В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2012 Справа №1915/16909/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Пилипець О.І.

з участю прокурора Левчука А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залы суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 Маряни Степанівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, на утриманні 3 малолітніх дітей, непрацюючої, жительки м.Тернополя, вул.Л.Українки, 9/46, раніше несудимої,

- за ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У підсудної ОСОБА_1, коли вона 03 серпня 2012 року близько 12 год. 05 хв. перебувала у квартирі №22 будинку №3, що по вул.В.Великого в м.Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона у вказаний час переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає і її злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, таємно викрала із шухляди меблевої тумбочки, яка знаходиться в спальній кімнаті даної квартири золоті вироби, а саме: обручку 585 проби, вагою 1, 6 г, вартістю 816 грн., обручку 583 проби, вагою 7, 3 г, вартістю 3577 грн., жіночий перстень овальної форми 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1530 грн., кований ланцюжок 500 проби, вагою 5 г, вартістю 1500 грн., кулон овальної форми із зображенням Божої Матері 500 проби, вагою 1, 22 г, вартістю 366 грн., перстень із зображенням квітки 583 проби, вагою 2, 9 г, вартістю 1421 грн., на загальну суму 9210 грн., а також грошові кошти в сумі 100 Євро, що становить 986, 82 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_2 шкоду на загальну суму 10 196, 82 грн.

Допитана як підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю та показала, що 03 серпня 2012 року вона перебувала у квартирі своєї подруги ОСОБА_3, що в м.Тернополі по вул.В.Великого, 3/22, оскільки остання просила її доглянути за малолітнім сином, поки вона відлучиться із квартири. Залишившись наодинці із дитиною, вона зайшла в спальну кімнату батьків ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_4, де дитина граючись відкрила верхню шухляду тумбочки, яка стояла з лівої сторони від ліжка. Підійшовши до тумбочки вона побачила у шухляді прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходились золоті вироби та грошові кошти в сумі 100 Євро, і в цей час в неї виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а також, що вона не буде помічена сторонніми особами, таємно викрала даний поліетиленовий пакет із золотими виробами, з метою їх в подальшому продати. Після повернення ОСОБА_3 ОСОБА_1 направилась додому. Прийшовши додому, вона дістала із сумки пакет із викраденими золотими виробами, а відкривши його побачила там 2 золоті обручки, жіночий перстень, золотий ланцюжок, золотий кулон із зображенням Божої Матері, золотий перстень із зображенням квітки. Маючи на меті продати вищевказані золоті вироби, вона із викраденим пішла у ломбард, який знаходиться на вул.Слівенській, 3 в м.Тернополі, де продала 2 обручки та ланцюжок із підвіскою, однак вийшовши із ломбарду запитала невідому їй жінку чи не бажає вона купити золоті вироби, а саме 2 персні, на що остання погодилась на її пропозицію та взявши 2 персні, віддала їй грошові кошти. Від продажу золотих виробів вона отримала 2 300грн. Цього ж дня вона попрямувала на центральний автовокзал, що по вул.Живова в м.Тернополі, де у невідомо чоловіка обміняла викрадені 100 Євро, отримавши за них 988 грн. Про крадіжку вона нікому не розповідала, а виручені кошти від продажу викраденого майна витратила на власні потреби.

Підсудна ОСОБА_1, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, зясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочину та кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини справи, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику за місцем проживання, те, що має на утриманні трьох малолітніх дітейта обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить зявлення зі зізнанням, повне визнання підсудною вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, повне добровільне відшкодування завданої шкоди.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 може бути перевихована без її ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді мінімального розміру штрафу, оскільки таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 Маряну Степанівну визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 850 (вісімсот пятдесяти) грн. штрафу в доход держави.

Раніше обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення

Головуючий суддяОСОБА_5