пр. № 1-кп/759/202/15 ун. № 759/1483/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру неповнолітнього

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-на України, студента Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , законні представники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інші учасник потерпілий ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_10 та представник ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду м. Києва 30 січня 2015 року надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ст. 97 КК України, посилаючись на те, що неповнолітній ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, повністю визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому, правової кваліфікації своїх дій не оспорював, характеризується позитивно, батьки здатні здійснити виховний вплив на нього і для цього є всі умови, відтак його виправлення можливе без застосування покарання.
ОСОБА_13 30 січня 2015 року оголошено про підозру в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_14 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.

26 вересня 2014 року приблизно о 09 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи біля школи № 197 ім. Дмитра Луценка, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 12. вирішив з`ясувати стосунки з раніше наглядно знайомим ОСОБА_15 . Під час з`ясування стосунків розмова між ними переросла в словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , відчуваючи раптово виниклу неприязнь, умисно лівою і відразу правою руками наніс по одному удару в область обличчя ОСОБА_14 . Внаслідок цих дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа із зміщенням уламків вліво та забійної рани спинки та правого скату носа в верхній третині, які належать легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав і щиро покаявся у вчиненому, наведених вище фактичних обставин справи та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 97 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши думку прокурора, який просив закрити провадження щодо ОСОБА_12 з вказаних вище підстав із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, оскільки в справі наявні належні докази того, що виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарання, проаналізувавши заявлене прокурором клопотання, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання прокурора, яке підтримав обвинувачений, його захисник та законні представники, а також потерпілий, його законний представник та представник, підлягає задоволенню, а провадження щодо обвинуваченого закриттю з підстав, передбачених ч. 1 ст. 97 КК України, виходячи з такого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вперше звинувачується ОСОБА_5 , віднесено законом до злочинів невеликої тяжкості (ст. 12 КК України). Підозра ОСОБА_13 обґрунтована безспірними даними, які містять викривні показання його самого, показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , висновок судово-медичного експерта, інші матеріали провадження. Шляхом опитування сторін провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеної підозри, її характер та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його діям надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 125 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 97 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 1 ст. 97 КК України.

Крім того, як безспірно встановлено, ОСОБА_5 характеризується за місцем навчання та проживання позитивно, після вчиненого будь-яких правопорушень не вчиняв, на обліку лаків психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Вирішуючи питання про обсяг застосування до неповнолітнього ОСОБА_12 примусових заходів виховного характеру, суд, керуючись правилами ст. ст. 485 та 487 КПК України, крім наведеного вище враховує і те, що він має добрий стан здоров`я та рівень розвитку, належні умови життя та виховання у сім`ї, яка має достатній для цього рівень матеріального забезпечення і здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою (сім`я ОСОБА_12 не є повною, проте з добрими взаємовідносинами, має житлову площу з належним санітарним станом, у матеріалах справи відсутні будь-які негативні дані щодо матері ОСОБА_12 , які перешкодили б його вихованню в колі сім`ї).

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ч. 1 ст. 97 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання прокурора і звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 1 ст. 97 КК України, із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 97 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376. 497 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 44, ч. 1 ст. 97 КК України закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

На підстави ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді:

- застереження;

- передачі ОСОБА_3 під нагляд його матері ОСОБА_18 строком на один рік.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_19