Дата документу Справа № 311/654/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 311/654/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/1040/15 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 185 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2015 року року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , яка проживає по АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судима,

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і їй призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

На підставі п.п. 3,4 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін особисте зобов`язання.

Задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2 800 грн. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2800 грн..

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 ,

обвинувачена ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 , не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_7 , вважає вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_7 покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченої, наявність у неї непогашеної судимості, невиконання покладених на неї обмежень, встановлених адміністративним наглядом. Просить, вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання, пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_7 на його користь матеріальну шкоду в сумі 3 174 грн. 66 коп.

Як встановив суд, 07 січня 2015 року приблизно о 05 год. 00 хв. в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області ОСОБА_7 , з метою крадіжки чужого майна, знаходячись з дозволу власника в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу, з тумбочки в спальній кімнаті, таємно викрала грошові кошти в сумі 300 грн. та планшет HUAWEI Media Pad 7 Lite вартістю 2 874 грн.66 коп., чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 174 грн. 66 коп.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши потерпілого і його представника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважає вирок суду законним і обґрунтованим, обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені злочину за обставин, наведених у вироку районного суду, ніким не оскаржена і підтверджується наведеними у вироку доказами.

ОСОБА_7 протягом досудового розслідування та в судовому засіданні повністю визнавала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення за обставин зазначених у вироку суду, у зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні суд обмежився лише допитом обвинуваченої, в ході якого вона визнала себе винною в повному обсязі, та дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченої.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 404 КПК України і в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, суд апеляційної інстанції виходить із правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Застосовуючи до обвинуваченої ОСОБА_7 2 ст. 75 КК України, місцевий суд виходив з того, що остання свою вину визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла в розкритті злочину, послався на дані, які характеризують її особу та стан її здоров`я.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд не в повній мірі врахував всі обставини, які впливають на призначення міри покарання.

Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України не відноситься до тяжких злочинів.

Разом з тим, суд належним чином не врахував дані, що негативно характеризують особу обвинуваченої, яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, не працює, завдану потерпілому шкоду не відшкодувала і протягом тривалого часу ніяких заходів до цього не вживає, що спростовує висновок суду першої інстанції про щире каяття обвинуваченої.

Пославшись на стан здоров`я обвинуваченої, суд не послався на обставини, які враховує, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості з цього приводу.

Зазначені обставини та відсутність інших обставин, що пом`якшують покарання, свідчать про обґрунтованість апеляційної скарги потерпілого, відсутність підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи потерпілого і стосоновно цивільного позову, оскільки суд встановив, що діями обвинуваченої потерпілому заподіяна матеріальна шкода на суму 3 174 грв. 66 копійок.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2015 року, щодо ОСОБА_7 , засудженої за ч.1 ст. 185 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ст. 185 ч.1 КК України покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 3 174 грв. 66 копійок.

У решті вирок місцевого суду залишити без зміни.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних и кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4