Дата документу Справа № 310/19/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/19/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/725/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005791 від 25 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
на адресу апеляційного суду надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2015 року, якою виправлена описка у вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу суду скасувати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд, виправивши описку в частині виключення кваліфікуючої ознаки в діянні ОСОБА_6 , втрутився в суть судового рішення, що не міг робити з огляду на положення ст.379 КПК України.

Окрім того, вважає, що суд не дотримався вимог ч.2 ст.379 КПК України, оскільки не вжив заходів для забезпечення участі у розгляді вказаного питання всіх учасників процесу, в тому числі потерпілого.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Як вказано в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, після проголошення вироку суду та вручення учасникам судового процесу його копій, у печатному тексті вироку виявлена описка. А саме: в мотивувальній частині вироку зазначено, що дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, замість дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище. Посилаючись на викладене, суд зазначив в ухвалі про допущення у вироку описки, яка може бути виправлена в порядку ст.379 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 379 КПК України передбачено, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Згідно з обвинувальним актом у даному провадженні, дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

За вироком суду, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Печатний зміст вироку відповідає аудіозапису судового засідання від 20 січня 2015 року (оголошення вироку суду), який міститься на технічному носії інформації (CD диску).

Тому, на думку колегії суддів, зазначення судом у вироку такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, не може вважатися опискою у розумінні ст.379 КПК України.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції, виключивши своєю ухвалою з вищевказаного вироку кваліфікуючу ознаку повторності, фактично змінив цей вирок, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2015 року про виправлення описки у вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4