Справа № 1-83/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючого-судді:
Ротаєнко Д.С.

при
секретарі: Побережець
І.І.

з
участю прокурора: Мінька В.К.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше
не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 296
КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1
8 червня 2008 року о 2 годині 30 хвилин,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись біля приміщення міської
ради по вул. Леніна, 117 м. Монастирище Черкаської області, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов відпочинку людей, та виражаючи явну
неповагу до суспільства, безпричинно з
хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю,
що виразилось в умисному нанесені удару ногою в область голови ОСОБА_2,
спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді: забій м'яких тканин
волосистої частини голови.

ОСОБА_1
на стадії досудового та судового слідства свою вину визнав повністю, у
вчиненому щиро розкаявся, пояснивши при цьому, що 7 червня 2008 року, приблизно
о 14 годині, він прийшов до свого знайомого ОСОБА_3 на день народження, де
разом з ним випили пива. Приблизно о 20 годині він попрощався із ОСОБА_3 і
пішов в центр м. Монастирище, де зустрів дівчину на ім»я ОСОБА_4, прізвища якої
він не знає. Разом із ОСОБА_4 вони взяли спиртного та пішли до фонтану, що
розташований по вул. Леніна в м. Монастирище, на проти приміщення міської ради.
Біля фонтану вони разом із ОСОБА_4 стали розпивати спиртне та розмовляти між
собою. Приблизно о 2 годині 30 хвилин, 8 червня 2008 року, він посварився із
нею і вона пішла. Після того як ОСОБА_4 пішла від нього, він сильно розлютився,
і в цей час побачив, що на сусідній лавці сидить двоє незнайомих йому хлопців.
Він вирішив зігнати на них свою злість. Підійшовши до них, відразу ж наніс удар
ногою в область голови одному із хлопців. Від його удару хлопець, впавши на лавку, втратив свідомість. Інший незнайомий
став приводити хлопця, якого він ударив у свідомість. Потім він разом із даними
хлопцями викликав автомобіль таксі і поїхали на швидку допомогу, щоб надати
хлопцеві, якого він вдарив, медичну допомогу. На швидкій допомозі він дізнався,
що хлопець якого він вдарив ногою, це - ОСОБА_2. Він кається у тому, що вчинив, визнає
повністю цивільний позов, просить не позбавляти його волі.

У судове
засідання потерпілий ОСОБА_2 не з»явився, органами досудового слідства
постанова про його примусовий привід у судове засідання не виконана.

Крім визнання вини підсудним під час судового слідства, його вина у вчиненні злочину доведена
доказами добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства,
які за заявою учасників судового розгляду згідно ст. 299 КПК України в судовому засіданні,
крім характеризуючих даних особу
підсудного, постанови про порушення кримінальної справи (а.с.1), висновку
судово - медичної експертизи № 166м/д/453 від 17.06.2008 року, згідно якого у
ОСОБА_2, мали місце легкі тілесні ушкодження (а.с. 27 - 28), не досліджувались, оскільки ні
фактичні обставини справи, ні розмір шкоди ним не оспорюються.

Суд,
з'ясувавши, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду
зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та істинності їх
позицій, роз'яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у
відповідності до ст. 299 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в
результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому
засіданні, суд вважає, пред"явлене обвинувачення доведеним.

Дії ОСОБА_1
суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе
порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Призначаючи підсудному покарання, суд виходить з характеру
та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину,
характеристики підсудного, яка за
місцем проживання є позитивною.

Обставинами, що пом"якшують покарання
підсудного, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, суд визнає вчинення
злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи те, що підсудним вчинено злочин невеликої
тяжкості, він раніше не судимий,
позитивно характеризується за місцем проживання, з врахуванням обставин, що пом"якшують та
обтяжують покарання, суд
вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від
суспільства і находить за можливе призначити йому покарання у вигляді обмеження
волі, звільнивши його від відбування покарання, якщо він протягом визначеного
судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки. Суд, підстав для застосування відносно нього іншого виду покарання,
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
ст. 69 та 69-1 КК України, не
вбачає.

Цивільний
позов потерпілого задоволити повінстю в зв»язку із визнанням його підсудним.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 296
КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Керуючись
ст. ст. 75-76 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання
звільнити, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, встановивши йому
іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на засудженого такі
обов"язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- періодично з"являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно
засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 250 гривень та моральну шкоду в сумі
2200 гривень, всього 2450 (дві тисячі чотириста п'ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з
дня проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя: Д.С. Ротаєнко