Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/466/15-к
Провадження №: 1-кп/332/66/15
Вирок
Іменем України
12 лютого 2015 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ;
при секретарі: ОСОБА_2 ;
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої:
18.10.2010 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 100 годин громадських робіт;
18.5.2011 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на 2 роки;
21.6.2012 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч. 2 ст.301, ч.1,2 ст.309, ч.2 ст.389, ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.1 ст.369, ст.70-72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнену 22.7.2014 року з Павлоградської ВК-142 Дніпропетровської області в порядку ст.7 Закону України «Про амністію у 2014 році»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,
Ухвалою Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області від 14 липня 2014 року за поданням начальника Павлоградської ВК-142 Дніпропетровської області, стосовно ОСОБА_5 встановлений адміністративний нагляд строком на один рік, якою встановлений обов`язок прибути та зареєструватися в Заводському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за своїм місцем проживання: АДРЕСА_3 .
25 липня 2014 року під час реєстрації в Заводському РВ ЗМУ ГУМВС ОСОБА_5 доведені зобов`язання про встановлені обмеження щодо самовільного залишення місця проживання та роз`яснені наслідки їх порушення притягнення до кримінальної відповідальності.
В період з 16 грудня 2014 року по 12 січня 2015 року ОСОБА_5 діючи навмисно, ігноруючи встановлені відносно неї заборони, ухилилася від адміністративного нагляду, самовільно залишила своє місце проживання по АДРЕСА_3 та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила правила адміністративного нагляду.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, особою щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Під час досудового розслідування 21.1.2015 року між прокурором, якому в порядку ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні і обвинуваченою в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Згідно угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.395 КК України.
Обвинувачена у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченій буде призначене покарання за ст.395 КК України у вигляді одного місяця арешту.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена в судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України в обсязі підозри, давши згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Затвердити по кримінальному провадженню угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, призначивши покарання у вигляді ОДНОГО місяця арешту.
Строк покарання відраховувати з дати фактичного затримання для направлення до місць відбування покарання.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід залишити без змін особисте зобов`язання.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1