Справа № 559/3759/14-к
Номер провадження 1-кс/559/468/2014
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
"05" грудня 2014 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 погоджене із старшим прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження за №0000953 від 7 листопада 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ковель Волинської області, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, неодноразово судимому, останній раз 30 січня 2007 року Ковельським міськрайонним судом, за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.190, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, до остаточного покарання у виді 5 років і 10 місяців позбавлення волі, проживаючому по АДРЕСА_1 ,

у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обґрунтовується наступними доводами. 07 листопада 2014 року в Дубенський МВ УМВС України в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_7 про факт вчинення крадіжки з його житлового будинку.

Дане повідомлення було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000953 від 7 листопада 2014 року, визначивши попередню кваліфікацію ч.3 ст.185 КК України, яку в подальшому змінено на ч.5 ст.185 КК України.

03 грудня 2014 року ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи засудженим 30 січня 2007 року Ковельським міським судом Волинської області, за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.190, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років і 10 місяців позбавлення волі, відбувши покарання, на шлях виправлення не став та в період часу, коли судимість у встановленому законом порядку йому не була знята і не була погашена, повторно вчинив особливо тяжкий, корисливий злочин.

Так, 06 листопада 2014 року, близько 20 години, ОСОБА_6 перебуваючи поблизу території господарства АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна з житлового будинку, що знаходиться на вказаній території.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 06 листопада 2014 року, близько 20 години, ОСОБА_6 , пройшов на територію господарства АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом віджиму пластикового вікна, проник до приміщення чужого будинку, звідки повторно, таємно викрав одну золоту монету Миколи ІІ, 1900 року, 900 проби, вагою 4,28 г., вартістю 2 337 гривень 52 копійки, одну золоту монету Миколи ІІ, 1898 року, 900 проби, вагою 4,28 г., вартістю 2 337 гривень 52 копійки, декоративну металеву тарілку, чорно-жовтого кольору із зображеннями «Єгипетських пірамід» та «Сфінкса», вартістю 270 гривень 00 копійок, 9 850 євро, що еквівалентно 171 488 гривень 50 копійок станом на 06.11.2014 року по курсу Національного Банку України, 9 600 доларів США, що еквівалентно 133 920 гривень 00 копійок станом на 06.11.2014 року по курсу Національного Банку України та 70 000 гривень, що належать ОСОБА_7 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 було спричинено майнової шкоди на суму 380 353 гривні 54 копійки.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України. Дії кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно в особливо великих розмірах.

За підозрою у вчиненні вищевказаного злочину, ОСОБА_6 був затриманий на підставах та у порядку, передбаченому ст.208 КПК України 02.12.2014 року о 11 годині.

Будучи допитаним у якості підозрюваного ОСОБА_6 будь-які показання давати відмовився користуючись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який підтвердив факт вчинення у нього крадіжки з будинку речей та грошей, зазначив перелік викраденого майна та його ідентифікуючі ознаки; результатом проведеного огляду місця події від 06.11.2014 року на території подвір`я та в житловому будинку по місцю проживання ОСОБА_7 , де було вчинено крадіжку в ході якого було зафіксовано обстановку вчинення кримінального правопорушення, вилучено слідову інформацію; показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили факт викрадення майна та описали його ознаки; результатом проведеного обшуку автомобіля «Нісан Альмера», яким користувався ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено і вилучено декоративну металеву тарілку, чорно-жовтого кольору із зображеннями «Єгипетських пірамід» та «Сфінкса», оригінали квитанцій, які свідчать про збут 28.11.2014 року, здобутих злочинним шляхом золотих монет Миколи ІІ, 1900 року, 900 проби, вагою 4,28 г., та Миколи ІІ, 1898 року, 900 проби, вагою 4,28 г., які було викрадено з вищевказаного будинку, а також вилучено ряд інших предметів, які були знаряддями вчинення злочину і викрадені при інших обставинах на території м. Дубно та Дубенського району, що мають значення речових доказів у інших кримінальних провадженнях за фактами крадіжок чужого майна; результатом проведеного огляду предметів, зокрема декоративної металевої тарілки, чорно-жовтого кольору, вилученої в автомобілі ОСОБА_6 , в ході якого було зафіксовано її ідентифікуючі ознаки за якими присутні при огляді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнали її як річ, що була викрадена з будинку ОСОБА_7 ; інформацією про вартість викраденого майна, яка міститься у відповідних довідках.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_6 11.01.2006 року був засуджений Ковельським міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі та був звільнений від відбування визначеного йому покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України із встановленням іспитового терміну строком на 3 роки. Однак після цього ОСОБА_6 належних йому висновків не зробив і продовжив свою злочинну діяльність. Так, ОСОБА_6 вже 30.01.2007 року був засуджений Ковельським міськрайонним судом Волинської області за скоєння ряду злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.190, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, до остаточного покарання у виді 5 років і 10 місяців позбавлення волі. Відбувши визначене йому покарання та звільнившись з місць позбавлення волі ОСОБА_6 продовжив свою злочинну діяльність і повторно вчинив ряд крадіжок чужого майна за підозрою у вчинення однієї з яких він на даний час затриманий. Наявність оперативної інформації про причетність його до скоєння інших злочинів, що міститься в матеріалах провадження у виді письмових рапортів працівників оперативного підрозділу, а також факту вилучення при ньому ще ряду предметів, які були здобуті злочинним шляхом у результаті скоєння аналогічних злочинів на території Рівненської області, дає підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив вже на території Рівненської області ще ряд крадіжок чужого майна, а також може продовжити свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових злочинів, тобто є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства. Ризик того, що ОСОБА_6 являється суспільно небезпечною особою виявляється ще й у тому, що в його автомобілі був виявлений і вилучений спец пристрій для відстрілу гумовими кулями, який у свою чергу ще й виявися предметом злочинного посягання при скоєнні іншої крадіжки з автомобіля, вчиненої на території м. Дубно.

ОСОБА_6 характеризується по місцю проживання з негативної сторони як особа, яка раніше судима, схильна до вживання алкогольних напоїв та протиправної поведінки, скоєння правопорушень. На даний час ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, являється жителем іншого регіону України, при цьому зареєстрований у м. Ковель Волинської області, а фактично проживав останнім часом без реєстрації у АДРЕСА_3 , постійно змінював місце свого проживання, винаймаючи щоразу нові помешкання, а також аналізуючи його спосіб життя і факт відмови його від дачі показань, що могло б свідчити про щире каяття у скоєних злочинах, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може вільно залишити м.Дубно, де у нього не має постійного місця проживання і шляхом виїзду за межі Рівненської області, вчиняти спроби ухилятись від передбаченого йому покарання і тим самим перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчинити дії направленні на укриття місця знаходження чи переховування предметів, грошей, цінностей, які були здобуті злочинним шляхом та мають значення речових доказів, місце знаходження яких працівниками правоохоронного органу ще не відомі. Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може схилити свідків до дачі неправдивих показань і таким чином перешкоджати встановленню істини по справі та провадження досудового слідства. Тому, з мотивів, позбавлення можливості перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, вважаю за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід взяття під варту.

Обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу наприклад у виді домашнього арешту, не можливе з-за віддаленості району де він зареєстрований чи проживає, та не забезпечить належної поведінки підозрюваного і це дасть йому можливість продовжити свою злочинну діяльність.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що він, з метою уникнення передбаченого йому покарання може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню істини у справі та продовжувати свою злочинну діяльність, слідчий звернувся до суду із відповідним клопотанням в якому просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ньому підстав.

Затриманий ОСОБА_6 сво. причетність до вчиненя інкритінгованого йому злочину заперечевуав

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив,що його підзахисний був затриманий раніше, як 02 грудня 2014 року, а тому немає підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Вислухавши пояснення затриманого підозрюваного ОСОБА_6 , доводи прокурора, та захисника, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За змістом п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 будучи вже неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яка. передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства, незаконно впливати на свідків, таким чином, уникнути відповідальності.

Крім того слідчий наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, що підозрюваний не одружений, не проживає за місцем реєстрації, а постійно змінює своє місце проживання орендуючи помешкання в різних містах, ніде не працює та не має засобів до існування, наявність попередніх судимостей у підозрюваного, можливість впливу на потерпілого та свідків.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, на думку суду, прокурором доведено всі обставини передбачені пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України, такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення є обґрунтованою і існують ризики ухилення від слідства, скоєння нових злочинів, впливу на потерпілого. Так ОСОБА_6 11.01.2006 року був засуджений Ковельським міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі та був звільнений від відбування визначеного йому покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України із встановленням іспитового терміну строком на 3 роки. Однак після цього ОСОБА_6 належних йому висновків не зробив і продовжив свою злочинну діяльність. Так, ОСОБА_6 вже 30.01.2007 року був засуджений Ковельським міськрайонним судом Волинської області за скоєння ряду злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.190, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, до остаточного покарання у виді 5 років і 10 місяців позбавлення волі. Відбувши визначене йому покарання та звільнившись з місць позбавлення волі ОСОБА_6 продовжив свою злочинну діяльність і повторно вчинив крадіжку чужого майна за підозрою у вчинення якиї він на даний час затриманий.

Суд враховує те, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується із негативної сторони як особа раніше судима, схильна до вживання алкогольних напоїв та протиправної поведінки, скоєння правопорушень.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_6 як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на майновий стан підозрюваного та його характеристики визначаю розмір застави в двісті розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слiдчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рiвненськiй областi ОСОБА_5 погоджене зі старшим прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задоволити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІ № 24 м.Рівне строком на шістдесят днів.

Встановити розмір застави в двісті розмірів мінімальної заробітної плати.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1. Прибувати на виклик слідчого та суду за першою вимогою;

2. Не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання та роботи.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, та начальнику СІ № 24 м.Рівне.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Дата закінчення дії ухвали 31 січня 2015 року в 11 годині 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: