Справа № 466/4396/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 від 07.02.2015 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Став, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого на утриманні має трьох малолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працевлаштований, не військовозобов`язаного, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 06.02.2015 приблизно о 22 год. 45 хв., перебуваючи на подвір`ї між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс численні удари металевим накидним ключем, який тримав у правій руці, та кулаками обох рук в область голови та тулуба ОСОБА_5 , завдавши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому десятого ребра зліва, що відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження з тривалим розладом здоров`я і не були небезпечними для життя в момент спричинення, та синяк на повіках і подряпину на нижній повіці правого ока, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушень передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, позов визнав та дав показання, що того дня він з дружиною повернулися з роботи додому до своєї квартири та відпочивши вийшли покурити на балкон і в той час на подвірії будинку побачив потерпілого, який лежав на землі, а біля нього ще одного чоловіка. Він зрозумів, що потерпілий був сильно випивший, так як його інший чоловік намагався підняти. Після того як ОСОБА_5 піднявся та проходив повз його автомобіль, який був припаркований у подвірї будинку, останній вдарив ногою по задньому крилу. На його зауваження з якою метою він це зробив, потерпілий почав у його сторону виражатися нецензурними словами. Це його дуже обурило і тому він швидко спустився з шостого поверху, взяв накидний ключ у багажнику свого автомобіля та пробігши метрів 20-30 наздогнав потерпілого і наніс йому металевим ключем кілька ударів по тулубу, після чого потерпілий упав на землю. До нього одразу підійшла дружина, яка взяла металевий ключ і поклала в автомобіль та побачивши на вулиці міліцейський патруль звернулася до нього, а ті у свою чергу викликали патрульний автомобіль у якому потеропілого доставлено до лікарні. У вчиненому розкаюється та просить вибачення. Погоджується сплатити витрати на лікування, однак моральну шкоду не зможе виплатити, т.я. не працює та на утриманні має дітей.

Потерпілий ОСОБА_5 визнав, що в той день випивав та повертаючись з товаришем додому дійсно вдарив автомобіль обвинуваченого у подвірї будинку та після цього вів з ним перепалку. Не пам`ятає чи вживав нецензурні слова. Просив позов задовольнити, призначення покарання залишає на розгляд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена показаннями потерпілого ОСОБА_5 , визнавальнми показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 ін. доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставини, які відповідно до вимог ст.66 КК України, пом`якшують покарання: щире каяття, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

Обставини, які згідно з вимогами ст.67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді обмеження волі.

З урахуванням особи обвинуваченого, його становища, суд вважає що виправлення особи може бути без ізоляції від суспільства та призначити йому випробувальний термін.

Цивільний позов ОСОБА_5 слід задовольнити частково.

Матеріальна шкода потерпіли обґрунтовується витратами на лікування, що підтверджується фіскальним чеками на придбання ліків на загальну суму 556,69 грн. (а.с.18).

Зазначеним протиправними діями потерпілому також завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, які негативно вплинули на погіршення стану здоровя, порушили звичний ритм життя та матеріальне благополуччя сімї.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди від 31.03.1995 р. №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. У судовому засіданні позивач навів міркування, з яких він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди. Зокрема те, що внаслідок злочину він зазнав моральних стражданнях, які негативно вплинули на погіршення стану здоровя, порушили звичний ритм життя та матеріальне благополуччя сім`ї. При цьому суд приймає до уваги поведінку потерпілого під час вчинення правопорушення.

За таких обставин суд, із врахуванням характеру і тривалості страждань позивача, приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди слід задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3000 грн.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 556,69 матеріальної шкоди та 3000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті у задоволенні позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1