№ 1-67/2007 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого
2007 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого -
судді Сенькова О.Г.

при секретарі Борикіної Л.В.

з участю
прокурора Мельника В.М.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Старокостянтинові справу про
обвинувачення:

ОСОБА_3, який народився і проживає в с Великі Гаї, Тернопільського району, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, не одруженого, працюючого шофером у приватного підприємця, судимого 04.12.2000
року Тернопільським райсудом
за ст.140 ч.З КК України до З років
позбавлення волі, звільнений 20.01.2004 року по відбуттю строку покарання,

в скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11
жовтня 2006
року близько 24
години підсудний ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2107", держномер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп"яніння по вул. Центральній в с.Немиринці,
Старокостянтинівського району в напрямку с.Морозівка цього ж району, на
порушення вимог п. 12.2, 12.4, 19.1 Правил дорожнього руху в умовах недостатньої видимості не вибрав безпечну
швидкість і продовжував рух без світла, після того як воно пропало, внаслідок чого з"їхав на
узбіччя і скоїв наїзд на дерево.

Під час дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля
ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми,
перелому склепіння черепа з переходом
на основу, забою головного мозку, перелому верхньої щелепи та кісток носа.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину визнав і
пояснив, що вночі 11 жовтня
2006 року
він керував автомобілем в с.Немиринці Старокостянтинівського району. Під час руху в автомобілі раптово пропало світло,
однак він продовжував рухатись і скоїв наїзд на дерево. Внаслідок ДТП він та пасажир ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 вину визнав, то суд за згодою учасників процесу визнає недоцільним дослідження доказів стосовно
фактичних обставин справи та розміру

цивільного позову, які
ніким не оспорюються, і
обмежується допитом підсудного, потерпілого та дослідженням доказів, що характеризують
підсудного.

Так, потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що вночі 11
жовтня 2006
року він знаходився в автомобілі,
яким керував підсудний. Рухаючись в с.Немиринці Старокостянтинівського району в автомобілі пропало
світло. Що сталось дальше він не пам"ятає.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що дії
підсудного ОСОБА_3 за ст.286 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він
керуючи автомобілем порушив вимоги п. 12.2, 12.4, 19.1 Правил дорожнього руху і вказані порушення знаходяться в безпосередньому причинному
зв"язку з наслідками, що настали, тобто наїздом на дерево, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_2 заподіяно тяжкі
тілесні ушкодження.

Оскільки інкриміновані підсудному органами досудового
слідства порушення п.12.1 Правил
дорожнього руху не регулюють дії водія в даній аварійній ситуації, тому їх з обвинувачення слід виключити.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного,
та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання.

Так, підсудний ОСОБА_3 по місцю роботи та проживання
характеризується позитивно, утримує похилого віку бабусю.

Обставинами, які пом"якшують покарання ОСОБА_3, суд
визнає щире каяття та
добровільне відшкодування завданого збитку. Обставинами, що обтяжують його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного
сп"яніння та рецидив злочинів.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення
підсудного ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і рахує за можливе
відповідно до вимог ст.75 КК України
звільнити його від відбування покарання з випробуванням і не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права
керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винними за ст. 286
ч.2 КК України і обрати йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від
відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
залишити попередню -підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Хмельницької
області на протязі 15 діб
через Старокостянтинівський районний суд.