Справа №10-26/07 Головуючий
у 1 інстанції Матвійчук Л.В.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 28 березня 2007 року

Колегія судців
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - Пазюка
О.С.,

судців - Польового
Мі., Бешти Г.Б.,

з участю
прокурора - Литвинчука Р.В.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію прокурора Рожищенського
району на постанову Рожищенського районного суду від 22 березня 2007 року, якою щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця смт. Діброва Олевського району Житомирської області,
мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою спеціальною світою, не працює, не одруженого,
не судимого, відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Рожищенського районного суду від 22 березня 2007 року за поданням слідчого С.В.
Рожищенського РВ УМВС України у Волинській області, погодженим з прокурором,
відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо
ОСОБА_1, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК
України, та обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

У поданій
апеляції прокурор ставить питання про скасування постанови суду, посилаючись на
те, що ОСОБА_1 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено
покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п'ять років, перебуваючи на
волі, може продовжувати займатись злочинною діяльністю.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які заперечили
доводи апеляції, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінальної справи,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію слід залишити без задоволення
як необґрунтовану з таких підстав.

Відповідно до п.
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня .2003
року №4 «Про
практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та
продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, і обирається
лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть не
забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від
слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Судом
встановлено, що обвинувачення пред'явлене ОСОБА_1 з дотриманням норм
кримінально-процесуального закону.

В судовому
засіданні слідчий поясний, що ОСОБА_1 добросовісно з'являється на виклики
слідчого та дає послідовні показання у справі.

З матеріалів
кримінальної справи та подання слідчого вбачається, що відсутні будь-які
відомості щодо існування фактів чи обставин, які можуть свідчити про те, що
ОСОБА_1, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду, перешкоджати
встановленню об'єктивної істини у справі, продовжувати злочинну діяльність, а
також про те, що менш суворий, ніж взяття під варту, запобіжний захід може не
забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

2

Крім того,
ОСОБА_1 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не
притягувався, має постійне місце проживання, проживає з батьками, допомагає їм
у веденні домашнього господарства, за місцем проживання характеризується
виключно позитивно, має статус особи, яка постраждала від аварії на ЧАЕС,
активно сприяє слідству у розкритті злочину, зобов'язується і надалі з'являтися
на виклики слідства й суду, виконувати покладені на нього процесуальні обов'язки.

Вказані
обставини в апеляції прокурора не спростовані.

А тому колегія
суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для обрання щодо ОСОБА_1
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Тяжкість
злочину, у скоєнні якого обвинувачується особа, не є безумовною підставою для
обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

За таких
обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про
обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрав запобіжний
захід у вигляді підписки про невиїзд, а тому у задоволенні апеляції прокурора
слід відмовити.

Керуючись ст.ст.
362, 382 КПК
України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора Рожищенського району залишити без задоволення, а постанову Рожищенського
районного суду від 22 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1 - без
зміни.