Справа № 362/1100/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/60/15 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 19 02.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 0000078 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, раніше судиму 27 червня 2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

засуджено: за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2013 року остаточно призначено до відбування 5 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до вироку, 03 січня 2014 року, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись на першому поверсі Васильківської центральної районної лікарні, розташованої в м. Василькові Київської області, по вул. Декабристів, 87, де розміщено комунальний заклад Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», безперешкодно зайшла до незачиненого кабінету вказаного центру, звідки таємно викрала бувший у використанні верхній одяг працівника лікарні ОСОБА_10 , а саме: шерстяне пальто вартістю 300 грн., плащову куртку вартістю 300 грн., шапку зі штучного хутра вартістю 50 грн., шарф вартістю 70 грн., брюки вартістю 200 грн. та світер вартістю 150 грн. Також з вказаного кабінету ОСОБА_8 було викрадено медичну валізу, що належала КЗ Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», в котрій знаходились медичні препарати: гидрокортизон ацестат 2 мл, вартістю 30 грн. 91 коп.; дексаметазон-Д 1 мл, вартістю 4 грн. 89 коп.; дибазол-д 5 мл, вартістю 12 грн. 81 коп.; кальція глюконат 10 мл, вартістю 20 грн. 24 коп.; коргликон 1 мл, вартістю 6 грн. 43 коп.; кофеин-бензонат 1 мл, вартістю 7 грн. 70 коп.; магния сульфат 5 мл, вартістю 7 грн. 28 коп.; метоклопрамид 2 мл, вартістю 14 грн. 77 коп.; натрію хлорид 5 мл, вартістю 5 грн. 15 коп.; нітроглицерин таблетки вартістю 4 грн. 91 коп.; платифиллин 1 мл, вартістю 18 грн. 48 коп.; преднізолон 30 мл, вартістю 10 грн. 51 коп.; реорсорбилакт 200 мл, вартістю 22 грн. 22 коп.; сульфокамфокаин-тД 2 мл, вартістю 16 грн. 83 коп.; супрастин 1 мл, вартістю 36 грн. 92 коп.; фармадипин 25 мл, вартістю 10 грн. 89коп.; фурасимід-Д 2 мл, вартістю 7 грн. 15 коп.; єуфиллин-д 5 мл, вартістю 13 грн. 53 коп., та медичні інструменти: стетофонендоскоп з тонометром, вартістю 160 грн.; сумка, вартістю 130 грн.; глюкометр, вартістю 388 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1 070 грн., а КЗ Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» на загальну суму 929 грн. 62 коп.

Крім цього, 13 січня 2014 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , де також перебували ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повторно, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, та реалізуючи свій злочинний умисел, у присутності вказаних осіб, з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_12 відкрито викрала його мобільний телефон марки LG Е 615 вартістю 1 649 грн., в якому знаходився флеш накопичувач MICRO SDH вартістю 85 грн., сім-картка мобільного оператора «Лайф» вартістю 15 грн. та сім-картка мобільного оператора «МТС» вартістю 15 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 1 764 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить застосувати до неї ст. 69 КК України та скасувати їй строк відбування покарання, або направити кримінальне провадження на дослідування. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вона не знала, що телефон, який вона передала ОСОБА_13 , не належить йому, що підтверджується свідком ОСОБА_15 .. Окрім того, між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 був якийсь конфлікт, внаслідок чого телефон опинився в останнього. Таким чином, обвинувачена стверджує, що не має жодного відношення до даної ситуації. Апелянтка зазначає, що 03 січня 2014 року її не було в лікарні, окрім того, речі, які були вилучені з квартири за адресою АДРЕСА_3 , при обшуку як викрадені, туди міг принести будь-хто, оскільки там щодня перебувала велика кількість людей.

Заслухавши доповідача, обвинувачену, яка в дебатах та останньому слові підтримала свої апеляційні скарги та просила її виправдати, або зменшити міру покарання; захисника, який підтримав апеляційні скарги обвинуваченої; прокурора, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні обвинувачена винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України не визнала пояснивши, що вона не вчиняла інкриміновані їй злочинів, оскільки 03 січня 2014 року вона не перебувала в приміщенні Васильківської ЦРЛ, а приходила туди 07 січня 2014 року. Крім того, телефон потерпілого, який зовні схожий на телефон Оствоверхова, випадково підняла і вклала в кишеню його жилетки.

Колегія суддів з такими доводами обвинуваченої не може погодитися з наступних підстав.

Твердження обвинуваченої про те, що вона не перебувала в Васильківській ЦРЛ 03 січня 2014 року спростовується наявними в матеріалах провадження доказами.

Так, відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімком, потерпіла ОСОБА_10 впізнала в обвинуваченій ОСОБА_8 , жінку котру 03 січня 2014 року в нічний час бачила в кімнаті відпочинку Васильківської ЦРЛ /а.п. 118-119/. Даний письмовий доказ досліджено судом, що підтверджується журналом судового засідання від 11 листопада 2014 року /а.п. 128-129/ та диском судового засідання. Дані факти підтвердила потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до довідки КЗ Васильківської районної ради «Васильківський районний центр первинної медико санітарної допомоги» саме в ніч з 03 січня на 04 січня 2014 року з приміщення відділення невідкладної допомоги було вчинено крадіжку медичної валізи з медикаментами, а також власний одяг молодшої медичної сестри ОСОБА_10 / а.п.95 - 96/.

В апеляційній скарзі обвинувачена зазначає про те, що як свідки не були допитані ОСОБА_13 та особа на ім`я ОСОБА_18 , однак дане клопотання щодо допиту ОСОБА_18 повинно було бути вирішено при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до журналу судового засідання від 07 квітня 2014 року, прокурором було визначено порядок та обсяг дослідження доказів та коло осіб, які повинні бути допитані в якості свідків. Після допиту свідків та дослідження письмових доказів від обвинуваченої та сторони захисту з приводу допиту інших свідків клопотань не надійшло та не висловлено жодних заперечень щодо закінчення розгляду кримінального провадження.

Судом першої інстанції застосовувалися всі необхідні заходи для етапування та організації відеоконференції з метою допиту свідка ОСОБА_13 , який перебував в Луганському слідчому ізоляторі, однак доставити його в Київській СІЗО або організувати відеоконференцію не представилося можливим.

Згідно із протоколом огляду місця події від 06 лютого 2014 року квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_11 , під час проведення цієї слідчої дії були виявлені та вилучені наступні речі: жіноче пальто, жіноча шапка сірого кольору, а також медикаменти: дві ампули магнія сульфат 5 мл., одна ампула натрію хлориду 5 мл., що знаходилися в медичній валізі /а.п. 100-105/.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_11 показали, що вилучені речі були принесені у вищенаведену квартиру обвинуваченою ОСОБА_8 .

Покази свідка ОСОБА_15 , на які в своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачена про те, що він бачив як після конфлікту між потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вона передала ОСОБА_17 мобільний телефон, не суперечить показанням потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до яких між ним та ОСОБА_17 був конфлікт, під час якого ОСОБА_8 зайшла до кімнати слідом за останнім, однією рукою тримала потерпілого за голову, а іншою залізла до внутрішньої кишені куртки потерпілого ОСОБА_16 , звідки витягла належний йому мобільний телефон, який в подальшому передала ОСОБА_17 .

Таким чином, свідок ОСОБА_20 бачив саме момент передачі викраденого телефону, але нічого не може сказати про обставини, які передували цьому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що в один із днів вона знаходилася в квартирі ОСОБА_11 , до якого приходило багато людей, в тому числі і ОСОБА_8 , яка їй дала пальто і шапку. З собою ОСОБА_21 приносила в кульку ліки, які разом з речами були вилучені працівниками міліції.

Дані показання спростовують версію обвинуваченої про її непричетність до крадіжки ліків, речей потерпілої ОСОБА_10 та телефону ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу , або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Оскільки судом першої та апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , підстави для застосування щодо неї положень ст. 69 КК України, відсутні.

Окрім того, відповідно до ст. 407 КПК України, до повноважень апеляційного суду за наслідками апеляційного розгляду не віднесено можливості повернення кримінального провадження на додаткове розслідування.

Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України. Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б тягли за собою скасування вироку, не виявлено.

Покарання обвинуваченій призначено у відповідності з вимогами ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особи ОСОБА_8 і, на думку колегії суддів, є домірним вчиненому.

Наведені в апеляційних скаргах обвинуваченої доводи не ставлять під сумнів законність і обґрунтованість вироку, а тому апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

С У Д Д І :