№1-кп/243/190/2015
В И Р О К
Іменем України
18 травня 2015 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Донецької області, гр-на України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20.04.2014 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходився на автошляху Миколаївка Слов`янськ, поблизу річки Сіверський Донець, де між ним та раніше малознайомою ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин виникла сварка, в ході якої він наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_6 в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми в області орбіти з права, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у висунутому обвинуваченні не визнав в повному обсязі, пояснивши, що правопорушення яке йому інкримінують він не скоював, зазначивши, що ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не наносив. Пояснив, що дійсно 20.04.2014 року він разом з ОСОБА_7 пішли до річки ОСОБА_8 , оскільки його друзі попросили забрати дітей. Коли приїхав його друг ОСОБА_9 , щоб забрати їх з річки і вони почали виїздити через міст, то виявилось, що попереду зламався автомобіль Шевроле, який перекрив їм шлях. Коли ж ОСОБА_9 захотів здати назад то виявилось що позаду їх вже підтиснув інший автомобіль. ОСОБА_9 попросив, щоб водій цього автомобіля від`їхав, однак у відповідь почулися лише нецензурна лексика. Дереза пояснив, що оскільки в салоні знаходилися діти, то він вийшов з машини та зробив зауваження, а у відповідь лише отримав принизливі образи та напастки. Зазначив, що сказав всій компанії яка вийшла з автомобілю, щоб отрезвіли а потім якщо буде бажання то можна буде поговорити, на що вони посідали до свого автомобіля та поїхали. Зазначив, що він теж сів до автомобіля та разом з ОСОБА_7 та дітьми уїхав. Нікого не бив та не наносив тілесних ушкоджень потерпілій.

Разом з тим винність обвинуваченого в обсязі протиправних дій, передбачених ч.1 ст. 125 КК України незважаючи на не визнання ним своєї провини, підтверджується поясненнями потерпілої та свідків даними безпосередньо в судовому засіданні та сукупністю інших об`єктивних доказів наявних в матеріалах кримінального провадження.

Так потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 20.04.2014 року вона разом з компанією відпочивала на річці ОСОБА_8 . Десь о пів на сьому вечора вони вирішили збиратися і її брат пішов до машини щоб перегнати її. Він її пригнав та поставив паралельно автомобіля вишньового кольору, який був один на стоянці. Їх компанія яка складалася з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та її брата, який вже був в автомобілі почала рухатися до автомобіля. Пояснила, що коли ОСОБА_12 підійшов ближче до їх автомобіля де сидів її брат, то інший автомобіль почав здавати заднім ходом. На зауваження її, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 водію автомобіля щоб він зупинив автомобіль, ніхто не реагував, потім ОСОБА_15 теж зробив зауваження і лише потім, під`їхавши дуже близько до їх автомобіля, автомобіль який рухався заднім ходом зупинився, а з пасажирського сидіння з правої сторони вибіг ОСОБА_16 та правою рукою вдарив її в око. Зазначила що після цього вона впала та тимчасово загубила реальність. Щоб запобігти продовженню конфлікту її брат підняв її, посадив до автомобіля і вони поїхали. Перед цим вона сказала ОСОБА_16 , що цю ситуацію яка сталася між ними вона буде вирішувати через подачу заяви до органів міліції. Зазначила, що давала неправдиві показання з приводу отримання тілесних ушкоджень, оскільки не хотіла огласки на роботі та як наслідок не відповідати на безглузді питання за місцем працевлаштування. Пояснила, що звідки утворилися травми гомілки та стегна вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 20.04.2014 року вони відпочивали компанією на Донці. Коли відпочили то десь о пів на сьому почали збиратися додому. ОСОБА_18 ОСОБА_19 попросили перегнати автомобіль через міст, що він і зробив і поставив його паралельно іншого автомобіля біля стоянки та став очікувати решту компанії. Пояснив, що він разом з ОСОБА_20 , ОСОБА_14 та ОСОБА_21 почали рухатися через міст. Коли ОСОБА_21 була вже між автомобілями, то автомобіль ВАЗ почав рухатися заднім ходом та була вірогідність що може збити його, однак ні на його ні на зауваження інших щодо обережного руху водій цього автомобіля не реагував, а лише додав швидкості. Коли ж автомобіль майже зачепив його, то зупинився, він відійшов в сторону, а з пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_16 , обійшов автомобіль зі сторони капоту на сторону де знаходилася ОСОБА_21 , а позаду неї був він, і наніс їй удар в обличчя. Всі підбігли до неї, підняли її, сіли в автомобіль та поїхали. Зазначив, що коли ввечері вони знаходились вдома у ОСОБА_21 , то до неї приходив ОСОБА_16 , однак про що вони розмовляли йому не відомо.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що 20.04.2014 року вони з ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 відпочивали компанією на Донці. Біля 18 години 30 хвилин всі почали збиратися додому, він перегнав автомобіль через міст на іншу сторону річки та припаркувався біля іншого автомобіля і став очікувати на решту компанії. Пояснив, що коли ОСОБА_15 проходив повз інший автомобіль, то цей автомобіль почав рух заднім ходом прямо на ОСОБА_15 . На зауваження всієї компанії щодо обережності руху водій не прореагував. Зазначив, що ОСОБА_23 встиг відійти з під автомобіля, однак потім автомобіль зупинився і з пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_16 , обійшов автомобіль та почав рухатися до його сестрі, яка опинилась між автомобілями, а коли приблизився до неї то вдарив її кулаком в око і вона впала. Пояснив, що всі підбігли до неї і підняли. Щоб запобігти конфлікту він не став заступатися за сестру, тому вони посідали в машину та поїхали. Ввечері ОСОБА_16 приходив додому до його сестри однак він не знає всієї суті їх розмови, оскільки був свідком лише кінця розмови.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що 20.04.2014 року вони відпочивали на річці ОСОБА_25 . Трохи відпочили та почали збиратися додому. ОСОБА_26 перегнав автомобіль з ґрунтової дороги на асфальтовану та припаркувався біля іншого автомобіля і став очікувати на решту компанії. В той час коли вони йшли, інший автомобіль, біля якого був припаркований їхній, почав рухатися заднім ходом та ледве не наїхав на ОСОБА_15 . Всі почали кричати водію цього автомобіля однак він не відреагував. ОСОБА_27 коли автомобіль зупинився то з пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_16 , та не розмовляючи вдарив правим кулаком ОСОБА_21 в око. Всі до неї підбігли та підняли її, після чого всі сіли до автомобіля та поїхали додому. Після чого близько дев`ятої вечора ОСОБА_16 приходив до ОСОБА_21 додому та погрожував їй, однак після розмови все вирішилося. Чому саме ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_21 йому не відомо.

Свідчення потерпілої та вказаних свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві оскільки вони узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього часу, з обвинуваченим не перебувають у близьких стосунках, а тому причин оговору ОСОБА_16 не мають.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що 20.04.2014 року вони з ОСОБА_16 пішли на природу до Доньця, там також були їх знайомі, які попросили забрати своїх дітей. Спиртного ні вона ні ОСОБА_16 не живала, оскільки прийшли щоб забрати дітей. Пояснила, що ОСОБА_16 подзвонив свому другу ОСОБА_9 та попросив, щоб він забрав їх на автомобілі. ОСОБА_9 приїхав, вона разом з ОСОБА_16 та трьома неповнолітніми дітьми сіли до автомобіля та попрямували до виїзду, однак виїхати вони не змогли, оскільки шлях їм перегородив зламаний автомобіль. Здати заднім ходом теж не вийшло оскільки їх підпер інший автомобіль. ОСОБА_9 гукнув водію автомобіля що був позаду щоб він здав назад, однак він не почув і ОСОБА_16 вийшов з машини щоб попрохати його від`їхати. З автомобіля який був позаду вийшли ОСОБА_12 , з келихом пива та в нетверезому стані, ще якихось двоє чоловіків, якась білявка та ОСОБА_21 . Всі вони почали нецензурно бранитися на ОСОБА_16 , а ОСОБА_21 намагалась навіть кинутись на нього, однак її заштовхали до автомобіля і всі роз`їхалися. Зазначила, що ОСОБА_16 нікому тілесних ушкоджень на наносив.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що під вечір 20.04.2014 року йому подзвонив ОСОБА_16 та попросив забрати його та ОСОБА_30 з дітьми з ОСОБА_31 додому. Він приїхав, забрав їх та коли почав виїжджяти йому перегородив шлях автомобіль який зламався, позаду також був автомобіль. Він попросив щоб машина яка була позаду від`їхала, однак отримав відмову. Після чого вийшов ОСОБА_32 , а з іншої машини неадекватні люди, почалася словесна перепалка. Потім всі сіли по машинах та роз`їхались.

Суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_7 та не приймає їх до уваги оскільки ці свідки є близькими друзями обвинуваченого, прямо заінтересовані в ісході справи їх пояснення різняться між собою, не збігаються з фактичними даними встановленими по справі та на думку суду дани з метою допомогти обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2014 року та фототаблиці до нього потерпіла ОСОБА_6 деталізовано описала та показала, як саме і куди обвинувачений ОСОБА_16 спрямовував свій удар по її обличчю.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2014 року та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_17 показав та відтворив як ОСОБА_16 наніс удар ОСОБА_21 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2014 року та фототаблиці до нього вбачається як свідок ОСОБА_34 показав та відтворив як ОСОБА_16 наніс удар ОСОБА_21 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.01.2015 року та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_24 продемонстрував куди саме ОСОБА_16 наніс удар ОСОБА_21 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 09.01.2015 року та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_35 пояснила та вказала як і куди ОСОБА_16 наніс удар ОСОБА_21 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.01.2015 року предметом огляду є дві фотографії потерпілої ОСОБА_6 на яких вона зображена з наявною опухлістю по всьому колу правого ока.

Згідно висновку експерта (обстеження) № 265 від 14.11.2014 року при огляді гр-ки ОСОБА_6 були виявленні кровопідтік в області правого ока, кровопідтіки на кожі лобної області справа і правої голені, які утворилися від ударних дій тупими предметами, можливо у вказаний строк та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 533 (додатково до експертизи № 265) від 18.11.2014 року виявлені при огляді гр-ки ОСОБА_6 кровопідтік в області правого ока, кровопідтіки на кожі лобної області справа і правої голені - утворилися від ударних дій тупими предметами, можливо у вказаний строк та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судячи по кількості виявлених ушкоджень на тілі гр-ки ОСОБА_6 відобразились сліди не менше двох травмуючих дій. Під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 остання вказала механізм нанесення їй удару в область лоба справа. За такого механізму не виключається можливість утворення виявлених ушкоджень в області обличчя.

Згідно висновку експерта № 13 (додатково до експертизи 265/533) від 12.01.2015 року вбачається, що при огляді гр-ки ОСОБА_6 кровопідтік в області правого ока, кровопідтіки на кожі лобної області справа і правої голені - утворилися від ударних дій тупими предметами, можливо у вказаний строк та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судячи по кількості виявлених ушкоджень на тілі гр-ки ОСОБА_6 відобразились сліди не менше двох травмуючих дій. Під час проведення слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_36 , ОСОБА_14 та ОСОБА_37 останні вказали механізм нанесення одного удару в область обличчя справа ОСОБА_21 . За такого механізму не виключається можливість утворення виявлених ушкоджень в області обличчя.

Відповідно до висновку експерта № 50 (додатково до експертизи № 265/533/13) від 27.01.2015 року вбачається, що наявні у ОСОБА_6 тілесні ушкодження утворилися в результаті ударної дії тупих предметів. Характер та локалізація ушкоджень дозволяють виключити можливість утворення їх в результаті падіння з положення стоячи, падіння з драбини , падіння з дерева. Питання про можливість отримання тілесних ушкоджень «в результате собственной неосторожности» поставлен некоректно оскільки включає в себе поняття умислу та не відноситься до компетенції судово- медичної експертизи.

Згідно висновку експертизи № 7 (за медичними документами) від 29.01.2015 року вбачається що виявлені у ОСОБА_21 гематоми в області орбіти справа, правого бедра та правої голіні утворились від дії тупого предмету (предметів), можливо в указаний строк, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищеописані тілесні ушкодження в області обличчя з урахуванням їх характеру могли утворитися як мінімум від однієї дії тупого предмету. З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах вказаних в протоколах слідчого експерименту за участі потерпілої та свідків. Приймаючи до уваги локалізацію та характер тілесних ушкоджень не можна в категоричній формі виключати можливість їх отримання в результаті удару о будь які тупі предмети в тому числі драбину, гілку і т.і. Згідно описанню тілесних ушкоджень в наданих медичних документах, строк їх утворення на момент огляду лікарем хірургом складає 1-2 діб

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними особами, що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи.

Вищевказані висновки експертиз не спростовують, а доводять провину обвинуваченого в нанесенні тілесного ушкодження потерпілій.

Аналіз вищевказаних письмових доказів, вкупі з поясненнями потерпілої та свідків переконує суд про те що саме від умисних дій обвинуваченого ОСОБА_16 у потерпілій ОСОБА_21 утворились легкі тілесні ушкодження на обличчі .

Сукупність наведених та оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_16 вчинив кримінальне правопорушення, а саме умисне легке тілесне ушкодження, а його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.

Не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_16 суд розцінює не інакше як спосіб за допомогою якого мін бажає уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його провина в нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_21 цілком доведена висновками судово медичних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів та поясненнями свідків.

Відповідно висновку комісії за актом № 172 про нещасний випадок невиробничого характеру від 29.04.2014 року травма сталася в результаті особистої необережності

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_6 20.04.2014 року вона отримала травму правої частини обличчя, знаходячись на винограднику в м. Миколаївка тв спилюючі гілки с дерев. Знаходилась в тверезому стані, свідків не має.

Аналізуючи дані докази суд не приймає їх до уваги оскільки ці документи є внутрішнім діловодством виробництва підприємства де працює потерпіла і ніяким чином ні відноситься до даної кримінальної справи, зібрани не уповноваженими особами не в процесуальному порядку тому суд їх вважає неналежними доказами та не приймає до уваги.

Посилання захисника обвинуваченого на те що висновки експертизи є незаконними суд також не приймає до уваги оскільки експертиза закінчена в рамках кримінального провадження уповноваженою на те особою, а початок експертизи збігає з часом захвату незаконними збройними формуваннями державних установ м. Слов`янська та м. Миколаївки та проведення АТО у зв"язку з чим суд приймає даний документ за належне.

При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу: раніше не судимий, характеризується за місцем проживання та роботи добре, на обліку в спеціальних медичних установах на теперішній час не перебуває.

Обставин, пом`якшувальних покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому - судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства та позбавлення волі, та про призначення йому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України.

Речові докази по справі: дві фотографії потерпілої ОСОБА_6 на яких вона зображена з наявною опухлістю по всьому колу правого ока, після набуття вироком законної сили зберігати в матеріалах справи.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за даною статтею кримінального кодексу у вигляді штрафу у розмірі 680 (шістисот вісімдесяти) грн.. у дохід держави .

Речові докази по справі дві фотографії потерпілої ОСОБА_6 на яких вона зображена з наявною опухлістю по всьому колу правого ока, після набуття вироком законної сили зберігати в матеріалах справи.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України, не застосовувався та не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженним в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1