Справа № 755/9179/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004396 від 27.03.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді Дніпровського районного суду перебуває дане кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії. При цьому, останній беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за встановлених органом досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання враховуючи відсутність правових підстав регламентованих ч. 4 ст. 309 КК України.

Суд, заслухавши доводи сторін у справі, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

В ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_4 25.03.2015 близько 18 години 00 хвилин перебував на території Голосіївського району міста Києва, а саме по вул. Метрологічна, де біля джерела, набираючи воду, знайшов поліетиленовий пакет, в якому містилось 2 (два) згортка з фольги, в яких знаходилась психотропна речовина амфетамін.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини амфетамін, ОСОБА_4 вирішив привласнити собі виявлені згортки з амфетаміном, підняв їх з землі та поклав до свого верхнього одягу, з якими направився до місця проживання, де поклав їх до своєї сумки, та почав незаконно зберігати для подальшого вживання без мети збуту.

26.03.2015 близько 12 години 10 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання помістив до своєї сумки брилок, в якому сховав 2 (два) згортки з фольги з психотропною речовиною амфетаміном, та на автомобілі «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 направився до бульвару Л. Українки в м. Києві, чим вчинив незаконне перевезення психотропної речовини. При цьому перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_4 свою сумку, де був розміщений брилок з психотропною речовиною амфетаміном, поклав між передніми сидіннями.

26.03.2015 року близько 15 години 30 хвилин працівниками міліції Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві під час проведення слідчих дій був виявлений автомобіль «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який викликав підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме отримання неправомірної вигоди, який повідомив, що зберігає в автомобілі психотропну речовину амфетамін.

В подальшому, в період часу з 15 години 30 хвилин до 16 години 10 хвилин, під час проведення огляду місця події, співробітниками міліції, у присутності двох понятих під час огляду автомобіля «Хонда Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 , виявлена сумка, що була розміщена між передніми сидіннями, в ході огляду якої виявлено та вилучено брилок, в якому містились 2 (два) згортки фольги з психотропною речовиною амфетамін в середині, загальною масою 0,267 г, які ОСОБА_4 незаконно придбав, перевозив та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 1072х від 22.04.2015 року: «Надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору масою 0,368 г (об.1) та 0,282 г (об.2) містять психотропну речовину амфетамін (фенамін). Маса амфетміну в наданих речовинах дорівнює 0,151 г (об.1) та 0,116 г (об.2). Загальна маса амфетаміну в речовинах становить 0,267 г (об.1,2)».

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1298 від 02.12.2009 року), «Список №1 психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» в «Таблиці 2», є психотропною речовиною.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині ухвали, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.

При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) регламентовано, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганнямпотрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів полягає в умисному переміщенні їх будь-яким видом транспорту в межах території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством. Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.

Тож, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу, без мети збуту.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Аналогічні правові підстави та порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності регламентовані ст. 44 КК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

З п. 23 Постанови випливає, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

З положень п. 24 Постанови слідує, що за змістом норм, передбачених частиною 4 статті 307 та частиною 4 статті 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

З довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 750804 від 29.05.2014 року слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить лікування у відділені «денний стаціонар» з 06.05.2014 року по 27.05.2015 року з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів, вживання зі шкідливими наслідками.

При цьому, суд вважає висловлену у судовому засіданні позицію прокурора надуманою, оскільки остання ґрунтується на його особистих домислах про те, що обвинувачений проходив лікування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а не заради свого одужання, тобто є припущенням, адже на її підтвердження ним не було надано жодного доказу регламентованого ст. 84 КПК України, а суд, в свою чергу, не може обгрунтовувати свої висновки на основі домислів та припущень сторони обвинувачення, адже вони, у цьому випадку, є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні було встановлено безумовні обставини регламентовані ч. 4 ст. 309 КК України, які дають достатні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він дійсно страждав на наркоманію, потребував лікування від неї, добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування, а не ухилявся в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин (кримінальне правопорушення), у зв`язку з чим клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, а провадження закриттю.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені стягненню з обвинуваченого не підягають.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 372, 369-372 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16), ст.ст. 44, 309 КК України, суд -

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004396 від 27.03.2015 року, - закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004396 від 27.03.2015 року, - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 30 хв. 05.06.2015 року.

С у д д я: ОСОБА_1