Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2008 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Лутицькій Л.І.,

за участю захисника - ОСОБА_1.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про
обвинувачення:

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженцяІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не
судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.
1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2007 року близько 12 години у дворі будинку №88 по вул.Пушкіна у
м.Полтаві ОСОБА_2 під час суперечки з гр.ОСОБА_4 розпилив в область її обличчя
фарбу з балончика. Внаслідок попадання фарби в очі грОСОБА_4. заподіяно легких
тілесних ушкоджень у вигляді опіку кон'юнктиви обох очей другого ступеню.

Допитаний в суді ОСОБА_2. свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив
суду, щоОСОБА_4є його колишньою співмешканкою. Між ними склались напружені стосунки, що призвело до припинення
відносин. Крім того, між ними виник конфлікт з питання сплати коштів за кредит,
за якимОСОБА_4придбала мобільний телефон. 18 квітня 2007 року близько 12 год.
вони зустрілися з потерпілою у дворі будинку по вул.Пушкіна у м.Полтаві.ОСОБА_4стала
ображати його та вдарила рукою по обличчю. Від удару у окулярів, що були на
ньому, побилося скло. Уламки скла потрапили йому в обличчя та навколо очей.
Інстинктивно, закривши очі, він натиснув на розпилювач балончика з фарбою,що
був при ньому. Куди потрапила фарба - він не дивився, заподіяння будь-якої
шкоди потерпілій не бажав. Вважає, що діяв правомірно, оскільки захищався від
потерпілої, умислу на заподіяння їй шкоди не мав - на розпилювач натиснув
інстинктивно. Щодо вимоги потерпілої про відшкодування їй коштів в розмірі 5000
грн. на відшкодування моральної шкоди та 937 грн. на відшкодування матеріальної
шкоди - не визнає. Погоджується відшкодувати матеріальну шкоду та витрати на
лікування згідно розписки, що видавалась ним у квітні 2007 року, але в меншому
розмірі, ніж просить потерпіла.

Допитана в суді потерпілаОСОБА_4суду пояснила, що 18 квітня 2007 року вона
зустрілась з підсудним на його прохання. Зустріч відбулася у дворі будинку по
вул.Пушкіна у м.Полтаві. Коли вони сиділи на лавці, підсудний однією рукою
притримав її голову, нахиливши додолу, а другою рукою розпилив їй в обличчя
синю фарбу з балончика. Стверджує , що такі дії підсудним вчинені навмисно, до
їх вчинення він підготувався, оскільки приніс з собою на зустріч з нею балончик
з фарбою. Фарба на неї була розпилена та потрапила на волосся, на частину
обличчя, в тому числі і в очі, а також на одяг: було пошкоджено фарбою її
куртку, светр та джинсові штани. Тому обвинувачення вона підтримує в повному
обсязі та просить суд стягнути з підсудного на її користь 5000 грн. на
відшкодування завданої моральної шкоди та 937 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди. Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування в розмірі
107 грн., в пошкодженні одягу -
джинсових штанів вартістю 150 грн., джинсової куртки вартістю 150 грн., светра
вартістю 180 грн., витратах на юридичну допомогу - 350 грн.

Крiм показань підсудного та потерпiлої, вина ОСОБА_2. пiдтверджується
такими доказами:

- показаннями свiдка ОСОБА_5, який суду пояснив, що на весні 2007 року в
обідній час у дворі будинку в районі магазину «Топаз» він побачив на лавочці
двох людей - чоловіка та жінку. Коли він заходив до під'їзду в будинок, ці люди
його уваги особливо не притягували. Але коли через декілька хвилин він йшов
сходами з під'їзду, у вікно під'їзду побачив, що жінка сиділа на лавочці, чоловік стояв біля неї, руками нахилив її
голову до землі і в такому положенні утримував. Жінка намагалася вирватися, але
чоловік її утримував. Свідок звернув на це увагу, бо йому здалося, що чоловік
примушує жінку до орального сексу, оскільки її голову нахиляв до рівня свого
паху. Але коли свідок вибіг з під'їзду, чоловік вже від неї пішов, і
свідок бачив, що він якийсь предмет викинув. Цим предметом міг бути і балончик
з фарбою;

- показаннями свідкаОСОБА_6, який суду пояснив, що неодноразово
користувався послугами видавництва «Полтавський літератор», у зв'язку з цим
знає потерпілу, яка безпосередньо працювала з його замовленням. В квітні 2007
року він знову звернувся до видавництва з питання видання книги, та був на
прийомі уОСОБА_4., коли їй зателефонували на мобільний телефон. Оскільки
зв'язок був добрий, то свідок чув деякі фрази, що казав чоловік, який
телефонував. Він розмовляв грубо, казав, що грошей вона не побачить і
погрожував розправою. Вибачаючись за такий інцидент, потерпіла розповіла
свідкові, що телефонував її колишній
співмешканець, якому вона купила в кредит мобільний телефон. Після того, як
вони розірвали стосунки, він телефону не повернув та відмовляється сплачувати
гроші за кредит. На цей день він їй призначив зустріч. З видавництва вони
вийшли разом, свідок трохи провів ОСОБА_4 На зупинці громадського
транспорту «ПТК» він купив їй квіти, і
вона з цими квітами пішла на зустріч з чоловіком, що їй телефонував. Пізніше
потерпіла йому зателефонувала та повідомила, що хвилювалась не марно, той
знайомий облив її фарбою. Коли свідок пізніше заїхав до видавництва, побачив,
що на обличчі, волоссі та на одежі потерпілої були залишки фарби. Потерпіла
була в дуже пригніченому стані, переживала що подумають про неї співробітники
та за стан свого здоров'я;

- показаннями свідка Карпенка Анатолія Андрійовича, який суду пояснив, що
працює разом з потерпілою та є її керівником. 18 квітня 2007 року в період часу
між 12 та 13 годиноюОСОБА_4вийшла з офісу, але швидко повернулась. На її
волоссі, обличчі, кистях рук та одягу була фарба. Потерпіла сказала, що фарбою
її облив колишній співмешканець та попросила викликати міліцію. Поки їхали
працівники міліції, потерпіла змивала фарбу «уайт спірітом». З приводу цієї
пригоди вона дуже переживала, була принижена та засмучена, як відразу після
облиття, так і пізніше;

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка суду пояснила, що потерпіла та підсудний
жили разом, але на початку 2007 року відносини між ними погіршились, що
призвело до розриву стосунків. Особисто свідок не бачила, щоб хтось з них до
іншого застосовував силу;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження)№993 від 26.04.2007 року,
в якому зазначено, що було проведено
судово-медичне дослідження (обстеження) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4Обстежувана особа
повідомила, що 18.04.2007 року близько 12 год. в районі магазину «Топаз» раніше
знайомий чоловік із аерозольного балончика бризкав на неї фарбою, яка потрапила
в очі. Оглядом у неї встановлено опік кон'юктиви обох очей другого ступеню, яке
утворилось від дії хімічного агенту, можливо в строк та при обставинах, на які
вказує обстежувана, та які кваліфікуються як ушкодження легкого ступеня тяжкості (а.с.6),

- даними амбулаторної карткиОСОБА_4., згідно якої 20.04.2007 року вона
звернулась до окуліста зі скаргами на
різі, сльозотечу з обох очей, пояснила, що 18.04.2007 року в очі
потрапила фарба з балончика. Лікарем встановлено діагноз: опік кон'юктиви ІІ
ступню обох очей, рекомендовано лікування: тиатриазолін, циклосин, корнерегель
із зазначенням вартості ліків(а.с.7-8),

- розпискою ОСОБА_2. від 26.04.2007 року, в якій він зазначив, що
зобов'язується відшкодувати витрати на ліки для лікуванняОСОБА_4. від опіків
кон'юктиви обох очей та відшкодувати пошкодження одягу (джинсові штани, куртка,
светр) - а.с.10,

- даними постанови Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від
26.04.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи, згідно яких під
час перевірки встановлено, що 18.04.2007 року близько 12 год. по вул.Пушкіна у
м.Полтаві між ОСОБА_2. та ОСОБА_4. на побутовому ґрунті виникла сварка. З гр.
ОСОБА_2. було проведено профілактичну бесіду, йому було винесено офіційне
застереження про недопущення протиправних дій. На час розгляду справи вказана
постанова ніким із заінтересованих осіб не оскаржена, не скасована (відмовний
матеріал №1552, а.с.1),

- заявоюОСОБА_4. на адресу
Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, в якій вона повідомляла
про скоєнняОСОБА_2протиправних дій відносно неї (в/м, а.с.2);

- даними протоколу огляду місця події від 18.04.2007 року, згідно якого
огляд проводився 18.04.2007 року з 13 год. 20 хв. до 14 год. 00 хв., предметом
огляду є подвір'я будинку №13 по вул.Артема у м.Полтаві, посередині якого
розташована лавка дерев'яна. Зліва від лавки на відстані близько 1 м. виявлені
розкидані квіти - рози , що облиті фарбою синього кольору. На відстані близько
1 м. від квітів знаходився флакон синьої фарби «Монтана» без кришки та
сонцезахисні окуляри , одне скло у яких розбито, та уламки скла (в/м, а.с.5).

Показання підсудного в частині того, що він не мав умислу на заподіяння
потерпілій шкоди, а фарбу на неї розпилив інстинктивно, захищаючись від її
ударів, - суд оцінює критично, як спробу уникнути відповідальності. При цьому
суд бере до уваги, що як підсудний, потерпіла, так і свідки зазначають про те,
що між підсудними та потерпілою відбувалась суперечка та фізичний контакт, коли підсудний тримав
потерпілу за голову та пригинав її додолу. Факт розпилення фарби з балончика на
потерпілу жодною особою не заперечувався.

Також суд не бере до уваги показання підсудного, що він заздалегідь не
готувався до спричинення шкоди потерпілій, а балончик з фарбою купив для
роботи. При цьому суд звертає увагу, що після розпилення фарби на потерпілу
підсудний викинув балончик з фарбою. Зазначене підтверджується даними протоколу
огляду місця події, та не заперечується підсудним. З цього суд робить висновок
про те, що вказаний балончик після його використання для розпилення фарби на
потерпілу підсудному був непотрібен.

Суд критично оцінює показання свідка Чіркової Людмили Вікторівни про те, що
потерпіла сама ініціює конфлікти з підсудним, неодноразово кидалася до нього,
зривала та била сонцезахисні окуляри, що 18.04.2007 року вона також
спровокувала сварку та побила підсудного по обличчю квітами, що були у неї в
руках, зірвала та розбила сонцезахисні окуляри. Зазначені показання суперечать
іншим доказам у справі в їх сукупності. Крім того, суд бере до уваги, що вироком Октябрського
районного суду м.Полтави від 6 лютого 2008 року, який залишений без змін
ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2008 року, гр.Чіркова Л.В. засуджена за спричинення
легких тілесних ушкоджень Напорі Н.В. згідно
ч.1 ст.125 КК України (а.с.142).
Тому у суду є підстави сумніватися в
об'єктивності свідка.

Враховуючи всі надані докази у справі в їх сукупності, суд вважає
доведеним, що тілесні ушкодження Напорі Н.В. умисно нанесені підсуднимОСОБА_2
під час сварки, яка відбулась 18 квітня 2007 року близько 12 години на ґрунті
неприязних стосунків.

Судом дiї ОСОБА_2. квалiфiкованi за ч.1 ст.125 КК України, як умисне
нанесення легких тiлесних ушкоджень.

При обраннi мiри покарання, суд враховує характер i ступiнь суспiльної
небезпеки скоєного злочину, особу пiдсудного, який до кримiнальної
вiдповiдальностi притягується вперше.

В силу ст.66 КК України обставин, що пом'якшують покарання пiдсудного,
судом не встановлено.

В силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання пiдсудного не
встановлено.

Пiдсудний працездатний, примусового лiкування не потребує.

Під час розгляду справи судом підсудний ОСОБА_2. заявив клопотання про
застосування до нього акта амністії та звільнення його від покарання, оскільки
він має неповнолітню дитину. Повідомив, що наслідки звільнення від кримінальної
відповідальності по амністії усвідомлює, просить його клопотання задовольнити.

Наявність у підсудного на утриманні неповнолітньої дитини підтверджується
свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим Виконкомом Микільської сільської
ради Полтавського району та області 21 вересня 1998 року, згідно якогоОСОБА_3
народиласьІНФОРМАЦІЯ_3 батько дитини -
ОСОБА_2 (а.с.69).

Суд, заслухавши думку учасників процесу, враховуючи, що відповідно до п.б
ст.1, ст.6 Закону України «Про амністію» особи, не позбавлені
батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким
не виповнилося 18 років, звільняються від кримінальної відповідальності,
приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КПК України якщо обставини, зазначені в п.4 цієї
статті (якщо внаслідок акта амністії усувається застосування покарання за
вчинене діяння) виявляються в стадії судового розгляду, суд доводить розгляд
справи до кінця і постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого
від покарання.

З урахуванням викладеного,ОСОБА_1
слід призначити покарання у виді громадських робiт у межах встановленої законом
санкції та звільнити від призначеного покарання на підставі п.б ст.1, ст.6 Закону України «Про амністію».

При вирішенні заявленого потерпілою цивільного позову суд вважає доведеним
факт заподіяння потерпілій матеріальної шкоди внаслідок пошкодження одягу -
джинсових штанів вартістю 150 грн., джинсової куртки вартістю 150 грн., светра
в'язаного «ангорки» вартістю 180 грн. , а також внаслідок витрат на лікування
на суму 107 грн. На одержання правової
допомоги потерпілою витрачено 350 грн.

Тому з підсудного на користь потерпілої необхідно стягнути суму у розмірі
937 грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Крім того, суд вважає, що вказаним злочином потерпілій було завдано значної
моральної шкоди. Визначаючи її розмір, суд бере до уваги акт судово-медичного
дослідження (обстеження) №993 від 26.04.2007 року, згідно якого до події злочину
вона мала гостроту зору 1,0 на обидва ока, а після опіку кон'юнктиви очей
гострота її зору склала 0,7 та 0,8.

У зв'язку з цим потерпіла
хвилювалась за стан свого здоров'я, а саме за стан свого зору у зв'язку зі спричиненням пошкоджень обох
очей.

Маючи незначну заробітну плату, що підтверджується довідкою видавництва
«Полтавський літератор» від 25.05.2007 року №25/05-01, потерпіла була вимушена
відволікати кошти від сім'ї на своє лікування. При цьому матеріальне становище
потерпілої ускладнювалось і наявністю у неї на утриманні неповнолітньої дитини - сина Сергія,
11.11.1991 року народження (а.с.8-14)

Вирішуючи питання про розмір заподіяної потерпілій моральної шкоди суд бере
до уваги також і показання свідківОСОБА_6., ОСОБА_8 які пояснювали про стан пригніченості,
який вони спостерігали у потерпілої після розпилювання на неї фарби підсудним,
відчутті нею приниження.

Суд вважає, що внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень позивач
обґрунтовано хвилювалася за своє життя, стан здоров'я після лікування. Її
хвилювання посилювались і тим, що було пошкоджено органи зору, внаслідок чого
погіршується сприйняття навколишнього світу.

Тому суд вважає суму в 5000 грн., яку потерпіла просить стягнути з
підсудного на її користь, цілком обґрунтованою.

До набрання вироком чинності суд не вбачає підстав для зміни обраного йому
запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд.

Керуючись п.б ст.1, ст.6 ЗУ «Про амністію», п.4 ст.6, ст.ст.323, 324 КПК
України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК
України у виді громадських робіт на строк сто годин.

Звільнити ОСОБА_2 від призначеного за ч.1 ст.125 КК України покарання на підставі п. «б» ст.1 Закону України «Про
амністію» від 19.04.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої ним
матеріальної шкоди суму у розмірі 937 грн., на відшкодування завданої моральної
шкоди - 5000 грн., всього стягнути 5937 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити попередній -
підписку про невиїзд..

На вирок суду може бути принесена апеляція протягом 15 діб після його
проголошення.

Головуючий (підпис) О.А.Самсонова

Головуюча
О.А.Самсонова