УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 року колегія суддів судової
палати в кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва у складі: Головуючого - судді Бєлан
Н.О. Суддів - Стрижко СІ, Шальнєвої СІ.
за участю прокурора Мішкової Г.О. захисника ОСОБА_1. засудженого ОСОБА_2.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2. на вирок Оболонського
районного суду м. Києва від 4 червня 2007 року. Цим вироком

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Цалинджиха,
громадянин Грузії, де
зареєстрований у м. Цалинджих, тимчасово мешкає у м. Києва,
який раніше не мав судимості,
-засуджений: за ст. ст. 15,
185 ч. 1 КК України на 1 рік позбавлення волі. Згідно з вироком ОСОБА_2. визнаний
винним у замаху на крадіжку портмонета з грошима в сумі 1790 грн.

10
березня 2007 року, приблизно о 18 год.,
він, перебуваючи у
магазині "Доннато" торгівельного центру "Городок", що розташований по проспекту
Маяковського, 23 в м. Києві,
таємно витяг з кишені куртки потерпілого ОСОБА_3. портмоне з грошима.

Проте
цей злочин ОСОБА_2. не довів до кінця з причин,
що не залежали від нього, бо біля
виходу з магазину він був виявлений.

В
апеляції засуджений, не оспорюючи
винуватість у скоєному злочині,
визначену кваліфікацію дій,
порушує питання про пом'якшення покарання, оскільки,
на його думку, суд не в повній
мірі урахував, що він повністю визнав
свою вину, щиро кається, позитивно характеризується за місцем
роботи, на його утриманні перебуває двоє
дітей та зазначає, що у м. Києві він має постійне місце мешкання за
адресою в АДРЕСА_1

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, подану апеляцію
відкликав.

Справа
№11-а-1436. Категорія ст. ст. 15,
185 ч.1 КК України Головуючий у першій інстанції- Жук О.В.Доповідач -
Бєлан Н.О.

В
апеляційній інстанції захисник,
підтримавши доводи, наведені в
апеляції, та посилаючись на те, що останній має неповнолітню доньку, просив звільнити засудженого від кримінальної
відповідальності.

Засуджений
в поясненнях також підтримав апеляцію і заявив клопотання про застосування до
нього амністії, посилаючись на те, що злочин він вчинив вперше, у чому щиро кається, в Україну приїхав у пошуках роботи, але має намір повернутися до Грузії, де у нього мешкає сім'я, у тому числі й неповнолітня донька, що підтверджується даними з довідки, яку надіслала матір.

Заслухавши
доповідача, пояснення прокурора, на думку якої вирок суду є законним та
обґрунтованим, а також міркування з
приводу застосування до засудженого Закону України "Про амністію" від
19 квітня 2007 року, наведені вище
пояснення захисника та засудженого, його
останнє слово про застосування амністії,
провівши судові дебати,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи в апеляції,
судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно
до ст. 365 КПК України висновок суду
першої інстанції щодо зазначених у вироку обставин вчинення цього злочину та
доведеності винуватості засудженого не перевіряється, оскільки,
як вбачається з протоколу судового засідання, вони не оспорювалися сторонами, у тому числі й самим засудженим, який не спростовує це і в апеляції, тому докази за згодою учасників судового
розгляду відповідно до вимог ч.1 ст. 299
і ст. 301-1 КІЖ України не
досліджувалися.

Кваліфікація
дій винного за ст. ст.
15, 185 ч.1 КК України визначена
правильно.

Що
стосується доводів, наведених в
апеляції, про невідповідність
призначеного судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості злочину та особі
засудженого, то вони не заслуговують на
увагу.

Міра
покарання засудженому призначена у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину,
обставин, що пом'якшують
покарання, у тому числі й тих, на які є посилання в апеляції, та даних про особу винного.

Разом з
тим засуджений висловив згоду на застосування амністії і його клопотання про
звільнення від кримінальної відповідальності не є безпідставним.

Як
убачається з довідки, завіреної належним
чином, засуджений мешкає разом із матір'ю
ІНФОРМАЦІЯ_2, дружиною, а також сином ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітньою
донькою ІНФОРМАЦІЯ_4.

Обставини, які б виключали можливість застосування до
нього амністії, судовою колегією не
встановлені.

Отже
засуджений є суб'єктом Закону України від 19 квітня 2007 року "Про
амністію", яка набрала чинності 9
червня 2007 року, тобто після постановления вироку у
справі, тому він підлягає звільненню як
від призначеного цим вироком покарання,
так і від кримінальної відповідальності на підставі п. "б" ст. 1 та
ст. 6 цього закону.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок Оболонського
районного суду м. Києва від 4 червня
2007 року стосовно нього - без змін.

На
підставі ст. 1 п. "б", ст. 6 Закону України "Про
амністію" від 19 квітня 2007 року ОСОБА_2 звільнити від покарання, призначеного цим вироком, і від кримінальної відповідальності.

Звільнити
ОСОБА_2 з-під варти із залу суду.