Справа №1417/2808/12 28.10.2014 28.10.2014 28.10.2014
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ОКРЕМА УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2014 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілої захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2014 року, якою кримінальна справа відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 152 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, не судимого в силу ст.89 КК України, обвинуваченого за ст. 153 ч.1 , ст. 152 ч.4 КК України,
- повернута прокурору для проведення додаткового розслідування.
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 01.01.2012 року в період з 02 год. до 05 год., разом з ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом з ОСОБА_8 , з застосуванням фізичного насильства по відношенню до останньої, схопив її за одяг, чим обмежив особисту волю, затягнув потерпілу
Провадження № 11/784/99/14 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст. 152 ч. 4 КК України Доповідач: ОСОБА_1
за будівлю туалету, де поштовхом повалив на землю. Після цього ОСОБА_5 встав над потерпілою, утримуючи її з метою подолати фізичний опір, та задовольнив свою статеву пристрасть неприроднім способом.
Крім того, отримавши тілесні ушкодження в результаті фізичного опору ОСОБА_11 , з метою задоволення статевої пристрасті та прагнення сексуального самоствердження, ОСОБА_5 став заподіювати тілесні ушкодження потерпілій з метою подолати фізичний опір, щоб учинити з нею природний статевий акт, а саме наніс удари руками і ногами в область голови, кінцівок і тулубу, заподіявши при цьому тілесні ушкодження у виді чисельних крововиливів і саден в області голови, обличчя, тулубу і кінцівок. В цей час ОСОБА_9 , стояв поруч з ОСОБА_8 і ОСОБА_5 та спостерігав за діями останнього. ОСОБА_5 , задовольнивши статеву пристрасть, довівши ОСОБА_8 до безпорадного стану, запропонував ОСОБА_9 вступити в статеві зносини з потерпілою, на що той дав свою згоду та підійшовши до ОСОБА_8 , наніс їй удари кулаками та ногами по тілу та задовольнив свою статеву пристрасть природнім способом.
ОСОБА_9 органами досудового слідства обвинувачується у тому, що 01.01.2012 року, в період часу з 01 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зустрічав свято Нового року та знаходився біля будинку культури по АДРЕСА_1 . В цей же день, приблизно о 5 годині, він побачив біля будинку культури с.Баловне ОСОБА_8 , яка перебувала в безпорадному стані. З метою сексуального самоствердження, скориставшись станом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізуючи виниклий у нього умисел на задоволення статевої пристрасті, підійшов до ОСОБА_8 , яка лежала на землі в безпорадному стані і не могла чинити фізичний опір та завадити вчиненню дій, що посягають на її статеву свободу та недоторканність і вступив з нею в статеві зносини, задовольнивши свою статеву пристрасть природним способом.
Направляючи кримінальну справу на додаткове розслідування, суд послався на неправильність та неповноту досудового слідства. Як вказав суд в ухвалі, дослідивши докази по справі в повному обсязі, були встановлені суттєві протиріччя в показаннях потерпілої щодо обставин її зґвалтування. Суд звернув увагу на те, що ОСОБА_12 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні зґвалтування ОСОБА_8 в групі з ОСОБА_9 та його дії кваліфіковані за ст. 152 ч.4 КК України. В той же час, як зазначено в ухвалі суду, аналогічні дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ст. 152 ч.1 КК України, без зазначення того, що ОСОБА_9 ґвалтував ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 . На думку суду, вказане свідчить про неповноту досудового слідства та є підставою для повернення справи на додаткове розслідування, в ході якого необхідно допитати потерпілу ОСОБА_8 , свідків, підсудних ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , провести очну ставку між ними та за наслідками отриманих відомостей та за наявності до того підстав належним чином сформулювати обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .
В апеляції прокурор Новоодеського району Миколаївської області, який брав участь в розгляді справи, посилався на те, що суд безпідставно повернув справу для проведення додаткового розслідування. На думку апелянта, всі дії, зазначені в ухвалі суду, можливо виконати в ході судового розгляду, а також шляхом надання судових доручень в порядку ст. 315-1 КПК України (в ред. 1960 року). Також апелянт вказував, що прокурор під час судового розгляду вправі змінити пред`явлене обвинувачення, однак, на момент постановлення судового рішення, підстав для зміни обвинувачення підсудним не було, оскільки не були досліджені всі докази по справі. Просив скасувати ухвалу суду, як незаконну, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.
В апеляції потерпіла ОСОБА_8 вважала, що суд передчасно повернув справу на додаткове розслідування. На думку потерпілої, в матеріалах справи міститься достатньо доказів обвинувачення відносно обох підсудних, зокрема показання її, свідків та самих ОСОБА_5 і ОСОБА_9 . Зазначала, що повернення справи на додаткове розслідування порушує її права, оскільки в результаті злочину вона стала інвалідом 2 групи, з моменту скоєння злочину минуло багато часу, підсудні погрожують її і до цього часу не винесений справедливий вирок.
Ухвалою судової колегії у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 28.10.2014 року ухвалу суду скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.
В ході розгляду справи в апеляційній інстанції були виявлені істотні порушення норм кримінально-процесуального закону, допущені судом при розгляді справи. Відбувався колегіальний розгляд справи в складі 3 професійних суддів ОСОБА_10 (головуючий по справі), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Так, з матеріалів справи слідує, що судове засідання по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 152 ч.4, ст. 153 ч.1 КК України було призначено на 24.12.2012 року, однак було відкладено через неявку захисника, потерпілої та свідків на 06.02.2013 року.
Після цього розгляд справи відкладався з різних причин ще 13 разів.
Справа розглядалась судом з 24.12.2012 року по 13.08.2014 року, тобто більше, ніж півтора роки.
Фактично справа слухалась лише двічі 19.09.2013 року та 26.09.2013 року. Інші судові засідання відкладались через неявку свідків, перебування суддів у відрядженні, відпустці або нарадчій кімнаті по іншім справам. При цьому перерви між судовими засіданнями були безпідставно тривалими на протязі надто 3-4 місяців.
Так, з 17.04.2013 року справу відкладено на 07.08.2013 року, а з 26.09.2013 року на 04.12.2013 року. Навіть після таких тривалих перерв у призначений день розгляд справи знову відкладався ще на 1 місяць у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Двічі розгляд справи відкладався із відміткою в протоколі судового засідання про те, що підсудний ОСОБА_9 призваний до військового комісаріату у зв`язку з частковою мобілізацією. Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_15 був призваний на військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто весь час перебував в м.Нова Одеса, за межі міста не направлявся, а тому вважати, що його неявка в судове засідання була з поважних причин, є неможливим. Суд на вказану обставину уваги не звернув та відкладав судові засідання, що у сукупності з іншими причинами також призвело до невиправданої тяганини по справі.
Крім того, під час розгляду справи були виявлені й інші істотні порушення кримінально-процесуального законодавства.
Так, суд, прийняв рішення про розгляд справи у відсутності потерпілої. При цьому, встановлюючи порядок дослідження доказів, суд вказав про необхідність допиту потерпілої.
Між тим, в ході судового слідства потерпіла допитана не була, ніяких заходів для забезпечення її участі в судовому засіданні суд не вжив. При цьому також не було вирішено питання щодо поважності причин неявки потерпілої в судове засідання та можливості дослідження показань, які вона надавала під час досудового слідства. Показання потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні досліджені не були. При цьому суд в ухвалі про повернення справи на додаткове розслідування послався на протиріччя в показаннях потерпілої щодо обставин зґвалтування.
Після встановлення порядку дослідження доказів, прийнявши рішення про допит свідків, потерпілої, підсудних та дослідження письмових доказів по справі, суд роз`яснив підсудним зміст ч.3 ст. 299 КПК України, хоча питання про розгляд справи в порядку, коли визнається недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, не ставилось. Підсудні свою вину не визнавали і розгляд справи відбувався в повному обсязі.
Також суд, встановивши порядок дослідження доказів, одразу ж змінив його у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні свідків та потерпілої, що є недоцільним.
З протоколу судового засідання також вбачається, що 12.08.2014 року в судовому засіданні відбулась заміна прокурора. При цьому учасникам процесу про це не оголошувалось, в порушення вимог закону не роз`яснювалось право на відвід прокурору.
Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» № 2 від 11.02.2005 року, усне клопотання про повернення справи на додаткове розслідування необхідно заносити до протоколу судового засідання. Порушене у клопотанні питання вирішується у мотивованій постанові (ухвалі).
Однак, усне клопотання захисника про направлення справи на додаткове розслідування оформлено неналежним чином, позиція захисника з цього приводу викладена в протоколі не конкретно, клопотання не містить підстав, з яких справу потрібно направити на додаткове розслідування, відсутні питання, які потрібно з`ясувати. Більш того, як зазначено в протоколі, захисник взагалі висловив позицію щодо неможливості призначення справи до судового розгляду.
З протоколу судового засідання також вбачається, що підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_12 відмовились давати показання в суді.
При цьому суд, не зважаючи на наявність на те підстав, не вирішив питання про дослідження показань, наданих ними на досудовому слідстві.
Також суд застосував формальний підхід до дослідження письмових доказів по справі, лише оголосивши їх, не скориставшись правом ставити питання підсудним.
В порушення вимог ст. 20 КПК України (в ред. 1960 року) та п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти свободи та статевої недоторканості особи» № 5 від 30.05.2008 року, суд розглянув справу про злочини проти статевої недоторканості особи у відкритому судовому засіданні, що фактично потягло неявку потерпілої до суду, яка вказувала на погрози з боку підсудних.
Зазначені істотні порушення норм кримінально-процесуального закону вказують на неналежну організацію роботи, планування робочого часу та підготовку до розгляду справи, несумлінне ставлення суддів до виконання своїх обов`язків та ігнорування вимог закону, що потягло за собою невиправдану тяганину на протязі більше, ніж півтора роки по справі за одним епізодом обвинувачення (двоє обвинувачених і одна потерпіла) та порушення законних прав і інтересів потерпілої ОСОБА_16 , яка внаслідок злочину стала інвалідом 2 групи, у зв`язку з чим на даний час по справі не постановлено законне і справедливе судове рішення.
Про вказані порушення вимог закону колегія суддів вважає за необхідне довести до відома голови апеляційного суду Миколаївської області для прийняття відповідних заходів реагування.
Керуючись ст. 23-2 КПК України ( в ред. 1960 року), колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Про істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону в ході розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_12 за ст.ст.153 ч.1, 152 ч.4 КК України та ОСОБА_9 за ст.152 ч.1 КК України, допущені суддями Миколаївського районного суду Миколаївської області, довести до відома голови апеляційного суду Миколаївської області для вжиття відповідних заходів реагування.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3