Справа № 1-38
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8
серпня 2008 року Заліщицький
районний суд Тернопільської області

в
складі головуючого
Антоновського О.О.

при
секретарі
Бабій Л.І.

з
участю прокурора Лазенги О.М.

адвокатів ОСОБА_1., ОСОБА_2
.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця з
середньою-спеціальною освітою, ніде не працюючого, не військовозобов”язаного, урядових нагород
не має, не одруженого, раніше не
судимого, у злочинах передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України;

ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя
АДРЕСА_2, ч. 1 КК України,
громадянина України, українця з незакінченою вищою освітою, студента 3 курсу
Коломийського економіко-правничого Коледжу, допризовника, урядових нагород не
має, не одруженого, раніше не судимого;

ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_3
, уродженця і жителя АДРЕСА_3, громадянина України, Українця, з середньою
освітою, студента Заліщицького аграрного коледжу ім. Храпливого, допризовника,
не одруженого, раніше судимого - 17.05.2007 року Заліщицьким районним судом за
ст. 186 ч. 1 КК України - 1000 грн. штрафу в дохід держави,

у злочині
передбаченому ст. 296 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2007
року біля 2 години ночі ОСОБА_3. Перебуваючи біля барцу “Гранд” у м. Заліщики,
Тернопільської області, грубо порушуючи громадський порядок з метою явної неповаги
до суспільства, підійшов до громадянина ОСОБА_6., який відчинив дверку в
автомобілі таксі, на якому працював водієм ОСОБА_3., внаслідок чого спрацювала
сигналізація. Після цього ОСОБА_3. З хуліганських спонукань наніс два удари
кулаком в обличчя ОСОБА_6., від чого останній впав на землю. Коли ОСОБА_6.
лежав на землі, ОСОБА_3. Почав наносити удари ногами у різні частини тіла, а
коли потерпілий перевернувся на живіт і закрив голову руками, ОСОБА_3. Став над
головою ОСОБА_6. І наносив удари ногами в область голови, чим саме спричинив
потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді двобічного кутового
перелому нижньої щелепи із зміщенням фрагментів.

Разом з
ОСОБА_3. До ОСОБА_6. Підійшли ОСОБА_5. Та ОСОБА_4., які з метою грубого
порушення громадського порядку і явної неповаги неповаги до суспільства, почали ногами наносити удари в
різні дялянки тіла лежачому ОСОБА_6. При цьому вони всі виражались нецензурними
словами.

Продовжуючи
свої злочинні дії, ОСОБА_3. Безпричинно наніс один удар в обличчя ОСОБА_7., від
чого той впав на землю, а ОСОБА_4. Збив з ніг ОСОБА_8., внаслідок чого той упав
на землю, а ОСОБА_3. Наніс удар в область обличчя ОСОБА_8.

Підсудні
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. Свою винність у скоєних злочинах визнали повністю і
суду пояснили, що дійсно потерпілий ОСОБА_6. Відкрив дверку автомашини “ТАКСІ”,
на якій працював ОСОБА_3., внаслідок чого спрацювала сигналізація. До
потерпілого підійшов ОСОБА_3. І безпричинно наніс два удари кулаком в обличчя
потерпілому, від яких останній впав на землю. Після того всі троє підсудних
ногами копали потерпілого ОСОБА_6. по різних ділянках тіла. А підсудний
ОСОБА_3. Копав ногами в область голови та обличчя, зломавши потерпілому нижню
щелепу. Крім того ОСОБА_3. ще вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_7. та ОСОБА_8. А
ОСОБА_4. Збив з ніг ОСОБА_8. після цих подій всі розійшлися.

Винність
підсудних ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5. Знайшла своє повне підтвердження у
судовому засіданні матеріалами справи
показами потерпілих та свідків.

Так потерпілий
ОСОБА_6. Суду ствердив, що дійсно його побили
підсудні безпричинно. Вони всі троє копали його ногами, а саме підсудний
ОСОБА_3. ногою зламав йому нижню щелепу. Все це почалося із-за того, що
потерпілий відкрив дверку автомашини “Таксі”, так як вважав, що ця автомашина
приїхала на його виклик. Підсудні не дали можливості пояснити, чому саме він
відкрив дверку “Таксі”. Спочатку ОСОБА_3. вдарив підсудного два рази кулаком в
обличчя. А коли потерпілий від ударів впав а землю, всі троє підсудних почали
його копати ногами в різні частини тіла.

Потерпілий
ОСОБА_7. В судовому засіданні ствердив, що дійсно його хтось із підсудних
вдарив кулаком в обличчя. Від даного удару потерпілий впав на землю, а після
чого сховався за будинок. Даний удар йому нанесли після того, як троє підсудних
копали потерпілого ОСОБА_6.

Представник
потерпілого ОСОБА_8. Його батько ОСОБА_9. Також суду ствердив, що його сина
побили пілсудні. У сина була розбита губа

20 квітня 2008 року біля 17 години ОСОБА_10. проник у будинок у якому
постійно проживає у АДРЕСА_4, звідки викрав мобільний телефон “Самсунг Є-370”
вартістю 664 грн.58 коп., зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 25
гривень, та гроші у сумі 100 гривень. Всього завдав шкоду власній
матері-потерпілій по справі ОСОБА_11. на загальну суму 789 грн. 58 коп.
Підсудний ОСОБА_10. свою винність у вчиненому злочині визнав повністю і суду
пояснив, що він дійсно посварився із своєю мамою, яка забрала у нього ключі до
житлового будинку, в якому він постійно проживає. А тому він 20 квітня 2008
року через вікно шляхом демонтування шибки, проник у будинок забрав свої
документи та викрав у мами мобільний телефон “Самсунг Є-370”, зарядний пристрій
та 100 гривень.

Потерпіла
ОСОБА_11. у судовому засіданні ствердила що дійсно її син з житлового будинку
20 квітня 2008 року викрав мобільний телефон “Самсунг Є-370”, зарядний пристрій
та 100 гривень. В даний час завдані збитки їй повністю відшкодовані.

Суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_10. за ст. 185 ч.1 КК
України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна. Все це знайшло своє
повне підтвердження у судовому засіданні матеріалами справи, показами самого
підсудного, та показами потерпілої.

Обираючи міру покарання підсудному
ОСОБА_10., суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а
саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро
розкаюється у вчиненому, що потерпіла простила підсудного, та те що підсудний
повністю відшкодував завдані збитки. А тому суд прийшов до переконання, що
підсудному ОСОБА_10. слід обрати мінімальне покарання за ст. 185 ч. 1 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу.

Керуючись
ст.ст. 322 - 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та обрати
покарання за даною статтею 510 (п”ятсот десять) гривень штрафу в дохід держави.

Міру
запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_10 залишити попередню - підписку про
не виїзд до вступу вироку у законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний
суд Тернопільської обл. на протязі 15
діб через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Копія вірна:

Суддя Заліщицького

районного суду
О.О. Антоновський