БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-521/11

«17» жовтня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

за участю прокурора Костенка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та мешкає в АДРЕСА_1, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_1 вчинив викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, при наступних обставинах.

Так, 02 травня 2011 року, ОСОБА_1, перебуваючи у гуртожитку, що по вул.. Слави, 25-27, с. Княжичі, Броварського району, Київської області, вирішив вчинити крадіжку з однієї з кімнат гуртожитку, в якій зберігався інструмент та будівельні матеріали, оскільки не мав коштів, щоб повернутися до місця свого постійного проживання.

З цією метою, 02.05.2011, близько 13 год. підсудний, діючи умисно, за допомогою ключа, який був схований на верхній частині дверної коробки вхідних дверей, відімкнув такі та проник до приміщення вказаної кімнати, звідки таємно викрав перфоратор «BOSCH», вартістю на момент викрадення 1580 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_2 матеріальних збитків в розмірі 1580 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив, у скоєному щиро розкаявся.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин викрадення ОСОБА_1 чужого майна з проникненням у житло. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_1 суду показав, що в звязку з тяжким матеріальним становищем, неможливістю влаштуватися на роботу в АР Крим, приїхав на заробітки до с. Княжичі, Броварського району, Київської області. По приїзду роботодавець поселив їх у гуртожитку, що в с. Княжичі, пообіцявши надати роботу. Оскільки грошей на проживання ніхто не дав він вирішив вчинити крадіжку та повернутися до себе додому, тобто до м. Алушти. З цією метою, 02 травня 2011 року, знаючи де знаходиться ключ від вхідних дверей кімнати, в якій зберігалися інструменти та будівельні матеріали, близько 13 год., за допомогою ключа від цих дверей, які зберігалися над входом до такої, відчинив її та проник до кімнати, звідки викрав перфоратор марки «BOSCH». Викрадений перфоратор він продав невідомому йому чоловіку за 700 грн. в центрі с. Княжичі, Броварського району, після чого приїхав до м. Бровари, щоб в подальшому їхати до Криму, де і був затриманий працівниками міліції.

В скоєному щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ним цього злочину він послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дав покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_1 за скоєння ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті такого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується позитивно ( а. с. 64), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває (а. с. 62, 63), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 66).

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_1 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання та встановленням іспитового строку, оскільки на даний час підсудний не є особою, небезпечною для суспільства, і саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд покладає на засудженого обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться при матеріалах кримінальної справи № 1-521/2011 залишити при таких.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік, 6 місяців, якщо протягом встановленого строку він не вчинить нового злочину та виконає обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, які суд покладає на засудженого, після набрання вироком законної сили, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили змінити з утримання під-вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДДУПВП України в Чернігівській області на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

В строк відбутого засудженим покарання зарахувати час перебування такого під вартою, а саме з 05 травня 2011 року по 17 жовтня 2011 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться при матеріалах кримінальної справи № 1-521/2011 залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат