Дата документу Справа № 243/3638/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/121/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 185 ч.2, ч.3КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
Єдиний унікальний №243/3638/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000470, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, який не має реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.10.2014 року з апеляційною скаргою від 12.02.2015 року /а.п. 119-120/ звернувся обвинувачений ОСОБА_7 , в якій просить вирок суду щодо нього змінити, кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити за вчинення цього злочину покарання у вигляді арешту, і в порядку ст. 71 КК України обрати остаточне покарання в межах невідбутого покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2009 року.

В обґрунтування вимоги про кваліфікацію його дій не за ч. 3 ст. 185 КК України, а за ч. 2 ст. 185 КК України, апелянт зазначив, що територія земельної ділянки під номером НОМЕР_1 садового товариства Світанок була огороджена частково, тому на цю земельну ділянку він зайшов вільно, ніде не перелазив, при цьому, два металевих швелери перебували на самій земельній ділянці, а ні в будь-якому приміщенні, про що зазначалось й в самому вироку, тобто, як вважає апелянт, він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, але не поєднане із проникненням у житло, інше приміщення або сховище, тобто, без проникнення в приміщення.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено:
- за ст. 185 ч. 2 КК України до двох років позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1, 2 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного покарання за сукупністю злочинів частково приєднане невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 31.03.2009 року і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався, строк покарання постановлено рахувати з часу його затримання після набрання вироком законної сили.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Як вказано у вироку суду, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше неодноразово була засуджена за злочини проти власності та маючи незняту та непогашену в законному порядку судимість, скоїв аналогічні кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185 ч.2 та 185 ч.3 КК України за наступних обставин.

07.02.2014 року, приблизно о 17 год., ОСОБА_7 , проходячи по вул. Дарвіна м. Слов`янська, побачив ОСОБА_8 , якому запропонував допомогти перенести металеві вироби, що знаходяться на території садового товариства Світанок, розташованого по вул. Дарвіна м. Слов`янська, при цьому не посвітивши ОСОБА_8 у свої протиправні корисні дії. ОСОБА_8 погодився допомогти ОСОБА_7 .

У цей же день - 07.02.2014 року, приблизно о 17 год. 15 хв., проходячи вздовж загородженої ділянки садового товариства Світанок, розташованого по вул. Дарвіна м. Слов`янська, яка належить ОСОБА_9 , ОСОБА_7 побачив металеві двері з коробкою, вбудовані в садовий будинок, розташований на території вказаної ділянки і у нього виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадання вказаних металевих дверей з коробкою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 07.02.2014 року, приблизно о 17 год. 15 хв., ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, переліз через огорожу ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , і зруйнувавши стіну, таємно викрав металеві двері розміром 810х1840мм, зварені з кута 45х45мм та листа товщиною 1мм, з коробкою розміром 920х1970 мм, зварені з кута 65х65мм, вбудовані в садовий будинок, розташований на території вказаної ділянки, які належать ОСОБА_9 , загальною вартістю 265 грн.

За допомогою ОСОБА_8 металеві двері з коробкою ОСОБА_7 переніс до пункту прийому металобрухту та здав, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 265 гривень.

07.03.2014 року, приблизно о 07 год.30 хв., знаходячись на території садового товариства Світанок, розташованого по вул. Дарвіна м. Слов`янська, побачив на частково загородженій території земельної ділянки АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_10 , два металевих швелера і у нього виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадання вказаних металевих виробів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 07.03.2014 року, близько 08 год., діючи повторно, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, увійшов на територію садової ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав два металевих швелера П №16, довжиною 2500 см, шириною 16 см., вартістю 150,15 грн., кожний, на загальну суму 300 гривен. 30 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_10 .

З викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим розпорядився на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 шкоду на суму 300 гривень 30 копійок.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються матеріалами провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд невірно кваліфікував його дії вчинені 07.03.2014 року по епізоду крадіжки з території земельної ділянки під номером НОМЕР_1 садового товариства Світанок двох металевих швелерів за ч. 3 ст. 185 КК України, а не за ч. 2 ст. 185 КК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно вироку, судом його дії по зазначеному епізоду крадіжки кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

Призначаючи обвинуваченому зазначене покарання суд мотивував у вироку свої висновки про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі.

Також суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Оскільки злочини, за які ОСОБА_7 визнано винним та засуджено ним були вчинені в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду від 31.03.2009 року, суд відповідно до ст. 71 КК України обґрунтовано до призначеного покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за даним вироком.

За таких обставин підстави для зміни вироку суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 від 12.02.2015 року залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2014 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000470, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4