Справа № 199/3118/15-к
ВИРОК
іменем України
11.06.2015 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження № №0000937 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24.12.2014 року близько 16-50 години ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос» № НОМЕР_1 рухався по вул.Калиновій з боку вул.Образцова в напрямку пр. Імені Газети «Правда» у м.Дніпропетровську.

Під час руху водій ОСОБА_5 в районі будинку № 53 вул.Калинової у м.Дніпропетровську, маючи об`єктивну можливість виявити в межах видимості в напрямку руху автомобіля пішохода ОСОБА_4 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян та виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1 «Правил дорожнього руху України» (дали ПДР), наближаючись до регульованого дорожнім знаком пішохідного переходу позначеному на проїзній частині розміткою, не зменшив швидкості автомобіля та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась зліва на право відносно напрямку руху вказаного автомобіля по зазначеному пішохідному переходу, після чого водій ОСОБА_5 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) не прийнявши можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій.

В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яній області ліворуч; закритих багато уламкових переломів зі зміщенням правої великогомілкової кістки у верхній третині та правої малогомілкової кістки у верхній третині, підшкірної гематоми в області верхньої третини правої гомілки; забійно-рваної рани на задній поверхні правого ліктьового суглобу, підшкірної гематоми в область лівого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 596е від 12.02.2015 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось в тому, що ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.10 а),г) та 18.1 ПДР:

п.1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»,

п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитків»,

п.2.3 б: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її міну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»,

п. 2.10: «У разі причетності до ДТП водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це не можливо, звернутись за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу»,

п. 18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю. Суду показав, що, дійсно він, при викладених в обвинувальному акті обставинах, місці та за часом, керуючи технічно справним автомобілем, через свою неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не помітив пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину дороги. В результаті чого він скоїв на пішохода наїзд і остання отримала тілесні ушкодження.

У відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду:

-показаннями суду потерпілої ОСОБА_4 , що 24.12.2014 у вечорі, коли вона перетинала проїжджу частину дороги на вул.Калиновій, водій автомобіля «Деу Ланос» здійснив на неї наїзд і вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості;

-протоколом огляду місця ДТП від 24.12.2014 року, схемою та фототаблицею до протоколу, що ДТП за участю водія ОСОБА_5 та пішохода ОСОБА_4 сталася в районі будинку АДРЕСА_3 ; на дільниці де сталася ДТП: умови освітлення освітлено міським електроосвітленням; час доби - темний;

- протоколом огляду від 24.12.2014 року автомобіля «Деу Ланос» № НОМЕР_1 , згідно якого автомобіль має механічні пошкодження у вигляді розбитого лобового скла, вм`ятини на центральній частині капоту, тріснутої рами переднього номерного знаку, пошкодження з лівої сторони переднього бамперу та відвалене праве дзеркало заднього виду;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2015 року та додаткового слідчого експерименту від 23.03.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 який на місці пригоди ДТП вказав на механізм ДТП;

-висновком судово-медичної експертизи №596е від 12.02.2015 року, що в результаті ДТП ОСОБА_4 були причинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), у вигляді: сумісної тупої травми тіла закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в тім`яній області ліворуч; закритих багато уламкових переломів зі зміщенням правої великогомілкової кістки у верхній третині та правої малогомілкової кістки у верхній третині, підшкірної гематоми в області верхньої третини правої гомілки; забійно-рваної рани на задній поверхні правого ліктьового суглобу, підшкірної гематоми в область лівого ліктьового суглобу.

Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, за умов дорожньо-транспортної події з наступними фазами травмування: удар бампером в праву гомілку, закидання тіла на капот з ударом об капот та вітрове скло, відкидання тіла та удар об дорожнє покриття.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень,ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо сказати, що всі вони спричинені не задовго до надходження на стаціонарне лікування в 6МКЛ, тобто термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові;

-висновком судової автотехнічної експертизи №70/27-144 від 24.03.2015 року, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1,12.3 ПДР України. При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля «Деу Ланос» № НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п.10.1,12.3 ПДР України, а його дії невідповідні вимогам 12.3 ПДР України знаходились в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП; В умовах місця пригоди водій автомобіля «Деу Ланос» № НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного гальмування, при заданих вихідних даних;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_4 , яка на місці пригоди ДТП вказала на механізм ДТП;

-висновком судової автотехнічної експертизи №70/27-182 від 25.03.2015 року, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.18.1 ПДР України. При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля «Деу Ланос» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.18.1 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП; В умовах місця події водій автомобіля «Деу Ланос» ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4 своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Учасники судового провадження пропонували суду призначити покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 просили призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_5 добровільно з`явився до органів міліції з явкою з повинною, вперше скоїв необережний злочин невеликої тяжкості, свою провину визнав повністю та щиросердно розкаявся, висловив жаль з приводу вчиненого, раніше не судимий, що судом визнається обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, тому, з огляду на викладене, враховуючи думку всіх учасників судового провадження, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі, але с застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення його права керувати транспортними засобами певний строк, оскільки обвинувачений грубого порушив правила дорожнього руху, наслідком яких сталося ДТП та спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 613,80 гривень.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст.75, п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_5 іспитовий строк 2 (два) роки та обвинуваченого звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 613,80 гривень.

Обвинувачений, прокурор та потерпіла мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1