В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/3448/13-к

Провадження № 1-кп/126/122/13

06 листопада 2013 року Бершадський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель
Р. В.

із секретарем Дончик О. А.

за участі прокурора Жаруна В.А.

обвинуваченого ОСОБА_1 та його
захисника адвоката ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3 та її представника
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бершадь
кримінальне провадження № 0000554
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Війтівка Бершадського району
Вінницької області, жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта
середня спеціальна, пенсіонера,
раніше не судимого у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства
встановлено, що 06.05.2013 року біля 09-00 год.
в с. Війтівка Бершадського району
ОСОБА_1, знаходячись на присадибній
ділянці власного домогосподарства, яке
розташоване по АДРЕСА_2, під час сварки
з ОСОБА_3, яка виникла на ґрунті
особистих неприязних стосунків, умисно
наніс їй декілька ударів дерев'яним
держаком від лопати по плечах, обличчі,
руках та ногах в наслідок чого
заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження у
вигляді циркулярного синця на правому
плечі, забою м'яких тканин та синця на
правій гомілці, саднин на обличчі та
перелому ліктьової кістки правого
передпліччя, які згідно висновку
судово - медичної експертизи № 46 від
08.05.2013 року за ступенем важкості
відносяться до середнього ступеня
важкості тілесних ушкоджень за
критерієм тривалості розладу здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 вину в
інкримінованому йому злочині не визнав
та пояснив, що дійсно в АДРЕСА_2 є
належне йому домогосподарство, яке
дісталося у спадок від матері. За цією
адресою він проживав тривалий час, а
нещодавно тимчасово переїхав на
проживання до м. Бершадь. В с. Війтівка
по сусідству з ним проживає сім'я
ОСОБА_3, з якою у них склалися неприязні
стосунки, що проявлялось у постійних
конфліктах, так як остання намагалась
нашкодити, кидаючи йому на подвір'я
каміння та цвяхи.

6 травня 2013 року близько 07-00 год. він зі
своєю співмешканкою ОСОБА_5 приїхав до
вищевказаного домогосподарства, так як
тримав там птицю та постійно приїжджав,
щоб її годувати. Там пробув хвилин 5-10.
ОСОБА_5 з автомобіля не виходила, однак
через лобове скло могла бачити все, що
він робив, оскільки ходив лише по
подвір'ї, а на город не виходив.

Після цього вони поїхали до магазину,
де він залишив дружину, а сам поїхав до
дружини свого товариша ОСОБА_6, щоб
привітати з днем народження, де пробув
хвилин 10 та повернувся до магазину за
ОСОБА_5 Там він зустрів знайомого
ОСОБА_7, з яким поспілкувався, забрав
дружину і поїхав додому у Бершадь, куди
дістався приблизно о 08-00 08-10 год.

ОСОБА_3 в той день він не бачив, а бачив
лише її онука ОСОБА_8.

Незважаючи на невизнання
обвинуваченим ОСОБА_1 своєї вини, його
вина у вчиненні інкримінованого йому
складу злочину доведена сукупністю
зібраних у справі доказів ,
досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що
вона разом з дітьми проживає в АДРЕСА_3,
де по сусідству з нею знаходиться
домогосподарство ОСОБА_1, з яким у неї
склалися неприязні стосунки причиною
яких стало те, що вони не знаходять
взаєморозуміння з приводу меж сусідніх
між собою земельних ділянок та порядку
користування ними. З приводу даного
питання вона неодноразово зверталась
до сільської ради, однак розібратися з
наявною проблемою не представилось
можливим. В ході таких конфліктів
обвинувачений неодноразово
погрожував її фізичною розправою.

06.05.2013 року десь о 09-00 год. вона йшла по
присадибній ділянці, щоб подивитись як
засадили город, коли з сусідньої
земельної ділянки вибіг ОСОБА_1, в руках
якого було щось схоже на поліно чи
держак від лопати, та підбігши до неї
почав наносити удари по руках, ногах,
плечах та тілу. Від першого ж удару вона
впала, однак він продовжував наносити
удари, а коли спинився, то пригрозив, що
наступного разу вона буде "лежати в
яру". На крик потерпілої прибігла
дочка, побачивши яку обвинувачений
втік, а згодом на крик дочки прийшов
онук, який взяв її на руки, відніс до
автомобіля та повіз до Бершадської ЦРЛ,
де її обстежили та наклали гіпс.

Потерпіла заявила по справі цивільний
позов, в якому просила стягнути з
ОСОБА_1 на їх користь 215 грн.
матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної
шкоди та 1200 грн. витрат на правову
допомогу. На підтвердження понесених
витрат вона надала квитанції про
придбання медичних препаратів, а
моральну шкоду визначила в тому, що
являючись жінкою похилого віку (85
років) перенесла стресову ситуацію,
страждала від фізичного болю та
приниження, крім того до теперішнього
часу змушена лікуватись, чим
позбавлена можливості вести звичний
спосіб життя, так як постійно потребує
сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_9, в судовому засіданні на
задані питання пояснила, що 06.05.2013 року
знаходилась на подвір'ї
домогосподарства по АДРЕСА_3, де
проживає разом зі своєю сім'єю, коли
десь о 09-00 год. почула крик її матері
ОСОБА_3, яка перебувала на присадибній
ділянці. Коли вона підбігла, то
побачила, що мати лежить на стежці
побита та в крові, тоді вона покликала
на допомогу сина ОСОБА_8, який прийшов,
взяв ОСОБА_3 на руки та відніс до
будинку.

Під час вказаних подій вона бачила, як
її сусід ОСОБА_1 тікав з присадибної
ділянки та перебував у схвильованому
стані. Між ними були неприязні
стосунки, оскільки він раніше
погрожував їм фізичною розправою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 на
задані питання пояснив, що проживає на
одному домогосподарстві разом зі своєю
бабусею ОСОБА_3 06.05.2013 року десь о 09-00
год. він перебував на подвір'ї
вказаного домогосподарства, коли почув
крик матері ОСОБА_9, яка кликала його на
город, щоб допоміг бабусі, яку побив
ОСОБА_1 На городі він побачив бабусю,
яка сиділа на землі. Її обличчя руки та
ноги були в крові, тоді він взяв її на
руки, заніс до домогосподарства, а
потім разом з дружиною ОСОБА_10 відвіз
до Бершадської ЦРЛ.

Він не бачив чи бив її ОСОБА_1, однак
знав, що між ними постійно виникали
конфлікти та він неодноразово
погрожував їм фізичною розправою.

Дані обставини підтвердила і свідок
ОСОБА_10, яка на задані питання пояснила,
що проживає в одному господарстві з
ОСОБА_3, 06.05.2013 року близько 09-00 год. вона
поралась по господарству. Зі слів
ОСОБА_9 її стало відомо, що сусід ОСОБА_1
наніс тілесні ушкодження бабусі, яку
вона з чоловіком відвезли до лікарні.
Також її відомо, що між бабусею та
сусідом ОСОБА_1 раніше неодноразово
виникали конфлікти.

ОСОБА_11, допитаний в якості свідка, суду
пояснив, що особисто знайомий з
обвинуваченим ОСОБА_1, і знає його як
конфліктну людину. 06.05.2013 року 09-00 год.
він повертався додому від матері, яка
проживає по АДРЕСА_4, та вирішив заїхати
до свого знайомого ОСОБА_8 На подвір'ї
ОСОБА_8 він почув, що того гукає мати,
щоб допоміг, а тому останній побіг на
город звідки на руках приніс бабусю
ОСОБА_3, яка була побита.

Також він пояснив, що бачив в той час
ОСОБА_1, який поспішаючи виїжджав на
своєму автомобілі з власного
домогосподарства, розташованого по
сусідству.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_12 надали
ідентичні покази, якими підтвердили, що
дійсно ОСОБА_1 06.05.2013 року близько 07-30
год. приїхав до їх домогосподарства,
щоб привітати з Днем народження ОСОБА_6.
Він приїхав сам на власному автомобілі,
зайшов до будинку, пробув не більше 20
хвилин та поїхав далі, куди саме не
сказав.

Наявність конфлікту між обвинуваченим
та потерпілою, який триває вже довгий
час суду також повідомив свідок
ОСОБА_13, який, однак не зміг надати
показів про обставини справи у зв'язку
з тим, що не був присутній при
зазначених вище подіях, однак в той
день бачив потерпілу недалеку від її
домогосподарства близько 09-00 год.,
видимих тілесних ушкоджень на ній не
було, в руках несла відро.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 на
задані питання суду пояснив, що 6 травня
2013 року близько 08-00 год. він збирався
піти до сина та по дорозі хотів зайти до
магазину, який виявився закритим. Однак
там він зустрів свого знайомого ОСОБА_1,
який сказав, що їде в Бершадь додому
разом з дружиною. Вони порозмовляли
хвилин 5-10 та розійшлись.

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні на
задані питання зазначив, що тілесні
ушкодження отримані ОСОБА_3 , які були
наявні під час її обстеження, є
характерними для самооборони та не
могли бути заподіяні в результаті
падіння на землю з положення стоячи,
оскільки були завдані тупим твердим
предметом з обмеженою площею дотику.
Таким предметом міг бути держак від
лопати.Тілесне ушкодження у вигляді
перелому ліктьової кістки, враховуючи
вік потерпілої може заживати близько
двох місяців і практично не можливе без
накладення гіпсу.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_15 на задані питання
суду пояснив, що працює лікарем
травматологічного відділення
Бершадської ЦРЛ, 06.05.2013 року він був
ургентним лікарем, а тому його
викликали на швидку допомогу, коли
привезли ОСОБА_3 У неї він виявив
перелом лівої ліктьової кістки, що
також було видно на рентгенівському
знімку. Потерпілій було накладено гіпс
та направлено на амбулаторне
лікування. Крім того у неї було
виявлено забій верхніх та нижніх
кінцівок. ОСОБА_3 вказувала, що її
побили. Також він зазначив, що перелом
ліктьової кістки у 99% буває від удару.

Крім того його вина доведена висновком
експерта № 46 від 08.05.2013 року,
дослідженим в судовому засіданні, з
якого вбачається, що станом на 07.05.2013
року у ОСОБА_3 мали місце тілесні
пошкодження у вигляді циркулярного
синця на лівому плечі, забою м'яких
тканин та синця на правій гомілці,
саднин на обличчі, а також косий
перелом ліктьової кістки правого
передпліччя з незначним зміщенням
уламків, які могли мати місце за
вищевикладених обставин. Пошкодження у
вигляді перелому є характерними для
самооборони та відносяться до
середнього ступеня важкості тілесних
ушкоджень за критерієм тривалості
розладу здоров'я.

Суд оцінює критично покази ОСОБА_16,
допитаної в судовому засіданні в
якості свідка, оскільки являючись
співмешканкою обвинуваченого вона
може надавати недостовірні покази,
захищаючи чоловіка.

Дослідивши зібрані по справі докази
та оцінивши їх в сукупності, суд
вважає, що невизнання ОСОБА_1 своєї
вини в інкримінованому йому в вину
злочині, суд оцінює критично і
вважає дану позицію обвинуваченого
способом захисту і бажанням
уникнути відповідальності за скоєне.

Отже, суд прийшов до висновку, що
вчинене ОСОБА_1 діяння слід
кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України,
як умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження.

Обставин що пом'якшують чи обтяжують
покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого
злочину та особу ОСОБА_1, який раніше
не судимий, умовно позитивно
характеризується по місцю проживання,
на обліку в лікаря нарколога та
психіатра не перебуває, суд вважає, що
його виправлення та перевиховання
можливе без ізоляції від
суспільства, що дає суду можливість
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі, звільнивши його від
відбування покарання у
відповідності до ст. 75 КК України з
іспитовим строком.

По даному провадженні потерпілою
ОСОБА_3 заявлено цивільний позов, в
якому вона просила стягнути з ОСОБА_1 на
їх користь 215 грн. матеріальної шкоди,
10000 грн. моральної шкоди та 1200 грн.
витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України,
ухвалюючи обвинувальний вирок,
постановляючи ухвалу про застосування
примусових заходів медичного або
виховного характеру, суд залежно від
доведеності підстав і розміру позову
задовольняє цивільний позов повністю
або частково чи відмовляє в ньому.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що матеріальна шкода
визначена в цивільному позові повністю
підтверджується квитанціями на
придбання лікарських препаратів, а
тому підлягає задоволенню в повному
розмірі, як і витрати на правову
допомогу, які підтверджуються ордером
та квитанцією.

Відповідно до ч .1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Наявність моральної шкоди
підтверджена тим, що потерпіла ОСОБА_3,
будучи людиною похилого віку, після
нанесених їй тілесних ушкоджень,
потребує тривалого лікування, постійно
відчуває фізичний біль. Крім того, вона
позбавлена можливості вести звичайний
спосіб життя, оскільки постійно
потребує сторонньої допомоги та
відчуває душевні страждання, яких
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, так як
відчуває себе приниженою та змушена
постійно звертатись до своїх близьких
для надання їй допомоги.

Однак при цьому розмір моральної шкоди
повинен бути співмірним із понесеними
стражданнями та переживаннями, а тому
суд прийшов до висновку, що в цій
частині позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Речові докази та судові витрати,
пов'язані з проведенням досудового
розслідування кримінального
провадження - відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1, у вчиненні
злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК
України і призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі строком на 1
(один) рік

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного основного покарання у
виді одного року позбавлення волі,
якщо він на протязі 1 (одного)
іспитового строку не вчинить нового
злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3,
жительки АДРЕСА_3 215 (двісті п'ятнадцять)
грн. матеріальної шкоди, 1200 (тисячу
двісті) грн. витрат на правову допомогу
та 1000 (тисячу) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Вінницької області
через Бершадський районний суд на
протязі 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: