Провадження № 11-кп/780/326/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 01.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
01 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційними скаргами прокурора, потерпілої ОСОБА_9 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з встановленням йому 3 роки іспитового строку з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду, 07 червня 2014 року близько 23 год. 55 хв., ОСОБА_7 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем марки «FIAT Croma 2.5 TD» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши вимоги п. 2.1. (а), п.1.5, п.2.3, п.12.1, правил дорожнього руху, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, що склалась, не обрав безпечну швидкість руху автомобіля, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве відносно напрямку руху узбіччя, де здійснив наїзд на дерево. Внаслідок даної пригоди пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.3 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та підлягають скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, попередня судимість не погашена, в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим не відшкодовано в повному обсязі збитки потерпілим. Крім того, судом при призначенні покарання не надано належні оцінки тим, обставин, що грубе порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом обвинуваченим ОСОБА_7 , який взагалі не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, призвело до дорожньо-транспортної пригоди та настання тяжких наслідків загибелі двох осіб.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок, та призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції. Вважає, що ухвалений судом вирок є незаконним, викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, досудове та судове слідство проведено неповно, не досліджені усі обставини справи, допущені істотні порушення кримінально-процесуального закону, внаслідок чого суд прийняв необґрунтоване рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції виносячи вирок залишив поза увагою ту обставину, що ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначає, що ОСОБА_7 на час вчинення ДТП не знав правил дорожнього руху і, відповідно, не мав водійських навиків. Також вказує на те, що судом належним чином не була встановлена особа обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої та думку прокурора, які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а вирок суду скасуванню, з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушення вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При перевірці матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції встановлено, що наявний у кримінальному провадженні обвинувальний акт не містить посилань про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Так, згідно п.13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як встановлено колегією суддів, матеріали кримінального провадження містять обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , який не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

Суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання зобов`язаний був перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судового рішення, передбаченого ч. 3 ст. 314 КПК України.
Але при розгляді даного кримінального провадження, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч. 1 ст. 337 КПК України, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, та розглянув кримінальне провадження, в якому прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не висунуто ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За даних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпеченні дотримання законності, правильного правозастосування та відповідно постановлення обґрунтованого судового рішення.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги кримінального процесуального закону, а тому вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року необхідно скасувати, та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.
При новому розгляді зі стадії підготовчого судового засідання кримінального провадження щодо ОСОБА_7 необхідно усунути зазначені порушення, крім того звернути увагу на доводи, викладені в апеляційних скаргах, в залежності від встановленого, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Якщо при новому судовому розгляді обсяг обставин справи буде аналогічним встановленим, то призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя