Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/407/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 345 (189-2, 189-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0010878 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Новостанкувата, Добровеличківського району,

Кіровоградської області, українця, громадянина України,

одруженого, не працює, має на утриманні малолітню дитину,

проживає, АДРЕСА_1 , такий, що не має

судимостей,

засуджено за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання, з іспитовим строком 3 роки.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене за таких обставин:

17.12.2014 року о 21 год. 00 хв. інспектором з технічного нагляду відділення ДАІ з обслуговування м. Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області капітан міліції ОСОБА_10 , будучи при виконанні своїх службових обов`язків та перебуваючи на чергуванні в добовому наряді відділення ДАІ по обслуговуванню м. Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області, прибув за викликом на місце ДТП, яке відбулося за адресою: проспекту Університетському 3 в м. Кіровограді, навпроти тролейбусного депо. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та був винним у скоєнні ДТП, виник умисел спрямований на перешкоджання законній діяльності працівника правоохоронного органу шляхом спричинення тілесних ушкоджень працівнику міліції та діючи умисно і цілеспрямовано, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету уникнення затримання за скоєну ДТП, навмисно наніс удар рукою в область лівої скроневої частини обличчя та декілька ударів ногами в область правої нижньої кінцівки ОСОБА_10 , спричинивши при цьому ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 44 від 19.01.2015 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою та набряку м`яких тканин лівої скроневої ділянки, яки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляції прокурор, не опорюючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, просить вирок районного суду щодо обвинуваченого скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення та безпідставно призначив покарання із застосуванням ст..75,76 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , які просили вирок районного суду залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляції, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні в порядку ст.349 ч.3 КПК України доказах.

При цьому районний суд дотриманні вимог змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у інкримінованому злочині, роз`яснив учасникам процесу правові наслідки визнання фактичних обставин справи і неможливість в подальшому оскаржувати ці обставини, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та правильно кваліфікував дії останнього за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Однак, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не дотримав вимоги ст..65 КК України та не звернув уваги на обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема вчинення ОСОБА_11 злочину відносно працівника правоохоронних органів, який для виконання своїх обов`язків виїхав на місце ДТП, скоєне обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння. А також належним чином не врахував особу обвинуваченого, який вчинив умисний злочин середньої тяжкості, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за тяжкі злочини, але в силу ст..89 КК України вважається таким, що не має судимостей, за місцем проживання характеризується позитивно, маєна утриманні неповнолітніх дітей, наявність обставин що обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, та обставин, що помішують покарання - повне визнання вини та відшкодування завданої шкоди, через що безпідставно звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України.

Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, підтверджують доводи, викладені в апеляції прокурора в частині невідповідності призначеного обвинуваченому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При цьому колегія суддів не погоджується з вимогами прокурора про необхідність призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, оскільки з урахуванням особи обвинуваченого, наявності на його утриманні малолітньої дитини, обставин, що пом`якшують покарання повне визнання вини та відшкодування завданої шкоди, думки потерпілого щодо покарання, викладеної у письмовій заяві, запропоноване прокурором покарання буде занадто суворим.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового вироку.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 404, 405, 420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Вважати ОСОБА_7 засудженим: за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 у той же строк, з дня вручення йому копії вироку.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2