Справа № 1-246/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2011 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

в складі : головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петренко Н.О.

з участю прокурора Степанчака Н.Й.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

та представника служби у справах

дітей ОСОБА_5 райдержадміністрації ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, учня професійно-технічного училища № 1, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, в скоєнні злочинів, передбачених ст., ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня державного професійно-технічного навчального закладу Миколаївський професійний ліцей, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_11, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня професійно-технічного училища № 1, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 10 січня 2011 року близько 18 год. 30 хв. за попередньою змовою між собою групою осіб, перебуваючи в маршрутному автобусі сполученням Сколе-Львів, на автодорозі Київ-Чоп в районі с. Нижня Стинава Стрийського району відкрито викрали майно неповнолітнього ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12, а саме : гроші в сумі 10 грн., мобільний телефон NOKIA-5800 вартістю 2379 грн. з сім-картою Лайф вартістю 10 грн., на рахунку якого коштів не було, завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2399 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_7 14.03.2011 року близько 15 год., діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння чужим майном, перебуваючи в маршрутному автобусі сполученням Львів-Сколе на автодорозі Київ-Чоп неподалік с. Пятничани повторно відкрито викрав мобільний телефон марки Samsung моделі GT-E1080і без сім-карти, на рахунку якого грошей не було, в неповнолітнього ОСОБА_12, вартість якого становить 187 грн., завдавши йому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_9 08 червня 2011 року близько 15 год. за попередньою змовою між собою групою осіб, перебуваючи на території автостанції, що по вул. Багряного в м. Стрию, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів підійшли до неповнолітнього ОСОБА_13 та шляхом обману і зловживання довірою незаконно заволоділи належним йому мобільним телефоном марки NOKIA моделі С5-00, серійний номер-імейл 90765, з корпусом білого кольору вартістю 1037 грн., з картою памяті обємом 2 Гб вартістю 80 грн. та сім-картою мобільного оператора Діджусвартістю 25 грн., заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1142 грн. Надалі, не маючи наміру повертати мобільний телефон NOKIA С5-00 власнику, ОСОБА_7 реалізував його за кошти в сумі 500 грн., які витратив на власні потреби.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_7 02 липня 2011 року близько 12 год. повторно, будучи в попередній змові з підсудним ОСОБА_10, перебуваючи на вул. Людкевича в м. Стрию, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, відкрито викрали у неповнолітнього ОСОБА_14 мобільний телефон марки Samsung моделі SGH-D520, серійний номер-імейл 26798, чорного кольору, в процесі чого останній кричав услід та наздоганяв ОСОБА_7 і ОСОБА_10, однак останні з місця події скрилися. Розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдали неповнолітньому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 140 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому їм злочинному діянні визнали повністю, ствердили наведені вище обставини, у вчиненому розкаялися, просили суворо їх не карати.

Законні представники підсудних ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в побуті характеризуються позитивно, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 втупили до ліцею залізничного транспорту України, ОСОБА_10, як і ОСОБА_9 є сиротами, а ОСОБА_7 із багатодітної сімї, ОСОБА_8 навчається в Верхньосиньовидненській спеціальній школі-інтернаті для дітей з вадами розумового розвитку, де вчиться добре, скарг від вчителів не надходило, просили їх суворо не карати.

Крім особистого визнання підсудними своєї винуватості, їх винуватість в інкримінованому їм злочинному діянні знайшла своє підтвердження в ході судового засідання і доведена показаннями потерпілих, свідків, іншими зібраними по справі доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_11 показав, що 10.01.2011 року близько 18 год. в маршрутному автобусі Львів-Сколе до нього підійшли двоє хлопців, один з яких, а саме : ОСОБА_7 сів поруч і попросив його подивитися мобільний телефон марки NOKIA-5800, який він, нічого не підозрюючи, передав йому. Тоді ОСОБА_7 за повернення телефону почав вимагати в нього 10 грн. А коли він все ж-таки дав ОСОБА_7 10 грн., то інший хлопець, який стояв поруч з ним, а саме : ОСОБА_8 пішов по салону в напрямку до водія і попросив зупинитися на зупинці с. Нижня Стинава Стрийського району. На зупинці ОСОБА_8 вийшов з маршрутного автобуса, а ОСОБА_7, який сидів поряд з ним, раптом побіг до дверей, і вдвох вони почали тікати в напрямку с. Розгірче. Він побіг слідом за ними, щоб забрати свій телефон, але наздогнати не зміг. На даний час жодних претензій до підсудних не має, так як телефон йому повернули, просить їх карати за законом.

Законний представник потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що 10.01.2011 року близько 22 год. зателефонував його син ОСОБА_19 з чужого телефону і повідомив, що в автобусі Сколе-Львів в районі с. Нижня Стинава Стрийського району його мобільний телефон викрали двоє невідомих хлопців. Тоді він з відповідною заявою звернувся до Сколівського РВ за фактом крадіжки телефону в його сина. На даний час жодних претензій до підсудних не має, так як телефон синові повернули, просить їх карати за законом.

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 14.03.2011 року близько 15 год. повертався зі Львова на маршрутному автобусі сполученням Львів-Сколе разом з ОСОБА_7, який попросив дати йому мобільний телефон, з якого зняв його стартовий пакет і повернув йому, а телефон залишив собі, сказавши, що поверне його 18.03.2011 року близько 15 год. на залізничному вокзалі м. Стрия. Він просив ОСОБА_7 повернути йому телефон, однак той відмовився і пригрозив, щоб він нікому про це не розповідав, інакше його побє. В призначений день він прийшов на залізничний вокзал, очікував ОСОБА_7, однак той так і не приїхав, мобільний телефон не повернув. Тоді він розповів усе своїй матері, а вона звернулася з письмовою заявою в ОСОБА_5 На даний час жодних претензій до підсудного не має, просить його карати за законом.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 18.03.2011 року ввечері дізналася від свого сина, що 14.03.2011 року його знайомий ОСОБА_7, з яким він разом навчався в спеціалізованій школі-інтернаті, по дорозі з м. Львова в районі с. Пятничани Стрийського району забрав у нього мобільний телефон, який досі не повернув, з приводу чого нею була написана заява в правоохоронні органи. На даний час жодних претензій до підсудного не має, просить карати його за законом.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 08.06.2011 року близько 15 год. на території автостанції, що по вул. Багряного в м. Стрию, до нього підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 Тоді ОСОБА_7 попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати, і почав набирати номер, повільно відходячи за кут приміщення автостанції. ОСОБА_9 в цей час відволікав його увагу, розпитуючи, де він живе та навчається. Через деякий час він пішов за приміщення автостанції, але ОСОБА_7 вже не було. Разом зі ОСОБА_9 вони шукали ОСОБА_7 близько 20 хв., але так і не знайшли. На даний час жодних претензій до підсудних не має, так як телефон йому повернули, просить карати їх за законом.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_13 ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 08.06.2001 року близько 16 год. її син розповів, що двоє хлопців на території автостанції, що по вул. Багряного в м. Стрию, шляхом обману та зловживання довірою, не застосовуючи до нього насильство, заволоділи його мобільним телефоном, де знаходилася карта памяті та сім-карта Діджус. На даний час жодних претензій до підсудних не має, так як телефон її синові повернули, просить карати їх за законом.

Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 02.07.2011 року близько 12 год. на вул. Людкевича в м. Стрию до нього підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_7, який попросив дати йому мобільний телефон для здійснення термінового дзвінка. Через деякий час він передав його в руки ОСОБА_10, який також почав розмовляти по телефону. Тоді ОСОБА_7, забравши з рук ОСОБА_10 телефон, вставив у нього свою сім-карту, а його сім-карту повернув йому, і сказав, що телефон йому вже не повернуть. На його численні прохання повернути мобільний телефон ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_10 не реагували, а почали тікати від нього в напрямку речового ринку м. Стрия. Він біг за ними та кричав їм услід, щоб повернули йому мобільний телефон, але їх не наздогнав. На даний час жодних претензій до підсудних не має, просить карати їх за законом.

З оголошених у судовому засіданні показань представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 ОСОБА_21, даних нею на досудовому слідстві /т. 3 а.с. 77-78/, вбачається, що зі слів сина вона дізналася, що 02.07.2011 року близько 12 год. поблизу костелу в м. Стрию двоє невідомих хлопців відкрито викрали в нього мобільний телефон, попросивши перед цим нібито подзвонити, однак телефон не повернули, а навпаки почали тікати, однак син, біжучи за ними, їх не наздогнав.

З оголошених у судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показань свідка ОСОБА_22, даних ним на досудовому слідстві /т. 1 а.с. 57-58, т. 3 а.с. 96-98/, вбачається, що в січні 2011 року до нього приїхав його брат ОСОБА_7 і запропонував йому помінятися мобільними телефонами, на що він погодився, і вони обмінялися. Про те, що даний мобільний телефон крадений, дізнався від працівників міліції, яким добровільно видав мобільний телефон марки NOKIA-5800. Окрім того, в середині червня 2011 року його брат ОСОБА_7 попросив його допомогти йому в продажі телефону марки NOKIA С5, на що він зразу ж зателефонував ОСОБА_23 та запропонував їй або її знайомій придбати мобільний телефон за ціною 550 грн. Вони домовилися зустрітися з ОСОБА_24 на автобусній зупинці в с. Добряни, куди вона прийшла разом зі ОСОБА_25, яка й передала за телефон гроші в сумі 500 грн., які отримав ОСОБА_7 Після виклику в Стрийський МВ довідався про справжнє походження цього телефону, про що йому повідомив ОСОБА_7, розповівши, як вони разом зі ОСОБА_9 попросили його у невідомого хлопця начебто для здійснення дзвінка, після чого він з цим телефоном втік, а ОСОБА_9 в цей час відволікав увагу невідомого хлопця. Окрім того, приблизно 02-03 липня 2011 року обмінявся з ОСОБА_10, який у них ночував, мобільними телефонами, залишивши собі запропонований ним мобільний телефон марки Samsung D520, так як у його телефоні був пошкоджений екран. Після виклику в міліцію дізнався, що цей телефон був викрадений, і добровільно видав його, дізнавшись потім від свого брата ОСОБА_7, що в м. Стрию по вул. Людкевича він разом з ОСОБА_10 взяли цей телефон у невідомого хлопця для того, щоб начебто подзвонити, а потім почали від нього тікати, а даний телефон залишив собі ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 14.03.2011 року разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 поверталися зі Львова на маршрутному автобусі сполученням Львів-Сколе. ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_12 його мобільний телефон, а коли той передав його, то ОСОБА_7 змінив у ньому код включення і знову повернув його власнику. Поблизу с. Пятничани він почув, як ОСОБА_7 знову просить у ОСОБА_12 його мобільний телефон. Однак, отримавши його знову, ОСОБА_7 зняв з нього стартовий пакет Діджус, передавши його ОСОБА_12, а телефон залишив собі, сказавши щоб ОСОБА_12 прийшов за телефоном 18.03.2011 року на залізничний вокзал у м. Стрию. Вийшовши з маршрутного автобуса, він просив ОСОБА_7 повернути ОСОБА_12 мобільний телефон, інакше останній може звернутися із заявою в міліцію, однак ОСОБА_7 запевнив, що ніякої заяви не буде.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що 14.03.2011 року ввечері її син ОСОБА_7 запропонував їй купити мобільний телефон Samsung E1080, який начебто дав продати йому товариш за 100 грн. Даний телефон вона купила за 50 грн., заплативши їх своєму синові ОСОБА_7 18.03.2011 року від працівників міліції дізналася, що цей телефон, який вона добровільно видала, її син ОСОБА_7 відкрито викрав у свого знайомого ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що в середині червня разом з ОСОБА_24 придбали в ОСОБА_22 та ОСОБА_7С . мобільний телефон Нокіа С5 за 500 грн. Після виклику в міліцію зрозуміла, що даний телефон виявився краденим.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні повністю підтвердила показання свідка ОСОБА_25

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дала аналогічні показання, що й ОСОБА_24.

Винуватість підсудних ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у вчиненні ними грабежу та шахрайства доведена також : протоколом огляду місця події від 19.01.2011 року , згідно з яким здійснено огляд території, прилеглої до зупинки в с. Нижня Стинава Стрийського району /т. 1 а.с. 11-12/, протоколом огляду місця події від 01.02.2011 року, під час якого вилучено мобільний телефон марки NOKIA-5800 у ОСОБА_22 /т. 1 а.с. 19-20/, довідкою від 04.02.2011 року, відповідно до якої вартість мобільного телефону NOKIA-5800 становить 2379 грн., сім-карти Лайф10 грн. /т.1 а.с. 29/, протоколом огляду предметів /т. 1 а.с. 30/, протоколами очних ставок між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 /т. 1 а.с. 99-101/, між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 /т. 1 а.с. 102-104/, висновком експерта-товарознавця від 15.04.2011 року, відповідно до якого вартість телефону марки Samsung моделі GT-E1080і становить 187 грн. /т. 2 а.с. 23-27/, протоколом огляду місця події від 18.03.2011 року, під час якого вилучено мобільний телефон марки Samsung моделі GT-E1080і у ОСОБА_26 /т.2 а.с. 6-11/, протоколом огляду речових доказів від 26.04.2011 року /т. 2 а.с. 58-61/, висновком товарознавчої експертизи від 26.07.2011 року, відповідно до якого залишкова ринкова вартість телефону Нокіа моделі С5-00 станом на 08.06.2011 року становила 1037 грн., а мобільного телефону Samsung моделі D520 станом на 02.07.2011 року 140 грн. /т. 3 а.с. 47-52/, протоколом відтворення обстановки і обставин події від 16.08.2011 року, під час проведення якого ОСОБА_7 показав, як він разом зі ОСОБА_9 08.06.2011 року шляхом обману та зловживання довірою заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_13 /т. 3 а.с. 125-129/, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18.08.2011 року, під час проведення якого ОСОБА_9 показав, як він разом з ОСОБА_7 08.06.2011 року шляхом обману та зловживання довірою заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_13 /т. 3 а.с. 162-165/, протоколами очних ставок між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 /т. 3 а.с. 166-167/, між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 /т. 3 а.с. 168-169/, протоколом огляду місця події від 09.07.2011 року, під час якого у ОСОБА_24 вилучено мобільний телефон Нокіа С5-00 /т. 3 а.с. 10/, протоколами огляду місця події від 01.08.2011 року, відповідно до якого оглянуто територію автостанції, що по вул. Багряного в м. Стрию /т. 3 а.с. 10/, протоколом огляду місця події, відповідно до якого ОСОБА_13 представив документи на мобільний телефон Нокіа С5-00 /т. 3 а.с. 72-73/, протоколом огляду предметів /т. 3 а.с. 99-103/, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16.08.2011 року, під час проведення якого ОСОБА_7 показав, як він разом з ОСОБА_10 02.07.2011 року відкрито заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_14 /т. 3 а.с. 125-129/, протоколом відтворення обстановки та обставин події від 17.08.2011 року, під час проведення якого ОСОБА_10 показав, як він разом з ОСОБА_7 02.07.2011 року відкрито заволоділи мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_14 /т. 3 а.с. 145-147/, протоколами очних ставок між ОСОБА_14 та ОСОБА_7 /т. 3 а.с. 170-171/, між ОСОБА_14 та ОСОБА_10 /т. 3 а.с. 172-173/, протоколом предявлення предметів для впізнання від 02.08.2011 року, згідно з яким ОСОБА_14 впізнав мобільний телефон Samsung D520, який у нього відкрито викрали ОСОБА_7 та ОСОБА_10 /т. 3 а.с. 85-87/, протоколом огляду місця події від 10.07.2011 року, відповідно до якого оглянуто частину вул. Людкевича в м. Стрию /т. 3 а.с. 30/, протоколом огляду місця події від 10.07.2011 року, під час якого в ОСОБА_22 вилучено мобільний телефон Samsung D520 /т. 3 а.с. 31/.

Згідно з висновком амбулаторної судової-психіатричної експертизи № 211 від 14.03.2011 року /т. 1 а.с. 108-109/ та висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 712 від 22.08.2011 року /т. 3 а.с. 200-201/ ОСОБА_7 психічним захворюванням не страждає, виявляє соціалізований розлад поведінки підліткового віку, який не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав і не виявляв тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Рівень психічного розвитку ОСОБА_7 відповідає його фактичному (паспортному) віку. У ОСОБА_7 відмічаються такі індивідуально-психологічні особливості : поверхневість критики, послаблений самоконтроль, схильність до імпульсивних дій, які суттєво не вплинули на його поведінку під час інкримінованих йому дій. ОСОБА_7 з врахуванням його вікових особливостей емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку, спроможний усвідомлювати реальний зміст власних дій та у повній мірі свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки.

Згідно з довідкою, виданою ОСОБА_5 міською дитячою поліклінікою № 84 від 22.08.2011 року ОСОБА_7 знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом : затримка психомовного розвитку /т. 3 а.с. 182/.

Згідно з висновком амбулаторної судової-психіатричної експертизи № 212 від 14.03.2011 року /т. 1 а.с. 115-116/ ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки соціалізованого розладу поведінки підліткового віку, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав і не виявляв тимчасового чи будь-якого іншого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудних ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст., ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, доведена повністю.

Дії підсудного ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) повторно, за попередньою змовою групою осіб. Його дії вірно кваліфіковані за ст. 190 ч. 2 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудного ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ст. 190 ч. 2 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи міру та вид покарання підсудному ОСОБА_7, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, помякшуючі покарання обставини : зявився із зізнанням, визнав вину, щиро розкаявся у вчинених злочинах, активно сприяв розкриттю злочинів, вчинив злочини, будучи неповнолітнім, його особу, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, навчається в професійно-технічному училищі № 1, посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку в лікаря-психіатра, а тому суд вважає, що його слід покарати позбавленням волі.

Згідно зі ст., ст. 75, 104 КК України, враховуючи особу підсудного ОСОБА_7, який не є суспільно-небезпечним, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Згідно зі ст. 76 п., п. 3, 4 КК України слід зобовязати підсудного ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Обираючи міру та вид покарання підсудному ОСОБА_8, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, помякшуючі покарання обставини : визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, будучи неповнолітнім, його особу, який раніше не судимий, навчається в 9-му класі Верхньосиньовидненської загальноосвітньої спеціальної школи-інтернату для розумово відсталих дітей, посередньо характеризується за місцем навчання та проживання, а тому суд вважає, що його слід покарати позбавленням волі.

Згідно зі ст., ст. 75, 104 КК України, враховуючи особу підсудного ОСОБА_8, який не є суспільно-небезпечним, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Згідно зі ст. 76 п., п. 3, 4 КК України слід зобовязати підсудного ОСОБА_8 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Обираючи міру та вид покарання підсудному ОСОБА_10, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, помякшуючі покарання обставини : визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, будучи неповнолітнім, його особу, який раніше не судимий, навчається в професійно-технічному училищі № 1, посередньо характеризується за місцем навчання, а тому суд вважає, що його слід покарати позбавленням волі.

Згідно зі ст., ст. 75, 104 КК України, враховуючи особу підсудного ОСОБА_10, який не є суспільно-небезпечним, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Згідно зі ст. 76 п., п. 3, 4 КК України слід зобовязати підсудного ОСОБА_10 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Обираючи міру та вид покарання підсудному ОСОБА_9, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, помякшуючі покарання обставини : визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин, будучи неповнолітнім, його особу, який раніше не судимий, навчається в державному професійно-технічному навчальному закладі Миколаївський професійний ліцей, позитивно характеризується за місцем навчання, є сиротою, а тому суд вважає, що його слід покарати позбавленням волі.

Згідно зі ст. 1 п. аЗакону України Про амністію в 2011 роцівід 08 липня 2011 року слід звільнити підсудного ОСОБА_9 від призначеного покарання.

Цивільні позови по справі не заявлені.

Слід стягнути з ОСОБА_26 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВСУ у Львівській області 787,92 грн. за проведення товарознавчої експертизи /т. 2 а.с. 24-27, т. 3 а.с. 46-52/, з ОСОБА_27 та ОСОБА_17 слід стягнути на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВСУ у Львівській області по 168,84 грн. за проведення товарознавчої експертизи /т. 3 а.с. 46-52/.

Речові докази по справі : мобільний телефон NOKIA-5800, який знаходиться на зберіганні законного представника потерпілого ОСОБА_18 /т. 1 а.с. 31-32/, слід залишити в його власності ; мобільний телефон марки Samsung моделі GT-E1080і та гарантійну книжку на нього, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ОСОБА_5 ГУМВСУ у Львівській області /т. 2 а.с. 60-61/, слід повернути законному представнику ОСОБА_12 ; мобільний телефон Нокіа С5-00 та книгу-інструкцію із гарантійним талоном на нього, , які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_13 /т. 3 а.с. 104-106/, слід залишити в його власності ; мобільний телефон Samsung D520, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області /т. 3 а.с. 107/, слід повернути законному представнику ОСОБА_21

Керуючись ст., ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити покарання за ст. 190 ч. 2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст., ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 п. 3, п. 4 КК України зобовязати ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_8 визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст., ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 п. 3, п. 4 КК України зобовязати ОСОБА_8 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_10 визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно зі ст., ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 п. 3, п. 4 КК України зобовязати ОСОБА_10 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого постійного проживання, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_9 визнати винним за ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 190 ч. 2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. аЗакону України Про амністію в 2011 роцівід 08 липня 2011 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 підписку про невиїзд скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 Володимировичу-підписку про невиїзд-залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_26 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВСУ у Львівській області 787,92 грн. за проведення товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_27 та ОСОБА_17 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВСУ у Львівській області по 168,84 грн. за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі : мобільний телефон NOKIA-5800, який знаходиться на зберіганні законного представника потерпілого ОСОБА_18, залишити в його власності ; мобільний телефон марки Samsung моделі GT-E1080і та гарантійну книжку на нього, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ОСОБА_5 ГУМВСУ у Львівській області, повернути законному представнику ОСОБА_12 ; мобільний телефон Нокіа С5-00 та книгу-інструкцію із гарантійним талоном на нього, які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_13, залишити в його власності ; мобільний телефон Samsung D520, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області, повернути законному представнику ОСОБА_21

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб.

Суддя:

ОСОБА_1