УХВАЛА

В С Т А Н О В И В:
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 26 грудня 2014 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітніх осіб, перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , де з вікна помітив двох малолітніх раніше незнайомих хлопчаків, які гуляли на вулиці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , шляхом обману під приводом надання грошової винагороди, запросив малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до себе в квартиру, на що останні погодилися.
Після цього, знаходячись в квартирі ОСОБА_5 надав малолітнім для перегляду картки із зображеннями оголених чоловіків та жінок. Побачивши дані зображення, останні відмовилися від їх детального перегляду та відкинули їх на ліжко.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на розбещення малолітніх, ОСОБА_5 надав для огляду імітатори жіночого та чоловічого статевих органів, при цьому словесно описуючи їх. Під час даних дій, малолітній ОСОБА_7 вийшов із вказаної квартири.
В цей час, ОСОБА_5 зоставшись на одинці з малолітнім ОСОБА_8 запропонував останньому роздягнутися та лягти разом з ним на ліжко, на що той погодився та виконав його прохання. Після цього, ОСОБА_5 також роздягнувся повністю та взяв до рота статевий орган малолітнього, задовольняючи при цьому свої статеві потреби. Через деякий час малолітній ОСОБА_8 повідомив останньому, що йому боляче, після чого ОСОБА_5 припинив свої дії та запропонував подивитися на його еякуляцію. Під час здійснення даного акту, до квартири ввійшов малолітній ОСОБА_7 , який також спостерігав за вищезазначеними діями ОСОБА_5 .
27 грудня 2014 року ОСОБА_5 , було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України і поміщено до ІТТ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області.
27 грудня 2014 року ОСОБА_5 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України, за фактом вчинення розпусних дій щодо малолітніх осіб.
Підозра ОСОБА_5 у вчинені зазначеного вище кримінального правопорушення, а саме у вчиненні розпусних дій щодо малолітніх осіб доводиться зібраними в провадженні доказами: оглядом місця події від 26 грудня 2014 року, в ході якого в квартирі б. АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено набір картонних карток «52 идеи фантастического секса» із зображенням оголених чоловіків та жінок у різноманітних сексуальних позах із тлумаченням до них; імітатори чоловічого та жіночого статевих органів; шматок тканини у синьо-білу смужку, у яку він здійснив акт еяколяції, показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який показав про обставини скоєння розбещення гр. ОСОБА_5 відносно останнього, показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який показав про обставини скоєння розбещення гр. ОСОБА_5 відносно останнього, пред`явленням особи для впізнання за фотознімками проведеного із потерпілим ОСОБА_8 , з якого вбачається, що він впізнав на фото ОСОБА_5 , та вказав на нього як на особу, який здійснював розбещення відносно останнього, пред`явленням особи для впізнання за фотознімками проведеного із потерпілим ОСОБА_7 , з якого вбачається, що він впізнав на фото ОСОБА_5 , та вказав на нього як на особу, який здійснював розбещення відносно останнього.
У клопотанні наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій, а також існують ризики, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, підозрюваного, який не заперечуючи вчиненого ним кримінального правопорушення, заперечував проти задоволення клопотання, захисника, який просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, приходжу до наступних висновків.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно з вимогами ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що відносно малолітніх потерпілих застосовувалось насильство, про що свідчать їх покази.
Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали, відповідно до ч.1, 2 ст. 197 КПК України визначити до 24 лютого 2015 року (включно).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя