Справа № 558/311/15-к
номер провадження 1-кп/558/27/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2015 року смт. Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000286 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 20 травня 2015 року, приблизно о 16-й годині, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Аіст» вартістю 1210,00 гривень, що знаходився неподалік ставка, який розташований в с. Рогізне, Демидівського району Рівненської області, чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження 30 червня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення.

Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно угоди про примирення від 30 червня 2015 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , обвинувачений та потерпіла примирилися між собою, потерпіла будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, наміру заявляти вимоги про відшкодування шкоди (подавати цивільний позов) потерпіла не має; сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80-ти годин громадських робіт.

За таких обставин, суд розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні сторони угоди підтвердили, що не заперечують фактичних обставин події; укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою додаткового з`ясування добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Дослідивши зміст угоди, суд вважає, що її умови відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Кримінальному правопорушенню надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. З огляду на особу обвинуваченого та узяті ним на себе за угодою зобов`язання очевидної неможливості їх виконання не встановлено.

Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та приходить до висновку про залишення власнику велосипеда марки «Аіст», що був переданий на зберігання ОСОБА_5 .

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 314, 392-395, 474, 475 КПК України, ст.ст. 12, 185 КК України, суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 30 червня 2015 року у кримінальному провадженні №0000286, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази: велосипед марки «Аіст», що переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити у користуванні останньої.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Сторонам кримінального провадження копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .