Справа № 362/5475/13-к
Провадження № 1-кп/362/305/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2013 року Васильківский міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Степаненка В.В.,

при секретарі - Мельник І.А.,

з участю прокурора - Гультай П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові кримінальне провадження про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001939 від10.08.2013 року скоєного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1, українцем, громадянином України, з середньо - спеціальною освіта, не працюючим, не одруженим, раніше не судимим,-

В С Т А Н О В И В:

09.08.13 року, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_1, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, та реалізуючи його на маршрутному таксі приїхав до смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області, після чого, поблизу супермаркету "Фора" по вул. Вокзальній, смт. Глеваха,підійшов до ОСОБА_2 та зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 6 г. вартістю 2700 грн. на якому знаходився золотий кулон із зображенням жінки з крилами вагою 2,5 г. вартістю 1125 грн. та золотий кулон із зображенням знаку зодіаку вагою 2 г. вартістю 900 грн. та з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 4725 грн.

Того ж дня, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_1 повторно маючи намір на відкрите викрадення чужого майна,та реалізуючи його на маршрутному таксі приїхав до смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області. Йдучи по вул. Залізничній, смт.Калинівка він підійшов до ОСОБА_3 та зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 6,5 г. вартістю 2 925 грн. на якому знаходився золотий кулон із зображенням "Божої матері" вагою 3 г. вартістю 1350 грн. та золотий кулон у формі літери "Г" вагою 1,5 г. вартістю 675 грн., на загальну суму 4950 грн., після чого разом з викраденим намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки відразу був затриманий громадянами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю в зв'язку із чим суд розглядає справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, роз'яснивши йому вимоги зазначеної статті, та показав, що 09.08.2013року, близько 12год.00хв. він приїхав до смт. Глеваха, Васильківського району, Київської області. Вийшовши на кінцевій зупинці він направився до супермаркету "Фора", який розташований по вул. Вокзальній. Біля даного супермаркету помітив жінку із візочком у якої на шиї висів золотий ланцюжок з кулонами. Він підбіг до неї і зірвав з її шиї даний ланцюжок і кинувся тікати в бік траси Київ-Одеса. Після цього він маршрутним таксі приїхав до м.Василькова Київської області і здав дані золоті вироби до ломбарду "Скарбниця" по вул. Грушевського, за що отримав 2100 грн. Отриманих грошей йому було мало для того, щоб розрахуватися з боргом, а тому він сів на маршрутне таксі та поїхав до смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області, де вийшов на кінцевій зупинці і направився в бік базару. Проходячи по вул. Залізничній він помітив жінку, у якої на шиї висів золотий ланцюжок із кулонами. Він підійшов до даної жінки і зірвав з її шиї ланцюжок і кинувся тікати, однак відбігши від неї близько 20 метрів він впав і його затримав чоловік,який викликав працівників міліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 в умисних діях які виразилися , у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) та у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України.

Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_1 винним, обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до середньої тяжкості та тяжкого злочину, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: характеризується посередньо, обставини,що пом'якшують та обтяжують покарання.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, береться до уваги обставина, пом'якшуюча відповідальність обвинуваченого ОСОБА_1 щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_1 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_1 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_1 повинне відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Суд призначаючи покарання ОСОБА_1, враховує посередню характеристику обвинуваченого,щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, те що потерпілі до обвинуваченого претензій не мають і вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи остаточне покарання за ч.1 ст. 186,ч.3 ст.15,ч.2 ст. 186 КК України суд застосовує вимоги ч.1 ст. 70 КК України про поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Одночасно суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 вимоги ст.ст. 75-76 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства,встановивши йому іспитовий термін та поклавши на нього певні зобов'язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 , ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186, КК України і призначити йому покарання :

за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточну міру покарання ОСОБА_1 обрати у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_1 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_1 обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_1 відраховувати з дня постановлення вироку - 10.10.2013 року.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В.В. Степаненко