Справа № 1-14,
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2008 року Диканський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючого - голови
суду Новака Д.І.

при
секретарі - Серзі Н.Л.

за участю прокурора - Колотія А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Диканька кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ст. Тобол Таранівського району Кустанайської
області Казахстану, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, не військовозобов'язаного, позапартійного, неодруженого, непрацюючого,
раніше судимого

­ 15 травня 2007
року Диканським районним судом Полтавської області за ст.ст. 309 ч. 1, 69,
70 КК України /в редакції 2001
року/ до 6 місяців арешту.

у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 263 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, маючи не погашену в установленому
законом порядку судимість за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не
став, належних висновків для себе не зробив та скоїв новий умисний злочин при
наступних обставинах.

Так, в середині листопада 2007
року підсудний ОСОБА_1, знайшовши на території центрального сміттєзвалища, що в
смт. Диканька Полтавської області, саморобний пристрій для стрільби, який
являється придатною для стрільби
нестандартною, дульнозарядною,
вогнепальною зброєю з гнотовим запалом, виготовленою саморобним способом по
типу однозарядних пістолетів, без
передбаченого законом дозволу, здійснював носіння та зберігання цієї
вогнепальної зброї за місцем свого проживання в АДРЕСА_1.

24 грудня 2007 року близько 18
години під час проведення особистого
огляду підсудного ОСОБА_1 вказана вогнепальна зброя була вилучена працівниками
міліції.

В судовому засіданні при розгляді
справи підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно в
середині листопада 2007 року на території центрального сміттєзвалища, яке
розташоване в смт. Диканька Полтавської області він знайшов саморобний пристрій
для стрільби та зберігав його за місцем свого проживання, при цьому декілька
разів носив вказану зброю для застосування в цілях самооборони та здійснював з
нього постріли. При його особистому огляді працівниками міліції 24 грудня 2007
року вказана зброя була у нього вилучена.

Виходячи з того, що підсудний
вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, в судовому засіданні
заявив, що сумнівів у достовірності
зібраних по справі доказів він не має, то після роз'яснень йому положень
та наслідків ст. 299 КПК України, судове слідство по справі було обмежене
допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу
підсудного.

Кваліфікація злочинних дій
підсудного ОСОБА_1 за ст. 263 ч. 1 КК
України як придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без відповідного
дозволу є вірною, так як він в середині листопада 2007 року, знайшовши на
території центрального сміттєзвалища, що в смт. Диканька Полтавської
області, саморобний пристрій для
стрільби, який являється нестандартною дульнозарядною вогнепальною зброєю з
гнотовим запалом, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно зберігав
його за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 та здійснював носіння вказаної
зброї.

Призначаючи покарання підсудному,
суд враховує тяжкість вчиненого злочину підсудним, дані про його особу та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують
покарання підсудному, суд враховує щире
каяття підсудного, відсутність тяжких наслідків вчиненого та те, що підсудний
позитивно характеризується.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудному, суд враховує рецидив
злочинів.

В той же час, враховуючи
обставини вчинення злочину, щире каяття підсудного, відсутність тяжких
наслідків вчиненого, позитивну характеристику підсудного та те, що вчинений ним
злочин не є тяжким, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення
підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів буде призначення йому
покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Хоч згідно медичного висновку підсудний ОСОБА_1. потребує лікування від алкоголізму, але,
згідно закону, примусове лікування при винесенні вироку може бути застосовано
лише до осіб, які мають хворобу, що становить небезпеку для здоров'я інших осіб. У матеріалах кримінальної справи відсутні
документи, які свідчать, що алкоголізм підсудного ОСОБА_1 становить небезпеку для здоров'я інших
людей, тому суд не вбачає підстав для застосування відносно нього примусового лікування від алкоголізму на
підставі ст. 96 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 321-324, 327, 332-335,
339 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
скоєнні злочину, передбаченого ст. 263
ч.1 КК України та за цією статтею призначити йому покарання у вигляді
двох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом
одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК
України зобов'язати засудженого ОСОБА_1
в період іспитового строку повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи і періодично з'являтися в ці
органи для реєстрації, а також не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про
невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ по справі у вигляді саморобного
пристрою для здійснення пострілів, що знаходиться в камері зберігання речових
доказів Диканського РВ УМВС України у Полтавській області, - ЗНИЩИТИ.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: