№ 11-21/07
ст.307 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції
Квятковський М.С. Доповідач в
апеляційній інстанції Опєйда В.О.
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинського області в
головуючого - судді Опейди В.О.
суддів Польового М.І., Бешти Г.Б.
з участю прокурора Артиша Я.Д.
захисників ОСОБА_3,
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку
кримінальну справу за апеляцією помічника
прокурора м. Луцька на вирок Луцького міськрайонного суду від 03 листопада 2006
року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженку АДРЕСА_1, українку, громадянку України,
з середньою спеціальною світою, одруженої, інваліда 11 групи, судимої Луцьким
міським судом за ст.229-1 ч.І, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 2 роки;
- Луцьким міським судом 15.10.2002
р. за ст.307 ч,2, 69, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Звільнена з місць позбавлення волі відповідно до постанови Заводського
районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.12.2004 р.
на підставі ст.81, 407 КПК України умовно-достроково на 4 місяці 4 дні,
засуджену за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання, якщо вона протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на неї обов'язки.
ст.76 КК України зобов'язано ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтись для
реєстрації в ці органи.
Запобіжний захід - підписку про невиїзд, щодо засудженої залишено до вступу
вироку в законну силу.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уроженку
м. Луцька Волинської області, мешканку АДРЕСА_2, українку, громадянку України,
з середньою світою, не одруженої, працюючу
продавцем ТзОВ «Сатурн ЛТД», не судимої, засуджену за ч.2 ст.307 КК
України до 5 років позбавлення волі.

На підставі
ст.75 КК України постановлено звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання, якщо вона протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

На підставі
ст.76 КК України зобов'язано ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд, щодо засудженої залишено до вступу
вироку в законну силу.

Стягнуто із
ОСОБА_1 381 грн. 77 коп., а із ОСОБА_2 193 грн. 26 коп. судових витрат у справі
за проведення експертиз в доход держави.

Вироком вирішено питання речових доказів у справі.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів
судової палати,-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані винними у тому, що ОСОБА_1на
початку 2006 року у невстановлених осіб та за невстановлених обставин придбала
наркотичну речовину - амфетамін з метою подальшого збуту, який
незаконно зберігала в АДРЕСА_3. Приблизно в
кінці квітня 2006 року вона діючи з корисливих мотивів та керуючись
метою отримання засобів до існування, домовилась з ОСОБА_2 про збут психотропних речовин, після чого за попередньою
змовою з останньою вчинила незаконні дії спрямовані на їх збут, чим
сприяла поширенню наркоманії, усвідомлюючи, що їх незаконний обіг завдає
великої шкоди здоров'ю населення.

19 травня 2006
року, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, керуючись корисливою метою
отримання засобів для існування, в другій половині дня, в приміщенні АДРЕСА_3,
передала останній психотропну речовину -амфетамін для збуту, яку ОСОБА_2
зберігаючи в предметах одягу, незаконно перенесла до АДРЕСА_4 що поблизу
навчального корпусу ВДУ імені Лесі Українки, де збула ОСОБА_5 за 100 грн., які
в подальшому передала ОСОБА_1.

Відповідно до висновку фізико-хімічної експертизи №НОМЕР_1 від 14.08.2006
р. вище вказана речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежений -
амфетамін, масою 0,3066 грама.

Крім того,
ОСОБА_1 в другій половині травня 2006 року у невстановлений час, поблизу автозаправної станції по вул.Яровиця в
м.Луцьку знайшла два пакети з наркотичним засобом - канабісом, які
привласнила з метою збуту. Вказані наркотичні засоби в предметах одягу
перенесла в АДРЕСА_3, де їх незаконно зберігала з метою подальшого продажу. 22 травня 2006 року в другій половині дня
ОСОБА_1 діючи з корисливих мотивів і керуючись метою наживи, знаходячись
в АДРЕСА_3, збула вище вказаний наркотичний
засіб ОСОБА_5 за 30 грн..

Відповідно до
висновку фізико-хімічної експертизи №НОМЕР_2 від 27.06.2006 р. вище вказана
речовина є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено
-канабіс, масою 2,02 грама.

Крім цього,
ОСОБА_128 травня 2006 року, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2, переслідуючи мету отримання засобів для
існування, в другій половині дня, в приміщенні АДРЕСА_3, передала
останній психотропну речовину -амфетамін для збуту, яку ОСОБА_2 зберігаючи при
собі в предметах одягу, незаконно перенесла до АДРЕСА_4, що поблизу від
навчального корпусу ВДУ імені Лесі Українки, де збула ОСОБА_5 за 100 грн., а
виручені гроші передала ОСОБА_1.

Відповідно до
висновку фізико-хімічної експертизи №НОМЕР_3 від 13.07.2006 р. вище вказана речовина є психотропною речовиною, обіг
якої обмежений - амфетамін, масою 0,3032 грама.

У поданій на вирок апеляції помічник прокурора м. Луцька, не оспорюючи
фактичних обставин справи та кваліфікації дій засуджених, стверджує, що вирок
незаконний в частині призначеного покарання. Вважає покарання надто м'яким,
оскільки призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та осіб засуджених,
вчинення ними злочинів за попередньою
змовою між собою і повторно. Враховуючи наведене, стверджує, що застосування ст.75
КК України є не вірним. Просила вирок скасувати та постановити свій вирок.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, міркування прокурора,
який підтримав апеляцію помічника прокурора м. Луцька і просив вирок щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 скасувати із-за м'якості
призначеного покарання та постановити свій вирок. Засуджені і їх
захисники апеляцію заперечили, просили відмовити в задоволенні апеляції. Розглянувши матеріали кримінальної
справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів судової палати знаходить,
що апеляція помічника прокурора м.Луцька не підлягає до задоволення.

Обставини скоєння інкримінованих засудженим злочинів
учасниками судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються.

Визнавши ОСОБА_1 і ОСОБА_2 винними
у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.307 КК України, суд при призначенні їм
покарання у відповідності до положень ст.ст.50, 65, 75 КК України вірно визначив сукупність пом'якшуючих обставин. Судом
дано оцінку ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особи
засуджених та конкретним обставинам справи у відповідності до яких кількість
наркотичного засобу, що перебував у обігу є не значним. Зокрема з матеріалів
справи вбачається, що хоча ОСОБА_1 раніше і засуджувалась за скоєння злочинів,
разом з тим судом враховано, що засуджена є інвалідом II групи,
хворіє на тяжке захворювання, з'явилась із зізнанням і щиро розкаялась у
скоєному. Стосовно ОСОБА_2, то вона вперше притягується до кримінальної
відповідальності, є особою молодого віку, працює, характеризується позитивно,
щиро розкаялась у скоєному.

З урахуванням
наведених обставин суд прийшов до обгрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
звільнивши їх від відбування покарання і визначивши різні іспитові
строки, правильно застосувавши до них ст.75 КК України

Виходячи з
вищенаведеного, керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової
палати -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора м.
Луцька залишити без задоволення. Вирок Луцького міськрайонного суду від 03 листопада 2006
року щодо ОСОБА_1і ОСОБА_2залишити без змін.