Справа № 282/630/15
Провадження № 1-кп/282/60/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2015 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000173 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною осередньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22.04.2015 року близько 14 год. він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна металевих елементів гідротехнічної споруди РТК 2-150-0-260 на ПК 15+60, яка перебуває на балансі Бердичівського міжрайонного управління водного господарства та встановлена на меліоративному каналі між полями ДП ДГ «Нова Перемога» с. Стара Чортория та с. Борушківці Любарського району Житомирської області, разом з особами, яким не було відомо про злочинні наміри останнього та які не брали участі у вчиненні злочину, гужовим возом, який належить ОСОБА_6 , приїхав до вказаної гідротехнічної споруди.

Перебуваючи біля гідротехнічної споруди РТК 2-150-0-260 на ПК 15+60 та реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника майна, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою автогену, якого привіз із собою, здійснив демонтаж редуктора, гвинта підіймача, трьох затворів розміром 1м х 70 см, трьох металевих частин арматури довжиною 1,3 м. діаметром 18 мм та металевого швелера довжиною 1,3 м. шириною 12 см. даної гідроспоруди.

Редуктора, гвинта підіймача та одного затвора ОСОБА_4 поклав на гужовий віз, а решту комплектуючих гідроспоруди залишив на землі поблизу гужового воза, та мав намір в подальшому все разом перевезти до свого домогосподарства, що в АДРЕСА_1 .

Близько 17 години 00 хвилин 22.04.2015 року під час вчинення крадіжки ОСОБА_4 був помічений сторонніми особами, а тому зрозумівши це, з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишив біля гідроспоруди три металеві арматури довжиною 1,3 м. діаметром 18 мм. та одну частину бокової стінки розміром 1 м х 70 см. даної гідроспоруди, які відрізав, забравши із собою автоген та сівши у гужовий віз, залишив місце вчинення злочину. Під час руху, ОСОБА_4 викинув у невстановленому слідством місці, із гужового воза зрізані ним елементи гідротехнічної споруди.

Таким чином, він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В результаті демонтажу регулюючих пристроїв гідроспоруди РТК 2-150-0-260 на ПК 15+60 з метою їх крадіжки, Бердичівському міжрайонному управлінню водного господарства заподіяно матеріальну шкоду в сумі 9143,70 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, визнав всі фактичні обставини вчинення, як вони пред`явлені в обвинуваченні.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , представником потерпілого ОСОБА_5 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи добуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння доведено в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, в якості обставин, які пом`якшують покарання враховує йому визнання своєї вини, щире каяття активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обираючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України, також суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, дані, що характеризують особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, чистосердне каяття, добру характеристику за місцем проживання, усвідомив протиправність скоєного, розкаявся, а також те, що у нього на утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, а відтак враховуючи викладене суд приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання, без ізоляції від суспільства, у виді штрафу.

Суд вважає таке покарання справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судових витрат по даному кримінальному провадженню не має.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі : три металеві арматури довжиною 1,3 м діаметром 1,8 см, три бокові стінки гідротехнічної споруди розміром 1 м х70 см, один металевий швелер довжиною 1,3 м шириною 12 см передані на зберігання ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу, повернути власнику ;

- Брезент, чоловіча куртка чорного кольору, куфайка, спальний мішок блакитного кольору, передані на зберігання ОСОБА_4 повернути власнику;

- гужовий віз та кінь вороної масті повернути ОСОБА_6

- Автоген, повернутий на зберігання власнику ОСОБА_8 залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1