27.03.2015 363/5248/14-к
ВИРОК
27 березня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого монтажником ТОВ «Муніципальні телекомунікаційні мережі», освіта середньо-спеціальна, маючого на утриманні малолітню дитину, на підставі ст. 89 КК України несудимого,
обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
27.09.2014 року ОСОБА_5 близько 15 год. 30 хв. на автомобілі «Таврія Славута» д.н.з. НОМЕР_1 прибув до будинку АДРЕСА_2 . З корисливих мотивів, з метою таємного викрадення з підвального приміщення мідного кабелю марки «КГ4*50» довжиною 50 метрів, вартістю 16 167 грн., який належить ТОВ «Будівельно-монтажне управління № 5», за допомогою полотна для різання по металу та металевої арматури, зірвав замок з вхідних дверей та мав намір проникнути до підвального приміщення, однак був помічений сторонніми особами, а тому з місця події зник, в зв`язку з чим з незалежних від його волі причин не зміг довести свій злочинний намір до кінця.
В суді ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, погодився зі змістом інкримінованого йому обвинувачення, найменуванням та вартістю майна, яке намагався викрасти, а також з кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому злочину.
Показав, що за вказаних обставин пошкодив замок на вхідних дверях до підвального приміщення й намагався викрасти мідний кабель, який раніше там бачив, коли проводив мережу інтернет. В той час його помітили сторонні особи, а тому він з місця події зник. В подальшому працівники міліції його розшукали. Завдані збитки за пошкоджений замок потерпілому відшкодував добровільно.
Представник потерпілого ТОВ «БМУ№5» ОСОБА_4 в суді показав, що за повідомленням робітників дізнався про намагання невідомої особи проникнути до підвального приміщення товариства, де зберігався мідний кабель, а тому зателефонував до міліції. На місці події виявив зламаний замок. Обвинувачений добровільно відшкодував завдану шкоду, до якого претензій товариство не має. Просив призначити йому мінімальне покарання й волі не позбавляти.
Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, потерпілого та обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.
Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у приміщення, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь вчиненого ним замаху на тяжкий злочин, дані про його особу, який вважається несудимим, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має сім`ю і постійну роботу, утримує малолітню дитину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, а його виправлення суд вважає можливим без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,
засудив:
визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 і 4 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтиметься до зазначеної інспекції для реєстрації, а також не виїде за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по справі:
· навісний замок з пошкодженням та шматок арматури знищити;
· мідний кабель марки «КГ4*50» довжиною 50 м. залишити ТОВ «БМУ № 5» (а.с. 33-34).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя