Справа № 184/2469/14-к
Номер провадження 1-кп/184/10/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Орджонікідзе кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000249 від 16.03.2014 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, учня групи №234 ОПТУ №50, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.06.2012 року Орджонікідзевським міським судом по ст.ст.296 ч.2, 186 ч.2, 189 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, навчаючогось на 1-му курсі ОПТУ №50 м.Орджонікідзе, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

· обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
законний представник неповнолітнього обвинуваченого
ОСОБА_6 ,
педагог ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисники-адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілий ОСОБА_11 ,
свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

В С Т А Н О В И В:

15.03.2014 року близько 17 години 00 хвилин біля будинку № 15 по вул.Шатохіна в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходячись разом з ОСОБА_15 , в ході бесіди запропонував ОСОБА_15 , вчинити крадіжку чужого майна, на що ОСОБА_15 дав свою добровільну згоду, таким чином вступивши з ОСОБА_3 у злочинний зговір направлений на таємне викрадання чужого майна з проникненням до іншого приміщення.

15.03.2014 року близько 18 години 30 хвилин реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 прибули до будинку АДРЕСА_3 , де за допомогою ключа від гвинтового замка, ОСОБА_15 відімкнув гвинтовий замок на дверях підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 . Потрапивши всередину підвального приміщення ОСОБА_3 разом з ОСОБА_15 почали підбирати ключ до наявних в підвальному приміщенні сараїв. Ключ підійшов до сараю АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_11 і ОСОБА_15 за допомогою ключа відімкнув гвинтовий замок дверей вказаного сараю. Після цього ОСОБА_3 і ОСОБА_15 протиправно проникли до приміщення сараю, звідки таємно, а ОСОБА_3 повторно, умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб, викрали спортивний велосипед «Стартер» вартістю 1000грн., який належить ОСОБА_11 , після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_15 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися за власним розсудом, завдавши потерпілому ОСОБА_11 , матеріального збитку на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення
В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він та ОСОБА_16 разом гуляли, прийшли до ОСОБА_17 . Вони з ним зустрілися, у ОСОБА_17 був ключ, він попросив у нього ключа, він запитав нащо, той відповів, що просто так. ОСОБА_17 пояснив йому, що ключ від підвалу та де він знаходиться, після чого пішов. Він та ОСОБА_16 пішли до того будинку подивитися, після чого він вирішив туди не ходити та він віддав ключ ОСОБА_16 , сказав, що не хоче туди йти. Після цього вони не розмовляли. Про те, що ОСОБА_16 вчинив крадіжку йому не було відомо. Ключ відчиняв якийсь замок. Він не пропонував здійснювати крадіжку. Час коли була ця подія він не пам`ятає. Потім він з ОСОБА_17 пішли, той провів його до магазину «АТБ». На запропонований протокол допиту прокурором, пояснив, що в протоколі його підпис. Однак він не підтверджує свідчень, що в ньому записані, таких свідчень він не давав.

В ході судового засідання неповнолітній обвинувачуваний ОСОБА_4 , свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що в 2014 році він та ОСОБА_18 зустрілися з ОСОБА_17 біля його під`їзду, що по АДРЕСА_5 . В руках той тримав ключ від замка. ОСОБА_18 запитав, що то за ключ, той пояснив, що від підвалу. ОСОБА_18 попросив ключа та запропонував йому та ОСОБА_17 сходити подивитися, що знаходиться там. ОСОБА_17 не захотів йти, а він та ОСОБА_18 пішли. ОСОБА_19 провів їх до магазину «АТБ» та пояснив, де знаходиться підвал. Однак далі ОСОБА_18 сказав, що не піде, а він пішов, забравши ключ. Він підійшов відчинив двері ключем він був від загального входу, він туди спустився, там було багато дверей, він спробував ключ куди підійде. Одні двері він відчинив, номеру він не бачив. Він зайшов і побачив там велосипед, його він захотів забрати та продати. Він вийшов з велосипедом, поставив його під стіну, потім закрив двері на ключ, потім вийшов сів на велосипед та поїхав. Він приїхав до свого двору та біля дитячого майданчика пристебнув велосипед і пішов додому. Ключ та замок були у сумці. Наступного дня він зустрівся з ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 та показав їм велосипед. ОСОБА_20 сказав, що його знайомому потрібен велосипед, після чого той сів на велосипед і поїхав до знайомого. Того ж дня він привіз йому 50грн., а наступного ще 100грн. Гроші він потратив. Батькам він не говорив про гроші, він проживає з вітчимом, відносини між ними нормальні. Він не виправдовує ОСОБА_18 , на нього тиск ніхто не чинив, він сам вчинив крадіжку. На досудовому слідстві були інші свідчення, постільки його та ОСОБА_18 затримали працівники міліції, доправили до відділку де застосовували до них фізичне насилля, його допитували без матері, з 8 вечора до 24 години.

Крім того, в судовому засіданні досліджені і інші докази, якими встановлено наступне:

· поясненнями потерпілого ОСОБА_11 доведено, що точної дати він не пам`ятає, приблизно 15.03.2014 року. О 7 годині ранку сусідка повідомила йому, що двері в його сарай № НОМЕР_1 відчинені. В сараї відчинили замок і пропав спортивний велосипед сіро-зеленого кольору вартістю 1000грн. Велосипед повернули, однак у ньому відсутні деякі деталі. Велосипед він купив в 2013 році в м.Апостолово, чек він не зберіг. Велосипед був у справному стані, він щодня на ньому їздив. Його велосипед могла вкрасти одна людина. Його сарай зачинявся на замок, крім того можна було увімкнути світло в сараї. Цивільний позов він не заявляє, оскільки йому повернуто велосипед. Відносно міри покарання покладається на розсуд суду
· поясненнями свідка ОСОБА_12 доведено, що в березні 2014р. ОСОБА_21 подзвонив та запропонував купити велосипед. Він запитав скільки коштує та домовились зустрітись. Вони зустрілись, він подивився на велосипед, домовились про ціну 350грн., наступного дня від віддав йому гроші. Велосипед був з полосами, один перемикач швидкості був зламаний. Позаду був багажник, фара, ката фоти. Протягом двох тижнів приїхала міліція та вилучила;
· поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , допитаного в присутності матері ОСОБА_22 та педагога ОСОБА_7 , доведено, що він знайомий з обома обвинуваченими, відносини нормальні. Точної дати він не пам`ятає, це було у дворі по АДРЕСА_6 ОСОБА_23 , там він зустрівся з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Був пристебнутий велосипед біло-зеленого кольору біля гірки ланцюжком. Йому запропонували за 100грн. купити велосипед. Він попросив почекати, на велосипеді не було нічого зламано. Розмову вів ОСОБА_26 , ОСОБА_25 йому нічого не казав тільки підтвердив, що саме цей велосипед. Він не мав підозр, що то є викрадений велосипед, вони його запевнили, що він не крадений. Приходько своїм ключем відімкнув велосипед.
· поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , допитаного в присутності матері ОСОБА_27 та педагога ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , доведено, що він знайомий з ОСОБА_16 та ОСОБА_28 . Він йшов додому, знайшов ключ на лавочці від гвинтового замка по АДРЕСА_3 . Він здогадувався, що то ключ від замку в підвалі. Коли він вийшов гуляти, то зустрівся з ОСОБА_16 та ОСОБА_28 , при собі він мав того ключа, вони запитали, що то. Він відповів, що ключ від підвалу та де його знайшов. Вони попросили ключ, хто саме просив не пам`ятає, він його їм віддав та пішов додому. Той ключ був від підвалу, він не знає навіщо він їм віддав ключа, сам він з ними не ходив. Він не пам`ятає при цьому, що говорили ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . Він ключа віддав ОСОБА_16 . Потім вони розійшлися біля каруселі. Пізніше йому ОСОБА_16 сказав, що у підвалі по АДРЕСА_3 вони взяли велосипед, коли він з ним зустрівся біля магазину «Спорт». ОСОБА_16 не уточнював з ким саме він взяв велосипед. Він не був присутній в той момент коли передавали велосипед, він його взагалі не бачив. Його не було в той момент, коли ОСОБА_16 пропонував ОСОБА_20 купити велосипед. Наступного дня коли він зустрівся з ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , то разом з ними був ще й ОСОБА_20 , вони були разом години 3-4. Потім зустрілись ще ввечері, але йому нічого не відомо, що велосипед передали ОСОБА_20 . На зачитані свідчення (а.с.124-125 т.3) пояснив, що таких свідчень він не давав, тому їх він не підтримує, працівники міліції самі їх написали, а він їх не читаючи підписав. Перед дачею таких свідчень працівники міліції застосували до них фізичне насилля та допитували без батьків.
При повторному допиті показав, що коли проходив по АДРЕСА_3 повз під`їзд він бачив замок, від якого знайшов ключа. Він розповів ОСОБА_18 і ОСОБА_16 , що ключ від замку на дверях, що ведуть у підвал будинку. Ключа у нього просив ОСОБА_16 і йому він ключ передав. Він провів ОСОБА_16 та ОСОБА_18 до дитячого майданчика біля магазину АТБ. Він не бачив викраденого велосипеда та не був присутній під час його передачі.

- законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_14 ОСОБА_27 пояснила, що це було після того, як вона дізналася про крадіжку, приблизно через три дні. Син прийшов додому весь побитий, на її питання пояснив, що їх били та, що він знайшов ключ від замка, носив його на пальці, хлопці побачили та попросили, він їм віддав, а ті здійснили крадіжку, він же велосипеда не бачив.

представник неповнолітнього свідка ОСОБА_22 пояснила, що їй нічого не відомо.
- законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_29 пояснила, що на той момент їй нічого не було відомо, о 18.50год. їй постукали у двері міліція та пішли. Її сина тоді не було вдома, вона йому стала дзвонити але він не брав трубку. Вона пішла до міліції, запитала чи є у них такий неповнолітній, на що їй відповіли, що неповнолітніх у них немає. Вона пішла додому, знову дзвонила на телефон, але він був вимкнений. Близько 24 години вона знову пішла в міліцію, по дорозі вона зустріла сина він йшов і кульгав на одну ногу, плакав. Спочатку він не зізнавався, але потім сказав, що їх били, змусили дати неправдиві свідчення. Він їй відразу сказав, що він один здійснив крадіжку. Вона хотіла йти до прокурора, але їй сказали, що не треба бо зробить сину тільки гірше.

· витягом з кримінального провадження (а.с.1 т.3) доведено, що в період часу з 17.00год. 15.03.2014 року по 07.00 год. 16.03.2014р., шляхом підбору ключа невідома особа незаконно проникла до підвального приміщення АДРЕСА_7 ,звідки таємно викрала велосипед спортивного типу, належний ОСОБА_11 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на суму 800грн.;
· протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2014 року (а.с.7 т.3), доведено, що звернувся ОСОБА_11 про вчинення крадіжки велосипеда з підсобного приміщення;
· протоколом огляду місця події та фото таблицями від 16.03.2014 року (а.с.10-12 т.3) зафіксовано місце вчинення правопорушення;
· протоколом огляду предмету з фото таблицями від 10.04.2014 року (а.с.24-25т.3), згідно якого оглянуто спортивний велосипед який добровільно видав ОСОБА_12 ;
· протоколом пред`явлення речей для впізнання від 18.04.2014 року (а.с.26 т.3) доведено, що ОСОБА_11 впізнав, належний йому велосипед під №2;
· постановою про визнання та залучення речових доказів (а.с.27 т.3) визнано речовим доказом велосипед «STARTER».
Досліджені по справі докази суд вважає достовірними, окрім пояснень самих обвинувачених з наступних причин.

Винуватість обвинувачених у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні доведено не тільки їхніми поясненнями, а й послідовними та конкретними поясненнями потерпілого, свідків та зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, які не містять протиріч між собою.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_11 показав, що 15.03.2014 р. о 17 годині він поклав велосипед у належний йому сарай АДРЕСА_7 . Двері сараю закривались на гвинтовий замок. На дверях входу до підвального приміщення і дверях його сараю встановлені гвинтові замки зі схожим ключем.

Наступного дня сусідка повідомила, що його сарай відчинений. Він спустився у підвал і виявив, що двері до сараю були відчинені та з сараю зник його спортивний велосипед "Стартер" сіро зеленого кольору. Вартість велосипеда він оцінює в 1000 грн., яка складається з суми придбання велосипеда в 2013 р. приблизно за 920 грн., вартості встановлених додатково на велосипед поворотів за 150 грн, кошика вартістю 75 грн. та з врахуванням проценту зносу. В квітні 2014 р. працівники міліції повернули належний йому велосипед.

Вартість бувшого у використанні велосипеда "Стартер" в 1000 грн. підтверджується довідкою ПП ОСОБА_30 (т. 2 а.с. 15)

Відповідно до протоколу огляду місця події - сараю АДРЕСА_7 16.03.2014 р. встановлено відчинені двері в підвальне приміщення, відчинені двері в сарай АДРЕСА_4 та відсутність в сараї велосипеда. (т. 2 а.с.10)

Відповідно дослідженого в судовому засідання листа МКП "ЖЕО" №831 від 20.10.2014 р. сараї розташовані у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , знаходяться в користуванні мешканців цього будинку для зберігання власного майна. Сарай №18 використовує ОСОБА_11 .

Допитаний свідок ОСОБА_12 показав що в 16-20 числах березня 2014 р. йому на мобільний телефон зателефонував знайомий ОСОБА_31 та запропонував купити спортивний велосипед. Вони зустрілись біля АЗС "Квадрат" і він передав ОСОБА_21 50 грн. Наступного дня віддав ОСОБА_21 ще 300 грн. Велосипед був сіро-зеленого кольору, він замінив перемикач швидкостей, у велосипеда спускало колесо, на велосипеді була фара, динамік, катафоти. Через два тижні він добровільно віддав працівникам Орджонікідзевского МВ ГУМВС велосипед придбаний у ОСОБА_32 .

Згідно протоколу огляду велосипеда добровільно виданого ОСОБА_12 у велосипеда рама сіро-зеленого кольору на сидінні є надпис "Starter", є два багажника. (т. 2 а.с. 24)

Згідно протоколу впізнання ОСОБА_11 впізнав належний йому велосипед "Starter" (т. 2 а.с. 26)

Наведене підтверджує, що дійсно мав місце факт таємного викрадення велосипеду з сараю ОСОБА_11 , розташованому в підвальному приміщенні будинку по АДРЕСА_3 шляхом незаконного проникнення до іншого приміщення. Цей факт мав місце в період часу з 17 години 15.03.2014 р. до ранку наступного дня.

Допитаний свідок ОСОБА_20 показав, що проданий ОСОБА_33 велосипед йому 16.03.2014 р. дав ОСОБА_4 на продаж, біля будинку по АДРЕСА_6 . Разом з ОСОБА_4 в час передачі велосипеда перебував ОСОБА_3 . Після продажу велосипеду він віддав гроші в сумі 120 грн. ОСОБА_4 .

Допитані в судовому засідання обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджували, що крадіжку вчинив сам ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 не вчиняв крадіжку. Від попередніх свідчень вони відмовились пояснивши, що давали їх у зв`язку з тим, що в середині квітня 2014 р. в період часу між 19 та 20 годиною їх затримали на вулиці працівники міліції, доставили до Орджонікідзевського МВ ГУМВС де протягом 2 годин знущались, били і примусили давати свідчення, що ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 вчинили крадіжку велосипеда з підвалу.

Суд вважаэ, що наведена версія є способом захисту і спростовується наступними доказами. Згідно висновку службової перевірки факт застосування недозволених заходів впливу до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не знайшов свого підтвердження. Згідно записів книги обліку доставлених і відвудувачів Орджонікідзевського МВ ГУМВС в квітні 2014 р. ОСОБА_3 перебував в Орджонікідзевському МВ ГУМВС в секторі карного розшуку 08.04.2014 р. з 1430 години до 1550 години і власноруч написав, що претензій не має. ОСОБА_4 перебував в Орджонікідзевському МВ ГУМВС 08.04.2015 р. разом з матір`ю ОСОБА_6 з 1546 години до 1715 години і власноручно написали, що претензій не мають. Факт доставляння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Орджонікідзевського МВ ГУМВС в нічний час після 19 години і утримування їх до нічного часу не знайшов свого підтвердження. Жодних об`єктивних доказів їх побиття працівниками міліції немає. На пропозицію прокурора з`явитися до прокуратури м. Орджонікідзе та подати письмову заяву про вчинене кримінальне правопорушення стосовно працівників міліції, з письмовим попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, ОСОБА_3 не з`явився.

24.04.2014 р. ОСОБА_4 був допитаний в прокуратурі в присутності матері, захисника та педагога та давав зізнавальні свідчення, що ОСОБА_3 запропонував йому вчинити крадіжку з підвального приміщення і про те, як він спільно з ОСОБА_3 проник до підвального приміщення по АДРЕСА_3 та з сараю разом викрали велосипед.

ОСОБА_3 допитаний слідчим 28.04.2014 р. давав зізнавальні свідчення, що він запропонував вчинити крадіжку та разом з ОСОБА_4 проник в сарай та вкрав звідти велосипед.

Під час цих допитів обвинувачені самостійно давали свідчення, без фізичного і психічного примусу, детально описували факт змови, спосіб проникнення до підвального приміщення, спосіб проникнення до сараю та інші деталі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заперечував факт проникнення в сараї та викрадення з нього велосипеда, а ОСОБА_4 стверджував, що він самостійно проник до сараю та сам викрав велосипед. Така позиція обвинувачених пояснюється тим, що ОСОБА_3 раніше судимий 07.06.2012 р. до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки і саме під час іспитового строку вчинив нове правопорушення, відповідно йому може бути призначено покарання лише пов`язане з реальним позбавленням волі. Разом з тим, неповнолітній ОСОБА_4 раніше не судимий і розуміє, що йому буде призначено покарання з іспитовим строком. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є троюрідними братами і їх родини підтримують дружні стосунки.

І саме виходячи із родинних спонукань ОСОБА_4 намагається сприяти ОСОБА_3 уникнути кримінальної відповідальності.

Незважаючи на це, факт вчинення крадіжки ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб, підтверджується дослідженими в суді доказами. А наданим в судовому засіданні поясненням обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд дає критичну оцінку так як вони не в повній мірі відповідають дійсності.

Допитана в судовому засідання законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 показала, що родина матеріально забезпечена, у дитини є необхідні умови для навчання, велосипед у сина був раніше, зараз потреби у велосипеді немає, необхідності вчиняти крадіжку у сина не було. Разом з тим, ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення двох корисних злочинів. Наведені обставини вказують, що у самого ОСОБА_4 не було схильності до злочинної діяльності і не було мотива вчинити крадіжку.

Під час судового засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони разом прийшли до ОСОБА_14 та побачили у останнього ключ від гвинтового замку. ОСОБА_17 розповів, що знайшов ключ біля під,зду будинку по АДРЕСА_3 та розповів, що цей ключ від дверей підвального приміщення вказаного будинку.

ОСОБА_3 попросив ключ у ОСОБА_14 і останній передав ключ ОСОБА_3 в руки. ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_14 і ОСОБА_4 проникнути у підвал і подивитися, що в ньому є. ОСОБА_14 відмовився від пропозиції, а ОСОБА_4 погодився. На запитання учасників процесу ОСОБА_3 не відповів з якою метою із яких спонукань він зібрався в нічний час проникнути в чужий підвал.

Відповідь на це питання є в оголошеному в судовому засідання протоколі допиту свідка ОСОБА_14 підозрюваного ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_3 запропонував їм обом вчинити крадіжку майна із сараїв громадян, до яких підійде знайдений ОСОБА_14 ключ від гвинтового замку підвального приміщення будинку по АДРЕСА_3 . І саме такий злочинний результат було досягнуто - викрадено майно у потерпілого із сарю розташованому в підвальному приміщенні цього будинку.

Під час досудового слідства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 детально описали механізм проникнення до сараю потерпілого: двері в під`їзд були відчинені, в під,їзді зліва був вхід в підвальне приміщення, у вигляді дерев`янних дверей, на яких на двох металевих ланцюгах висів гвинтовий замок. ОСОБА_18 світив ліхтарем, передав ОСОБА_16 ключ, який раніше дав ОСОБА_17 і сказав, щоб ОСОБА_16 відчинив ключом гвинтовий замок. Ключ підійшов до гвинтового замку і ОСОБА_16 відчинив замок роз`єднавши його на дві деталі. Після цього ОСОБА_16 відчепив замок від скоби і відчинив двері. Після цього 15.03.2014 р. о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_18 разом з ОСОБА_16 увішли в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_3 , в якому були розташовані сараї громадян. ОСОБА_18 світив в підвалі, а ОСОБА_16 підбирав ключ до замків на дверях сараїв, до одного замку підійшов ключ, вини відімкнули замок, шляхом викручування гвинту гвинтового замку, відкрили двері сараю і побачили велосипед з рамою сіро-зеленого кольору. Спільними діями викотили велосипед з підвалу та поїхали на ньому до дому.

Такі деталі знайомі були лише ОСОБА_18 і ОСОБА_16 . Ці свідчення підтверджуються показаннями потерпілого, протоколом огляду місця події. Тому саме ці свідчення суд вважає правдивими.

Допитаний свідок ОСОБА_17 показав, що найшов ключ від гвинтового замку, на лавочки біля Горького, 30. До нього прийшли ОСОБА_18 і ОСОБА_16 , він вийшов на вулицю, крутив ключ в руці, вони запитали, що за ключ, він детально пояснив їм, де знайшов ключ і що ключ від підвального приміщення цього будинку. В судовому засіданні ОСОБА_17 стверджував, що ОСОБА_16 попросив у нього ключ і він віддав ключ ОСОБА_16 . Однак це не відповідає дійсності з наступних підстав: згідно оголошеного в судовому засіданні протоколу допиту сввідка ОСОБА_17 складеного в присутності матері та педагога, згідно якого ОСОБА_18 запропонував вчинити крадіжку майна громадян з сараю до якого підійде цей ключ, ОСОБА_18 попросив у нього ключ від гвинтового замку і він передав ключ саме ОСОБА_18 . Таким чином в своїх свідченнях в судовому засіданні ОСОБА_17 всіляко вигороджує ОСОБА_28 і дає такі свідчення нібито ОСОБА_28 нічого не робив і нічого не казав. Хоча самі обвинувачені ОСОБА_18 і ОСОБА_16 стверджують що ОСОБА_18 попросив у ОСОБА_17 ключ, ОСОБА_17 віддав ключ від гвинтового замку в руки ОСОБА_18 і ОСОБА_18 запропонував піти подивитися, що є в підвалі будинку АДРЕСА_3 .

Тому суд дає критичну оцінку цим свідченням ОСОБА_17 спрямованим на підтримку ОСОБА_28

Під час судового засідання ОСОБА_17 показав, що наступного дня, після того як він передав ключ ОСОБА_18 він зустрівся з ОСОБА_18 і ОСОБА_16 і вони разом розповіли що в сараї підвалу будинку АДРЕСА_3 знайшли спортивний велосипед і вкрали його та пристебнули його в якомусь місті.

Наведені свідчення також підтверджують факт вчинення крадіжки велосипеда ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 і спростовують свідчення ОСОБА_18 і ОСОБА_16 , що ОСОБА_16 сам вчинив крадіжку велосипеда і ОСОБА_18 про це не знав.

При таких обставинах суд вважає, що оцінювані докази, які були досліджені в ході судового слідства є достовірними, допустимими, приналежними і їх достатньо, щоб зробити правильний висновок про всі обставини по справі.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_4 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_34 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, кримінальне правопорушення скоїв в період випробувального терміну, збитки відшкодував, за місцем навчання характеризується негативно, за місцем проживання позитивно і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі та за сукупністю з вироком Орджонікідзевського міського суду від 07.06.2012 року згідно ст.71 ч.1 КК України.
Визначаючи неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вину визнав, в скоєному розкаявся, раніше не судимий, кримінальне правопорушення скоїв в неповнолітньому віці, збитки відшкодував, має посередню характеристику і вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, чи повинен неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 відбувати покарання у вигляді позбавлення волі, суд враховує пом`якшуючі вину обставини: раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив в неповнолітньому віці, і вважає можливим звільнити його від відбування покарання, призначивши іспитовий строк із застосуванням до нього ст.ст.75,104, 76 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає для обвинуваченого ОСОБА_23 вчинення злочину в неповнолітньому віці та визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: велосипед«STARTER», повернутий потерпілому ОСОБА_11 , після набрання вироком чинності залишити потерпілому.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч.3 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,
На підставі ст.71 ч. 1 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання за теперішнім вироком приєднати частину не відбутого покарання призначеного за попереднім вироком Орджонікідзевського міського суду від 07.06.2012р. у вигляді 1 місяць позбавлення волі і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Після набрання вироком чинності дозволити начальнику Орджонікідзевському МВ УМВС здійснити затримання засудженого ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винним за ч.3 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Згідно ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він на протязі 1 року випробувального терміну не здійснить іншого злочину і буде виконувати покладені на нього зобов`язання.

Згідно ст.76 п.3,4 КК України покласти на засудженого наступні зобов`язання: проходити обов`язкову реєстрацію в органах кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця роботи та проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по справі: велосипед«STARTER» (а.с.27 т.3), повернутий потерпілому ОСОБА_11 , після набрання вироком чинності - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1