ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

17 липня 2007 року,
Недригайлівський районний суд,
Сумської області, в складі:

головуючого
судді - Жмурченка.В.Д.,

при
секретарі- Стовбир
Ю.М

за
участю прокурора - Подолінного Л.А

адвоката
- ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Недригайлів, справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, учня 10-А
класу Вільшанської ЗОНІ, раніше не
судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2уродженця та жителяАДРЕСА_2, українця,
громадянина України, учня 8-А
класу Вільшанської ЗОШ, раніше не
судимого,

ст. 296 ч.3 КК України:

ВСТАНОВИВ:

28
березня 2007 року приблизно о 19 год.
00 хвилин неповнолітній ОСОБА_2 разом у групі з неповнолітнім ОСОБА_3 та
неповнолітнім ОСОБА_4 (матеріали відносно якого у справі закриті ) знаходячись
біля автобусної зупинки розташованої на автодорозі «Київ-Суми-Юнаківка»
неподалік від АЗС «ТНК» с.
Вільшана Недригайлівського району,
почали принижувати неповнолітнього ОСОБА_5.

Тривало
та вперто не припиняючи грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю,
ігноруючи елементарні правила поведінки прийняті в суспільстві, знаходячись у громадському місці, діючи нагло та грубо, бажаючи показати свою зверхність над
оточуючими однолітками, виражаючись
нецензурною лайкою стали наносити удари руками по обличчю та тулубу
неповнолітнього ОСОБА_5.
Побачивши вказані протиправні дії,
ОСОБА_6, став відтягувати почерзі
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4 від
ОСОБА_5 та прохати їх припинити свої хуліганські дії у відношенні
останнього, але ж ОСОБА_2., ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. стали чинити опір ОСОБА_6.,
який виразився в активній протидії останньому виконати його
громадянський обов'язок по припиненню хуліганських дій, а саме не припиняючи свої хуліганські
дії, продовжували наносити удари руками
по обличчю та тулубу ОСОБА_5.

Внаслідок
хуліганських дій ОСОБА_2., ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5. були причинені тілесні ушкодження згідно висновку
судово-медичної експертизи у вигляді: «Садна правої щоки», які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження; «Закрита
черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Ушиб м'яких тканій
обличчя.», які кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження, що потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я..

(а.с. 37-38)

В судовому засіданні
ОСОБА_2та ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнали повністю, в скоєному розкаялися та пояснили кожен
зокрема:

Петльований
про те що він разом з своїми товаришами ОСОБА_3., ОСОБА_4. 28 березня 2007 зустріли в с Вільшана ОСОБА_5
та вирішили йому помститися начебто за нанесені ще раніше ОСОБА_5на їх адресу
образи.

Спочатку
вони почали приставати до ОСОБА_5 в с
Вільшана біля подвір"я ОСОБА_7 але останній припинив їх дії та
прогнав.

В
подальшому він разом зі своїми товаришами ОСОБА_3., ОСОБА_4. мотоциклами наздогнали ОСОБА_5 який був також
зі своїми товаришами ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

ЗупинившиОСОБА_5 та його друзів вони
стали бити ОСОБА_5
аОСОБА_6, став відтягувати
почерзі його потім. , ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 від ОСОБА_5 та прохати їх припинити побиття , але він а такожОСОБА_3. та ОСОБА_4. не
реагували на прохання ОСОБА_6відштовхували його та продовжували побиття.

ПідсуднийОСОБА_3
вину свою в скоєному також визнав повністю щиро
розкаявся та будучи допитаним в судовому засіданні дав аналогічні
свідчення.

Крім
визнання вини самими підсудними їх вина в скоєному стверджується показами самого потерпілого
та показами свідків.

Так
будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив що його дійсно безпричинно 28 березня 2007 року
біля автобусної зупинки розташованої на автодорозі «Київ-Суми-Юнаківка»
неподалік від АЗС «ТНК» с. Вільшана,
побили ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. та ОСОБА_4.

ОСОБА_6,
його товариш який знаходився разом з
ним, обороняв його намагався припинити
хуліганські дії підсудних, але останнні
не реагували на протидію ОСОБА_6та продовжували його бити

На даний
час він претензій до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не має та не наполягає на суворості їх
покарання.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив покази підсудних
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з якими він разом
вчинив хуліганство та побиття ОСОБА_5,
та дав аналогічні їм свідчення.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив що він дійсно намагався припинити
хуліганські дії ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, відтягував їх по черзі та
прохав не бити ОСОБА_6, але вони
відштовхували його, погрожували йому
побиттям та продовжували свої дії.

Крім
того, винність ОСОБА_3. та ОСОБА_2. у
інкримінуємому їм діянні повністю підтверджується матеріалами справи
дослідженими в судовому засіданні.

Даючи
належну оцінку вищевикладеним доказам в їх совокупності суд вважає, що вина підсудних в скоєнні ними
злочину, в судовому засіданні доведена
повністю.

Злочинні
дії підсудного ОСОБА_3. та ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст.
296 ч.3, КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та пов"язане з
опором громадянину який припиняв хуліганські дії

При
призначенні покарання підсудним суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину,
відомості про осіб підсудних, та
обставини, що пом"якшують та
обтяжчують покарання.

ОСОБА_2
характеризується з позитивної сторони ,
раніше не судимий. Обставинами,
що пом"якшують покарання є
щире каяття , та активне сприяння
розкриттю злочину шляхом правдивих показів,
як на досудовому слідстві так і в суді та чинення злочину неповнолітнім.

Обставинами, що пом"якшують покарання
підсудному, суд визнає примирення його з
потерпілими та добровільне відшкодування збитків завданих злочином. Обставин що обтяжчують покарання судом не
встановлено.ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони.

Обставинами, що пом"якшують покарання є щире каяття
, та активне сприяння розкриттю злочину
шляхом правдивих показів, як на досудовому
слідстві так і в суді та чинення злочину неповнолітнім.

Обставинами, що пом"якшують покарання
підсудному, суд визнає примирення його з
потерпілими та добровільне відшкодування збитків завданих злочином.

Обставинами що
обтяжчують покарання судом не встановлено

В
судовому засіданні адвокат підсудних заявив клопотання про звільнення ОСОБА_2
та ОСОБА_3 від покарання, в зв"язку
з тим що внаслідок щирого розкаяння, та
подальшої бездоганної поведінки вони на момент постановления вироку не потребують застосування
покарання.

Відповідно
до ст. . 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої
тяжкості, може бути звільнений судом від
покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння, та подальшої бездоганної поведінки він на
момент постановления вироку
не потребує застосування покарання.

У цьму разі суд
застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Педагогічний
колектив Вільшанської ЗОШ звернувся до суду з клопотанням про передачу
неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під нагляд педагогічного колективу.

Суд
заслухавши доводи захисника , клопотання
та доводи представника Вільшанської школи,
представника служби у справах неповнолітніх Недригайлівської
райдержадміністрації, думку прокурора, перевіривши матеріали справи що стосуються
характеризуючих даних підсудних,
переходить до переконання що з часу скоєння ними протиправного діяння і
до часу розгляду справи в суді підсудні Петльований та ОСОБА_3 щиро
розкаялися, мають бездоганну поведінку
та стали на шлях виправлення а тому на момент постановленняя вироку вони не
потребують застосування щодо них кримінального покарання.

Прокурором
по справі був заявлений цивільний позов про стягнення коштів на користь
фінансового управління за лікування потерпілого від злочину, але в судовому засіданні прокурор відмовився
від свої позовних вимог в зв"язку з добровільною його сплатою.

Суд прийняв
відмову прокурора від позову.

Керуючись ст. . ст. . 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину
передбаченого ст. 296 ч.3
КК України та призначити покарання 1 рік позбавлення волі.

На
підставі ст. 105 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2
від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного
характеру.

Застосувати
до неповнолітнього ОСОБА_2 примусові заходи виховного характеру, та передати його під нагляд педагогічного
колективу Вільшанської ЗОШ

ОСОБА_3 визнати
винним у скоєнні злочину передбаченого
ст. 296 ч.3 КК України та призначити покарання 1 рік
позбавлення волі.

На
підставі ст. 105 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3.
від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного
характеру.

Застосувати
до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру та передати
його під нагляд педагогічного колективу Вільшанської ЗОШ,

Речові докази -
знищити.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - скасувати.

Вирок суду може
бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський
районний суд протягом 15 діб, з моменту
його оголошення.