Справа № 11 - 312/07 Головуючий у 1 інстанції Клок О.М.
ст. 187 ч.3 КК України Доповідач Силка Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Силки Г.І.

суддів Матвієнко Н.В., Лозовського
А.О.

з участю прокурора Смолюка Б.С.

засудженого
ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 22 березня 2007 року, яким
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя
м.Луцька АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою,
працював до затримання водієм електронавантажувача «Торчин продукт»,
одруженого, судимого:

1) вироком
Луцького міського суду Волинської області від 1 квітня 1997 року, засуджений за ч.3 ст.140 КК України на 3
(три) роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 (один)
рік;

2)
вироком Луцького міського суду від 24 жовтня 1997 року за
ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, 42, 43 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі.
Звільнений по відбуттю строку покарання 19.06.2002 p.;

3)
вироком Луцького міського суду від
6 лютого 2003 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 (три) роки 6 місяців
позбавлення волі.

Постановою Шевченківського
районного суду м.Львова невідбуте покарання
у виді позбавлення волі замінено на 7 місяців 29 днів обмеження волі.

Постановою
Рівненського районного суду від 27 грудня 2005 року звільнений
умовно-достроково на 2 місяці 1 день;

- засуджений за ч.3 ст.187 КК
України на 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_1. постановлено рахувати з 22 березня 2007 року.

2

Запобіжний захід змінено з підписки
про невиїзд на тримання під вартою. Вироком вирішено долю речових доказів,
-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_1 визнаний винуватим і засуджений за те, що він 25 грудня 2006 року о 17
годині, в стані алкогольного сп'яніння з метою заволодіння чужим майном проник
у житло ОСОБА_2., що за адресою м.Луцьк, АДРЕСА_1, та погрожуючи насильством,
що є небезпечним для життя і здоров'я останньої і полягало в демонстрації
шестизарядного револьвера, який не є вогнепальною зброєю, вчинив напад на
потерпілу пред'явивши вимогу передати йому 20 грн. на придбання алкоголю.

В апеляції на
вирок суду засуджений ОСОБА_1. зазначає, що судом не взято до уваги всіх
обставин, які були встановлені як досудовим слідством та і судом, а саме те, що
він добровільно відмовився від скоєння злочину, тобто вчинив замах, а не
закінчений злочин.

Крім того
просить врахувати ряд пом'якшуючих обставин: щире каяття у вчиненому і сприяння
розкриттю злочину і те, що в нього на утриманні знаходиться тяжко хвора мама та
застосувати ст.69 КК України, пом'якшивши покарання.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в
якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, пояснення
ОСОБА_1., який підтримав свою апеляцію просить також врахувати, що він
одружився і його дружина вагітна, та застосувати ст.69 КК України, пом'якшивши
йому покарання, прокурора, який вважає, що є всі підстави застосування ст.69 КК
України враховуючи ряд пом'якшуючих покарання обставин та обставини скоєння
злочину, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляції.

Судом правильно
встановлені фактичні обставини справи і зроблений обгрунтований висновок про
доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні розбою поєднаного з проникненням у
житло ОСОБА_2. Такий висновок грунтується на зібраних у встановленому законом
порядку і перевірених судом доказах.

Сам ОСОБА_1. у
судовому засіданні винним себе визнав повністю та показав, що дійсно 25.12.2006
року о 15 годині підійшов і подзвонив у двері квартири, де живе його знайомий.
Коли двері відчинила ОСОБА_2. він відштовхнув її, зайшов у квартиру і
погрожуючи пістолетом став вимагати дати йому випити спиртного.

Аналогічні
показання в суді дала потерпіла ОСОБА_2., вказуючи, що ОСОБА_1. вимагав дати
йому 20 грн. на придбання спиртного.

Сукупність
наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_1. вчинив
розбій, поєднаний з проникненням у житло, а його дії за ч.3 ст. 187 КК України
кваліфіковані правильно.

3

Доводи ОСОБА_1. в апеляції, що він вчинив незакінчений розбій, так як вийшов
із квартири добровільно, є безпідставними. Оскільки, згідно об'єктивної сторони
злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України, розбій є закінченим з моменту
нападу на потерпілого.

Тому апеляція засудженого в цій частині задоволенню не
підлягає.

Що стосується
міри покарання, обраної ОСОБА_1., то колегія суддів вважає її невиправдано суворою і такою, що не відповідає характеру і
ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину та особі
засудженого. Як вбачається із справи
ОСОБА_1. хоча раніше і притягався до кримінальної відповідальності і знову
вчинив особливо тяжкий злочин в стані алкогольного сп'яніння, однак є
молодою особою, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв у розкритті злочину, будь-яких негативних наслідків від скоєного
злочину не наступило, потерпіла не настоювала на суворому покаранні і претензій
ніяких немає.

ОСОБА_1.
одружився і дружина на даний час є вагітною, що підтверджується довідкою Луцької жіночої консультації, мама засудженого
тяжко хвора (а.с.78), згідно характеристики на ОСОБА_1. (а.с.79), скарги
на його поведінку за місцем проживання від сусідів і родичів не надходили, що
характеризує його з позитивної сторони.

Враховуючи
вищенаведені обставини, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого ОСОБА_1. злочину, колегія суддів
вважає, що слід застосувати ст.69 КК України, призначивши засудженому покарання нижче від найнижчої межі встановленої в
санкції статті закону ,за яким його засуджено з призначенням додаткового
покарання - конфіскація всього майна, яке є його власністю.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Луцького
міськрайонного суду від 22 березня 2007 року в частині кваліфікації дій
засудженого залишити - без зміни.

Цей же вирок в
частині обрання покарання ОСОБА_1. змінити; призначити
йому покарання за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України
- 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю
засудженого.

В решті вирок
залишити без зміни.