Справа № 1-33/10
Провадження №без н/п
П О С Т А Н О В А

05 жовтня 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Єнько Т.А.,

прокурора Лозовика А.В.,

потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника цивільного позивача ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, несудимого,

за частиною 1 статті 364 та частиною 2 статті 364 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, являючись службовою особою, функції пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, з правом оперативно-господарського управління майном товариства, вирішення питань користування та розпорядження ним, усвідомлюючи те, що майно ТОВ "Граніт ЛТД" згідно Договору оренди № 9 зберігається у ТОВ "Малинський комбінат архітектурно-будівельних виробів", 03.06.2002 року укладає договір зберігання матеріальних цінностей з ТОВ „ДеКа". Згідно умов Договору зберігач майна бере на себе зобов'язання прийняти та зберігати майно, яке йому передасть Клієнт, а Клієнт передає на зберігання майно згідно додатку до договору та зобов'язується оплатити послуги зберігача в розмірі 2000 гривень за місяць з моменту підписання договору. При цьому, ОСОБА_5 створює формально законні підстави переведення грошових коштів з ТОВ "Граніт ЛТД" до ТОВ "ДеКа" в якості оплати неіснуючої послуги - зберігання майна та подає вказаний вище Договір до бухгалтерії ТОВ „ЛТД" для проведення розрахунків.

В результаті таких дій ОСОБА_5 ТОВ "Граніт ЛТД" з моменту укладення договору зберігання і до 08.08.2002 року матеріальні цінності до ТОВ "ДеКа" фактично не передає, однак проводить оплату за неіснуючі послуги зберігання, а саме 2000 гривень за червень 2002 року та 2000 гривень за липень 2002 року. Таким чином, діючи з користі у власних інтересах, ОСОБА_5, збільшує витрати ТОВ "Граніт ЛТД" на загальну суму 4000 гривень.

В результаті таких дій ОСОБА_5, ТОВ "Граніт ЛТД" було заподіяно істотної шкоди на загальну суму 4000 гривень. У звязку з цим ОСОБА_5 було предявлене обвинувачення за ч. 1 ст. 364 КК України.

Також ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, являючись одночасно співзасновником і власником товариства з обмеженою відповідальністю "ДеКа", діючи умисно всупереч інтересам служби, в особистих інтересах, вчинив зловживання своїм службовим становищем за наступних обставин.

Так, директор ТОВ "Граніт ЛТД" ОСОБА_5, являючись службовою особою, функції якої пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків, з правом оперативно господарського управління майном товариства, вирішення питань користування та розпорядження ним, без укладення договору суборенди, передав в кінці 2002 року до ТОВ "ДеКа" автонавантажувач 40-814 № 35693, який ТОВ "Граніт ЛТД" згідно договору № 55 орендувало у відкритого акціонерного товариства "Володарсько-Волинське автотранспортне підприємство 11841" з оплатою оренди в сумі 300 гривень в місяць.

На протязі часу з січня 2003 року по вересень 2003 року зазначений автонавантажувач згідно розпорядження директора ТОВ "Граніт ЛТД" ОСОБА_5 перебував у фактичному користуванні ТОВ "ДеКа". При цьому, за вказівкою ОСОБА_5 на роботу зазначеного автонавантажувача в ТОВ "ДеКа" було безпідставно виділено ТОВ "Граніт ЛТД" паливно-мастильних матеріалів на суму 2 609 гривень та проведено оплату оренди цього автонавантажувача відкритому акціонерному товариству "Володарсько-Волинське автотранспортне підприємство 11841, на загальну суму 2 700 гривень.

Таким чином, директор ТОВ "Граніт ЛТД" ОСОБА_5, зловживаючи своїм службовим становищем в особистих інтересах, а саме на користь ТОВ "ДеКа", співвласником якого він являється, заподіяв своїми діями тяжких наслідків ТОВ "Граніт ЛТД", що виразилось в безпідставному понесенні затрат товариством на оплату оренди та забезпечення автонавантажувача паливно-мастильними матеріалами, на загальну суму 5 309 гривень. У звязку з цим ОСОБА_5 було предявлене обвинувачення ще й за ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час розгляду справи було встановлено, що зловживання своїм службовим становищем, повязане із зберіганням матеріальних цінностей ТОВ «Граніт ЛТД» і за яким йому предявлене обвинувачення за ч. 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 вчиняв до серпня 2002 року. З дня вчинення ним злочину минуло 8 років. Санкція ч. 1 ст. 364 КК України передбачає найтяжче покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років. Таким чином, відповідно до статті 49 КК України, ОСОБА_5 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК України протягом трьох років з дня вчинення ним злочину. Отже, згідно пункту 2 частини 1 статті 49 КК України він повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності. Прокурор, потерпілі, захисник та підсудний не заперечили проти цього.

Порядок звільнення підсудного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України передбачений ст. 111 КПК України. Зокрема в ній зазначено, що прокурор, а також слідчий за згодою прокурора на підставі, передбаченій частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, виносять мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв'язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 КК України, закривши кримінальну справу в цій частині у звязку із закінченням строків давності.

Керуючись статтями 71, 111, 282 Кримінально-процесуального кодексу України, на підставі частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України,-

постановив:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 за частиною 1 статті 364 та частиною 2 статті 364 КК України закрити за частиною 1 статті 364 КК України у звязку із закінченням строків давності.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_6