Справа № 190/601/14-к
Провадження №1-кп/190/5/15
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року м.П`ятихатки
П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.П`ятихатки Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/190/5/15 (ЄРДР №0000472) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дачне Судакського району (АР Крим), має повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, військовонезобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області 27.08.2013 року за ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.02.2015 року за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 повторно 23.03.2014 року приблизно о 19.00год, проходячи по території Центру учнівської молоді, розташованого по вул.Железнякова в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, керуючись раптово виниклим корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, вирішив таємно викрасти майно, належне ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості ОСОБА_4 таємно шляхом вільного доступу, застосовуючи фізичну силу рук, з автомобіля марки ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_1 зеленого кольору, належного ОСОБА_5 , викрав авто магнітолу марки «Sony» чорного кольору вартістю 300 грн. З викраденим з місця скоєння злочину обвинувачений зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 300 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 повторно, в період часу з 22.00 год. 26.03.2014 року по 01.00год. 27.03.2014 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, вирішив таємно викрасти майно, належне ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, ОСОБА_4 таємно шляхом вільного доступу, застосовуючи фізичну силу рук, з приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , викрав два колісних диски до мотоциклу МТ-10, вартістю 200 грн. кожен, загальною вартістю 400 грн. металобрухт, загальною вагою 70кг, вартістю 1,20 грн. за 1кг, загальною вартістю 84 грн. З викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 484 грн.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Також, ОСОБА_4 повторно 02.04.2014 року приблизно о 14.00год., проходячи по території П`ятихатського РСТК, розташованого по АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, вирішив таємно викрасти майно, належне ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, ОСОБА_4 таємно шляхом вільного доступу, застосовуючи фізичну силу рук, відчинив вхідні двері до приміщення гаражу, розташованого на території П`ятихатського РСТК по вул. Межова,84 в м.П`ятихатки Дніпропетровської області, викрав велосипед марки «Україна» чорного кольору з щитками білого кольору, вартістю 1300 грн..З викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 1300 грн.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинувальним актом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях за ч.2, ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, підтвердивши в повному обсязі викладені в обвинувальному акті обставини.

Крім того обвинувачений ОСОБА_4 25.05.2015 року подав до суду заяву, яку підтримав при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено в судовому засіданні. Крім того, обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем.

Прокурор проти заяв обвинуваченого не заперечував, просив заяви задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судовий розгляд не з`явилися, надали до суду відповідні заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з чим суд не приводить недосліджені докази обставин вчиненого кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що сторони судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна(крадіжка), вчиненою повторно, поєднаною з проникненням до сховища та до іншого приміщення, за ч.3 ст.185 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненою повторно,за ч.2 ст.185 КК України, при цьому суд зазначає, що дії обвинуваченого за обвинувальним актом кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу підсудного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні виду та розміру покарання суд до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, дітей не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, надходили усні скарги на поведінку обвинуваченого, доказів іншого до суду не надано і під час судового розгляду не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, є визнання вини у повному обсязі та щире каяття у скоєних правопорушень.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд не зазначає.

Приймаючи до уваги тяжкість вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, вчинення злочину в період іспитового строку обвинуваченого та інші вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення підсудного можливе лише в умовах відбуття покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, суд призначає покарання обвинуваченому в межах санкцій частин статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі, визначивши покарання за положеннями ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та визначення остаточного покарання за положеннями ч.4 ст.70 КК України шляхом повного зарахування покарання за вироком Миколаївського районного суду Дніпропетровської області до строку покарання за цим вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обрати в виді тримання під вартою, витрати на залучення експерта відсутні, питання щодо речових доказів вирішити згідно до ст.100 КПК України шляхом залишення у речей у їх власників .

Керуючись ст.ст.100, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі,

за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у вигляді 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України в строк визначеного ОСОБА_4 за цим вироком покарання повністю зарахувати покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.02.2015 року та остаточно до відбуття покарання призначити 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі, помістивши ОСОБА_4 на вказаний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 15.01.2015 року.

Речовий доказ автомагнітолу марки «Sony» чорного кольору, передану на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому.

Речовий доказ велосипед марки «Україна» чорного кольору з білими щитками, переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1