розслідування були виконані по мірі можливості.

Судом
встановлено, що згідно постанови
Чернігівського районного суду від 17.03.2006 року кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.
190 КК України направлена прокурору Чернігівської області на додаткове
розслідування. Підставою направлення справи на додаткове розслідування стала
встановлена судом в ході судового розгляду справи неповнота досудового
слідства, яка не могла бути усунута в
судовому засіданні. Судом було встановлено,
що досудове слідство по справі проведено однобічно і поверхово, висновки слідчого по справі ґрунтуються на
власних висновках без посилання на докази,
які підлягали збору і дослідженню ним під час розслідування справи. Суд
в своїй постанові зазначив, що органам
досудового слідства слід було визначитись кому злочинними діями підсудних була
заподіяна матеріальна шкода, визначити
коло господарств, яким завдані збитки, роз'яснити їм їх право звернутись до суду з
цивільними позовами. Слідчим же проігноровано право господарств на звернення до
суду з цивільними позовами, не було
надано їм право ознайомитись з матеріалами справи, не визначено представників цивільних
позивачів. Крім цього, органи досудового
слідства не перевіряли докази, які б
підтвердили їх висновок про те, що між
самими підсудними, а крім цього із
посадовою особою, мала місце попередня
змова на заволодіння зерном господарств або грошима хлібоприймального
підприємства. В порушення вимог процесуального закону органи досудового
слідства не зазначили по кожному епізоду обвинувачення яким чином зерно
вилучалось з господарств і чим це підтверджується, крім показів їх працівників, на підставі яких документів зерно

відправлялось
з господарств до Городнянського ХПП і як воно тут оприбутковувалось, хто із посадових осіб супроводжував ці дії.
Кваліфікуючи дії підсудних за ст. 190 ч.3 КК України органи досудового слідства
послались в обвинувальному висновку лише на те,
що вони переслідували „загальну мету", але не зазначили в чому полягала „загальна
мета" підсудних, не вказали в
обвинувальному висновку, а чи не вчинили
підсудні свої злочинні дії, крім
попередньої змови, ще й повторно.
Зазначені недоліки, які були допущені
органами досудового слідства не можливо було усунути в судовому засіданні, а тому справа була повернута на додаткове
розслідування в ході якого слід було виконати й інші дії направлені на всебічне
і повне з'ясування обставин справи, за
яких були вчинені злочини.

Ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 29 травня 2006 року апеляція
заступника прокурора Чернігівської області на постанову Чернігівського
районного суду від 17.03.2006 року залишена без задоволення. Крім того, апеляційний суд Чернігівської області в
ухвалі вказав, що крім обставин, зазначених в постанові суду першої
інстанції, в ході додаткового
розслідування на думку колегії суддів,
необхідно розширити коло свідків з метою встановлення зв'язків ОСОБА_3 з
сім'єю ІНФОРМАЦІЯ_3 та необхідністю встановлення попереднього зговору між
зазначеними особами на вчинення інкримінованого їм злочину, а також перевірити твердження ОСОБА_3 про
те, що гроші отримані ним на
Городнянському ХПП фактично були оплатою за продану картоплю чоловіку на ім'я ОСОБА_6.
Роз'яснити сільськогосподарським товариствам,
які здавали зерно на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що вони мають право пред'явити цивільні
позови про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Дослідивши в судовому засіданні докази на яких ґрунтувалось пред'явлене
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачення, судом
встановлено, що досудове слідство по
справі проведено неповно, однобічно і
поверхово, в ході додаткового
розслідування вказівки судів органами досудового слідства виконані не були.

Так, в ході додаткового розслідування по справі
органами досудового слідства не були перевірені докази, які б підтвердили їх висновок про те, що між самими підсудними, а крім цього із посадовою особою, мала місце попередня змова на заволодіння
зерном господарств, не було розширено
коло свідків з метою встановлення зв'язків ОСОБА_3 з сім'єю ІНФОРМАЦІЯ_3 та
необхідністю встановлення попереднього зговору між зазначеними особами на
вчинення інкримінованого їм злочину, не
перевірено твердження ОСОБА_3 про те, що
гроші отримані ним на Городнянському ХПП фактично були оплатою за продану картоплю
чоловіку на ім'я ОСОБА_6.

Органи
досудового слідства в ході проведення додаткового розслідування обмежились лише
направленням доручення про провадження розшукових та слідчих дій, але при цьому жодної слідчої дії направленої
на перевірку та отримання доказів попередньої змови між підсудними, розширення кола свідків, перевірку та спростування тверджень ОСОБА_3
проведено не було. Натомість до матеріалів справи було долучено лише відповідь
на доручення за підписом в.о. начальника Городнянського РВ УМВС України в
Чернігівській області. Викладені в відповіді на доручення факти є припущеннями
і документально не підтверджуються,
докази, які б підтверджували ці
факти відсутні, відповідні слідчі дії на
їх збирання не проводились.

Таким
чином, в ході проведення додаткового
розслідування органами досудового слідства не були усунуті недоліки, які були допущені по справі та не усунута
неповнота, однобічність і поверховість
досудового слідства.

Відповідно
до статті 22 КПК України прокурор,
слідчий і особа, яка провадить
дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдовують обвинуваченого,
а також обставини, що пом'якшують
і обтяжують його відповідальність.

Відповідно
до етапі 403 КПК України ухвали і постанови суду, що набрали законної сили, є обов'язковими для всіх державних і
громадських підприємств, установ і
організацій, посадових осіб та громадян
і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання
ухвали чи постанови суду є суттєвим порушенням вимог кримінально-процесуального
законодавства.

Відповідно
до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року
вказівки судді ( суду ) є обов'язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора. Якщо останні не
дослідили обставин, зазначених у
постанові ( ухвалі ) про повернення справи на додаткове розслідування, проведені дізнання чи досудове слідство
можуть бути визнані однобічними і неповними,
що є підставою для скасування вироку та повернення справи на додаткове
розслідування.

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до
висновку, що клопотання захисника про
повернення справи на додаткове розслідування підлягає задоволенню, оскільки органами досудового слідства
внаслідок невиконання вказівок зазначених в постанові Чернігівського районного
суду від 17.03.2006 року та в ухвалі апеляційного суду Чернігівської області
від 29.05.2006 року в ході проведення додаткового розслідування не були усунуті
недоліки, які були допущені по справі та
не усунута неповнота, однобічність і
поверховість досудового слідства, яка не
може бути усунута в судовому засіданні

В ході
проведення додаткового розслідування необхідно в повному обсязі виконати всі
вказівки, які зазначені в постанові
Чернігівського районного суду від 17.03.2006 року та в ухвалі апеляційного суду
Чернігівської області від 29.05.2006 року,
і з цією метою провести необхідні слідчі та інші дії, направлені на всебічне, повне і об"єктивне дослідження обставин
справи.

Керуючись ст.
ст. 273, 281 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання
захисника підсудних ОСОБА_1 про повернення справи на додаткове розслідування
задовольнити.

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.
190 КК України направити прокурору Чернігівської області для організації
проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_2 залишити без змін - підписка про невиїзд.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_3 залишити без змін - підписка про невиїзд,

На постанову
протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до

апеляційного
суду Чернігівської області.