Справа № 646/8657/15-к Пр.№ 1-кс/646/3504/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.15 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів в кримінальному провадженні №0000377 від «26» травня 2015 року, за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за погодженням з старшим прокурором відділу 15/1 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000377 від «26» травня 2015 року, за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України з клопотанням про тимчасовий доступ з можливістю вилучення їх оригіналів, документів, а саме: цивільної справи №2-14830/10 від 19.10.2010 року ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із оригіналом ухвали від 19.10.2010 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим управлінням прокуратури Харківської області проводиться досудове розслідування за № 0000377 від 26.05. 2015 року, за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України за заявою ОСОБА_5 від 22.05.2015 року про вчинення протиправних, як на думку останньої, дії з боку цивільних осіб та невідомих співробітників міліції. В тексті заяви заявником зазначено, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та її покійному чоловіку ОСОБА_7 . В подальшому шляхом підроблення розписки від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 право власності на зазначену квартиру за рішенням Московського суду м. Харкова визначено за ОСОБА_8

24 грудня 2010 року у м. Харкові ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлені службові особами міліції, шляхом укладання договору купівлі продажу вказаної квартири у шахрайський спосіб заволоділи її грошовими коштами ОСОБА_5 ).

25 червня 2012 року ОСОБА_7 , в рамках цивільно-процесуального законодавства, у Московському районному суді м. Харкова та Апеляційному суді Харківської області почала вести претензійну діяльність до ОСОБА_8 , внаслідок чого договір купівлі продажу вказаної квартири від 24.12.2010 року визнано нечемним та ОСОБА_5 втратила законні права та підстави розпоряджатись вказаним житловим приміщенням.
Внаслідок шахрайських дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та невстановлених співробітників міліції через вчинення фіктивних правочинів по відчуженню зазначеної квартири, потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно шкоду в розмірі 551 653 гривень.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2010 року за фіктивним позовом ОСОБА_8 було визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , начебто укладений 11 грудня 2009 року в простій письмовій формі та визнано за ОСОБА_8 право власності на спірну квартиру (копія заочного рішення додається). В матеріалах справи будь-які докази з цього приводу відсутні.

На виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2010 року, право власності на квартиру було оформлено за ОСОБА_8 , яка в подальшому уклала договір купівлі-продажу квартири від 24 грудня 2010 року з ОСОБА_5 , отримавши від неї грошові кошти в сумі 288 000 грн.

У квартирі з 1994 року ніхто не проживав, вона перебувала у непридатному для проживання стані, ОСОБА_6 там не з`являлася, з померлим ОСОБА_7 не проживала, спільного побуту, господарства та витрат з ним у квартирі не мала. Про вказаний факт невикористання знали співробітники міліції ІНФОРМАЦІЯ_1 , які за слів сусідів неодноразово виїжджали на вказаний адрес та цікавились хто саме там проживає.

Майже через три роки після визнання ІНФОРМАЦІЯ_2 за заочним рішенням дійсним фіктивного правочину купівлі-продажу, ОСОБА_6 звернулася до судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 із заявою про перегляд заочного рішення від 19 жовтня 2010 року.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 червня 2012 року заочне рішення за заявою ОСОБА_6 скасовано та призначено новий судовий розгляд.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 лютого 2013 року у зв`язку з непідтриманням ОСОБА_8 позову та систематичною її неявкою в судове засідання, що було попередньо обумовлено співучасниками злочину, позовну заяву до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним судом залишено без розгляду.

При цьому судом за заявою відповідача ОСОБА_6 постановив ухвалу про забезпечення позову та накладено арешт на спірну квартиру, яка на той час вже належала їй як добросовісному набувачеві.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 травня 2014 року частково було задоволено наступний позов ОСОБА_6 до неї, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння квартири. Визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_3 ; витребувано її у заявниці у власність ОСОБА_6 .

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 серпня 2014 року за результатами розгляду апеляційної заявниці скарги рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 травня 2014 року було залишено в силі та без змін.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 лютого 2015 року за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_3 рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 травня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 серпня 2014 року було скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_6 до заявниці, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння квартири відмовлено у повному обсязі.

ОСОБА_6 17 грудня 2014 року звернулася до Московського районного суду м. Харкова з новим позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення мене з квартири.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08 липня 1999 року квартира АДРЕСА_3 в рівних частках по 1/2 належала на праві спільної сумісної власності позивачці ОСОБА_6 та її чоловіку ОСОБА_7 .

Чотирнадцятого грудня 2006 року в смт Покотилівка, Харківського району, Харківської області ОСОБА_7 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , реєстр. № 3341, відповідно до якого він заповідав все його рухоме та нерухоме майно, на що він мав право за законом на день смерті, своїй дружині ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 надала можливість ОСОБА_8 отримати всі довідки та здійснити всі державні реєстрації, необхідні для вчинення правочину під обманом - переоформлення квартири від імені «нового власника» ОСОБА_8 на неї добросовісного набувача, оскільки ОСОБА_8 знала, що жодних прав на відсудження квартири в неї немає.

Одинадцятою ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2010 року було видано на ім`я ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівль, що знаходиться в АДРЕСА_4 .

Однак, ОСОБА_7 на час відкриття спадщини постійно не проживала за місцем реєстрації в АДРЕСА_5 . Не проживала постійно в спірній квартирі зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і ОСОБА_6 . Спірна квартира з 1994 року до моменту придбання її відповідачем ОСОБА_5 за відплатним договором купівлі-продажу перебувала в непридатному для проживання стані.

Згідно відповіді Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № 21/3 від 19.01.2015 року згідно матеріалів інвентарізаційної справи станом на 31.12.2012 року заяви від ОСОБА_6 щодо видачі витягу з реєстру на частину спірної квартири для спадщини та для реєстрації права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину в матеріалах інвентарізаційної справи відсутні.

ОСОБА_6 умисно надала державному нотаріусу недостовірні відомості щодо прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне було волевиявлення ОСОБА_6 і здійснення нею певних дій, прояв яких вона відтермінувала, щоб ОСОБА_8 вчинила всі дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 .

Вказана злочинна схема, по заволодінню грошовими коштами заявниці стала можливою за допомогою прикриття невідомого співробітника міліції ІНФОРМАЦІЯ_6 , якій на протязі 2010-2012 років допомагав ОСОБА_8 підшукувати неблагонадійних осіб, які мали власне житло на території Московського району м. Харкова.

Крім того, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 до теперішнього часу покривається злочинна діяльність ОСОБА_8 , яка пов`язана із шахрайством та заволодінням нерухомості громадян м. Харкова.

З метою підтвердження показів ОСОБА_8 органом досудового розслідування отримано довідку з ІНФОРМАЦІЯ_7 про реєстрацію право власномті на нерухома майно ОСОБА_5 розташованої за адресою: АДРЕСА_5

Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №38392997 від 02.06.2015 року встановлено, що право власності на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровано 23.10.2010 року за ОСОБА_8 частковою власністю 1/1 на підставі справи №2-14830/10 від 19.10.2010 року на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.01.2011 проведено реєстрацію переходу права власності вказаного житлового приміщення на підставі договору купівлі-продажу №2153, 24.12.2010 року на користь ОСОБА_5 .

На даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність вивчити оригінали матеріали цивільної справи ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі №2-14830/10 від 19.10.2010 року, а також з`ясувати законність написання ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 договору купівлі продажу квартири за вказаною адресою. Також в ході досудового розслідування виникла необхідність призначити судово почеркознавчу експертизу написання вказаного договору від імені ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно внутрішніх нормативно-правових документів, дослідження почерку та тексту проводяться лише за оригіналами документів в яких міститься оригінал тестових записів та підписів.

Орган досудового розслідування 19.06.2015 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із запитом про необхідність на дання матеріалів цивільної справи №2-14830/10 від 19.10.2010 року разом із оригіналом ухвали від 19.10.2010 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами розгляду вказаного звернення 30.06.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу прокуратури області направлений запит в якому зазначено про необхідність звертатись із клопотанням в порядку ч.1 ст. 159 КПК України для отримання ухвали суду для отримання тимчасового доступу матеріалів цивільної справи №2-14830/10 від 19.10.2010 року разом із оригіналом ухвали від 19.10.2010 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим, виникла необхідність у наданні тимчасового доступу та вилученні у ІНФОРМАЦІЯ_9 , який розташований за адресою АДРЕСА_6 оригіналів документів, а саме матеріалів цивільної справи №2-14830/10 від 19.10.2010 року разом із оригіналом ухвали від 19.10.2010 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, суд приходить наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Частиною 5 статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що доступ до документів з можливістю вилучення належним чином завірених копій, а саме: цивільної справи №2-14830/10 від 19.10.2010 року, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_9 , самі по собі та в сукупності з іншими документами даного кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин по ньому.

В частині вилучення оригіналу цивільної справи та ухвали від 19.10.2010 року, в цій частині клопотання слідчого не обґрунтовано у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає законних підстав для його задоволення. Разом з тим, слідчий в подальшому не позбавлений можливості звернутись до суду з клопотанням про тимчасовий доступ оригіналів конкретних документів, з обґрунтуванням такої необхідності.

Крім того, слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей та документів співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом з тим до клопотання не надано доказів, що вказані співробітники є особами, які здійснюють розслідування по даному кримінальному провадженню.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 131-132, 159-164,166, 392-395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів в кримінальному провадженні №0000377 від «26» травня 2015 року, за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити частково.

Надати слідчому в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю ознайомлення з цивільною справою №2-14830/10 від 19.10.2010 року, разом з оригіналом ухвали від 19.10.2010 року та одночасного вилучення належним чином завірених їх копій, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_6 ).

Строк дії ухвали один місяць.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1