Справа № 367/183/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/267/15 Доповідач у 2 інстанції Загоруйко
Категорія 39 10.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
«10» березня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в місті Києві апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2015 року, за якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково - залишено без задоволення,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з ухвалою, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням, згідно з яким просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Прийшовши до висновку, що засуджений не довів своє виправлення, суд 1-ї інстанції відмовив в задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засудженим подано апеляційну скаргу, в якої він просить рішення суду скасувати, та застосувати до нього ст. 81 КК України, надавши можливість умовно-достроково звільнитись від відбування покарання. В обґрунтування цього він вказує, що висновки суду є необ`єктивними та містять протиріччя, оскільки він, ОСОБА_7 став на шлях виправлення, виконує всі вимоги адміністрації місця відбування покарання, не допускає порушень режиму утримання, тяжко хворіє на туберкульоз, цукровий діабет, являється інвалідом 2 групи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, апеляційний суд, обговоривши доводи скарги, та вивчивши матеріали кримінального провадження, знаходить ухвалу законною та обґрунтованою, виходячи при цьому з наступного.

Висновки суду 1-ї інстанції про відсутність підстав для висновку щодо виправлення засудженого ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яки достатньо викладені в ухвалі, та їм дана належна оцінка.

Так, судом було встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2013 ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки з конфіскацією майна. 26.12.2013 апеляційним судом м. Києва вирок змінено, ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. 69, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки з конфіскацією майна. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17.07.2014 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_7 скорочена наполовину невідбута частина покарання. Під час відбування покарання він зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, на шлях виправлення не став, про що свідчить характеристика з місця відбування покарання (а.с.9).

Таким чином, не знаходячи підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2015 року, за якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково - залишено без задоволення, - без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ