печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2015, зобов`язано прокуратуру Києво-Святошинського району Київської області внести відомості до ЄРДР за заявою заявника від 23.01.2015. Постановою від 03.04.2015 було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000002.

В судовому засіданні захисник особи, яка подала скаргу підтримав, просив задовольнити скаргу з наведених в ній підстав.

Слідчий в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, надіслав заперечення проти скарги, в яких посилався на безпідставність та необґрунтованість скарги. Крім того, подав копію постанови від 30.04.2015 про закриття кримінального провадження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що прокурор, слідчий не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав заяву про розгляд справи у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2015, зобов`язано прокуратуру Києво-Святошинського району Київської області внести відомості до ЄРДР за заявою заявника від 23.01.2015. Постановою від 03.04.2015 було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000002.

30.04.2015 прокуратурою прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000002.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Враховуючи те, що на момент розгляду скарги кримінальне провадження №0000002 внесене до ЄРДР 02.02.2015 закрито, постанова про закриття кримінального провадження не скасована, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1