Справа № 1-20/10
Провадження № 1-20/10
В И Р О К

іменем України

05.05.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Кірюшина А.А.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Києво-Святошинського районного суду Київської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, який має вищу освіту, працюючого санітаром Київського обласного бюро СМЕ, який працював на посаді завідувача Фастівським відділенням Київського обласного бюро СМЕ, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 396 КК України,

встановив:

ОСОБА_3, будучи призначеним наказом № 91 від 30.10.1979 року по Київському обласному бюро судово-медичної експертизи на посаду завідувача Фастівським районним відділенням бюро судово-медичної експертизи управління охорони здоровя Київської обласної державної адміністрації, на даний час Фастівське відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, і відповідно до Положення про завідувача відділенням судово-медичної експертизи, затвердженого наказом № 6 від 17.01.1995 року Міністерства охорони здоровя України, обіймаючи посаду, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, тобто являючись службовою особою, вчинив ряд злочинів в сфері службової діяльності та проти правосуддя за наступних обставин.

Так, 4 вересня 2003 року близько 10 години ОСОБА_3 в приміщенні моргу Вузлової лікарні ст. Фастів, розташованої у м. Фастів Київської області по вул. Кірова, 57, куди 03.09.2003 року о 21 годині з Фастівської ЦРЛ був доставлений труп невідомого, впізнаного пізніше як ОСОБА_4, який, згідно з наданою в морг медичною карткою № 7653/710, помер в цей день о 18 годині 20 хвилин з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, забійні рани голови, ускладнення основного діагнозу набряк головного мозку, енцефалопатія, алкогольне опяніння, застійна пневмонія, при проведенні судово-медичного дослідження трупу, діючи як судово-медичний експерт, тобто виконуючи свої професійні обовязки, при цьому маючи такий обсяг прав і обовязків які свідчать про те, що їх повноваження мають організаційно-розпорядчий характер, оскільки за наслідками судово-медичного дослідження трупа судово-медичний експерт складає, підписує та видає акт судово-медичного дослідження із зазначенням причин смерті, з урахуванням якого відповідні правоохоронні органи зобовязані прийняти рішення про порушення чи про відмову в порушенні кримінальної справи, тобто виступаючи як службова особа, допустив зловживання службовим становищем, тобто умисно, в інших особистих інтересах та в інтересах третіх осіб використав своє службове становище в супереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, а саме: оглянувши труп ОСОБА_4 та встановивши, що його смерть наступила в результаті черепно-мозкової травми, знаючи, що у разі підтвердження вказаного діагнозу працівники правоохоронних органів будуть зобовязані вживати заходів до встановлення особи ОСОБА_4 та обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень, бажаючи прикрасити дійсний стан речей, тобто діючи в інших особистих інтересах, а також бажаючи догодити невстановленим досудовим слідством працівникам правоохоронних органів, вирішив приховати дійсні причини смерті ОСОБА_4 З цією метою ОСОБА_3 провів судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_4 за відсутності направлення слідчого прокуратури та копії протоколу огляду місця події; не вніс до акту судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_4 відомості про наявність на трупі численних татуювань, що в подальшому суттєво ускладнило впізнання особи потерпілого; не описав в акті судово-медичного дослідження всі зовнішні ушкодження, які є на трупі, не вніс до акту відомості про наявність на трупі ОСОБА_4 крововиливів у мякі тканини волосистої частини голови та обличчя, під надкісницю кісток черепа, а також осколковий перелом нижньої частини правої носової кістки, обмежившись описанням ушкоджень на правій щоці, правій лобній і скроневій області, на задній поверхні правого й лівого ліктьового суглоба, садна в області крила лівої підвздошної кістки та на передній поверхні правої гомілки в середній третині; не зважив головний мозок, серце, легені, печінку, селезінку, нирки та не вніс до акту судово-медичного дослідження відомості про вагу вказаних органів; не відібрав зразки нігтів з піднігтєвим вмістом, волосся з шести ділянок волосистої частини голови та інших ділянок тіла, крові, сечі для виявлення наявності і концентрації спиртів, не відібрав головний мозок з обовязковим проведенням маркування з 9 ділянок, а відібрав лише декілька шматочків головного мозку без проведення їх маркірування та зазначення ділянок, з яких вони відібрані, фотографування трупа і ушкоджень на ньому не провів.

Такими своїми діями ОСОБА_3 порушив п. п. 8.2, 8.4 Інструкції про порядок прийому, реєстрації, обліку і розгляду заяв, повідомлень та іншої інформації про безвісне зникнення громадян, встановлення невідомих осіб та виявлення невпізнаних трупів, затвердженої Генеральним прокурором України, Міністром внутрішніх справ України і Міністром охорони здоровя України від 16.08.1994 року, відповідно до якої в морг надається направлення слідчого прокуратури про проведення дослідження, копія протоколу огляду місця події та трупа, судово-медичний експерт повинен проводити дослідження трупа невстановленої особи у суворій відповідності з Правилами проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затвердженими наказом № 6 Міністерства охорони здоровя України від 17.01.1995 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 року за №257/793. Відповідно до п. 2.1.10.а, п.2.1.12, п.2.1.19, п.2.2.20 зазначених Правил, судово-медичний експерт повинен оглянути і зазначити в акті судово-медичного дослідження колір і стан шкіри, її вроджені і набуті анатомічні та індивідуальні особливості (рубці, татуювання тощо), наявність слідів інєкцій, висипань, набряків та інше, описати в акті судово-медичного дослідження всі зовнішні ушкодження, які є на трупі: вигляд, їх точну анатомічну локалізацію відносно щонайменше двох анатомічних точок-орієнтирів тіла, форму, розміри, напрямок по осі тіла, колір, характер країв і кінців, особливостей рельєфу саден і його взаємовідношення зі шкірою, що оточує, наявність ранового каналу, забруднень тощо, повинен обовязково зважити головний мозок, серце, кожну легеню, печінку, селезінку, кожну нирку, при наявності тілесних ушкоджень тупими предметами судово-медичний експерт повинен був провести відбір зразків нігтів з піднігтевим вмістом, волосся з шести ділянок волосистої частини голови та інших ділянок тіла, крові і сечі для виявлення наявності і концентрації спиртів, фотографування трупа і ушкоджень на ньому з дотриманням судово-медичних правил, а при черепно-мозковій травмі провести відбір головного мозку з обовязковим проведенням маркірування з 9 ділянок.

Після проведення судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_3 4 вересня 2003 року в приміщенні Фастівської ЦРЛ, розташованої у м. Фастів Київської області по вул. Л. Толстого, 17, склав та підписав попереднє лікарське свідоцтво про смерть № 219, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про причини смерті ОСОБА_4, зазначивши причиною смерті токсико-гіпоксичну енцефалопатію, ускладнену набряком-набубнявівням головного мозку на фоні проліферативного лептоміненгіту, епікардиту, хронічного активного гепатиту, а виявлені при досліджені трупа ушкодження виникли від дії тупого предмета і в причинному звязку з її настанням не перебувають, що суперечить висновку комісійної судово-медичної експертизи № 277 від 22.12.2004 року, відповідно до якої ОСОБА_4 була спричинена черепно-лицева травма у вигляді рани правої тімяно-скроневої ділянки та щоки, крововиливів у мякі волосистої частини голови та обличчя, під надкісницю кісток черепа, під мякі мозкові оболонки, перелому кісток носу, а також садна верхніх та лівої нижньої кінцівки, у ділянці крила клубової кістки; всі ці ушкодження є зажиттєвими і утворилися від неодноразової дії тупого (тупих) предметів; за браком шматочків головного мозку, який не дає можливості встановити обсяг цієї травми, вирішити достовірно її роль у настанні смерті не є можливим.

В подальшому ОСОБА_3, діючи як службова особа, що виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обовязки, в порушення п.п.8.5, 8.6 вищевказаної Інструкції, відповідно до якої керівництво бюро судово-медичної експертизи повинно порушити питання перед слідчими органами щодо поховання або кремації невпізнаних трупів, а поховання трупа невстановленої особи без письмового дозволу органів слідства чи дізнання категорично забороняється, 05.09.2003 року в приміщенні Фастівської ЦРЛ, склав та підписав лист на імя Фастівського міського голови ОСОБА_5 з проханням дати розпорядження про термінове поховання невідомого померлого, після чого 09.09.2003 року труп ОСОБА_4 був похований в м. Фастові на Новому міському кладовищі в рядку № 1 під № 108, як невстановлений.

В подальшому, одержавши акт судово-медичного дослідження шматочків внутрішніх органів з трупа ОСОБА_4 за № 603 від 30.09.2003 року, проведеного у відділенні судово-медичної гістології Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_3, діючи умисно, в інших особистих інтересах та в інтересах третіх осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, бажаючи приховати дійсні причини смерті ОСОБА_4 та сліди злочину, 10.10.2003 року в приміщенні Фастівської ЦРЛ склав та підписав акт судово-медичного дослідження № 219, розпочатий 04.09.2003 року, до якого вніс завідомо неправдиві відомості щодо підстав проведення дослідження, залишення шматочків внутрішніх органів для судово-гістологічного дослідження та причин смерті ОСОБА_4 Так, у вступну частину акту ОСОБА_3 умисно вніс неправдиві відомості про те, що судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_4 начебто проводилось на підставі направлення слідчого Фастівської міжрайонної прокуратури від 03.089.2003 року без зазначення прізвища слідчого, а також про те, що під час дослідження були присутня медична сестра ОСОБА_6. Крім того, у висновки ОСОБА_3 умисно вніс неправдиві відомості про те, що смерть ОСОБА_4 начебто наступила в результаті токсико-гіпоксичної енцефалопатії, ускладненої набряком-набубнявінням головного мозку на фоні проліферативного лептоменінгіту, епікардиту, хронічного активного гепатиту, а виявлені при дослідженні трупа ушкодження виникли від дії тупого предмета і в причинному звязку з її настанням не перебувають.

Разом з тим, згідно з висновками комісійної судово-медичної експертизи № 35 від 23.10.2006 року, обєктивно встановити причину смерті ОСОБА_4 не є можливим. За даними судово-гістологічних досліджень у ОСОБА_4 мали місце цілий ряд хронічних патологічних змін у внутрішніх органах: хронічний пластичний лептоменінгіт, хронічна енцефалопатія, зерниста дистрофія міокарда на фоні вторинної кардіоміопатії, агресивний межуточний гепатит з початком формування цирозу, зерниста дистрофія нирок, хронічний мембранозно-проліферативний гломерулонефрит, хронічний бронхіт. Ці патологічні зміни негативно впливали на стан здоровя ОСОБА_4, але не могли стати причиною його смерті, як окремо кожне з них, так і в своїй сукупності. При судово-гістологічній експертизі препаратів з шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_4 виявлено вогнищевий субархоїдальний крововилив. Такі зміни, з урахуванням наявності ран в ділянці голови, є ознакою черепно-мозкової (черепно-лицевої) травми. При дослідженні трупа судово-медичний експерт може лише запідозрити наявність енцефалопатії, а підтвердити цей діагноз можливо лише за допомогою судово-гістологічного дослідження головного мозку. Виходячи з аналізу Актів судово-медичних досліджень та Висновків експерта, складених у відділеннях судово-медичної гістології Київського обласного, Житомирського обласного та Головного бюро судово-медичних експертиз, комісія прийшла до висновку, що експертом не були забрані у встановленому Правилами проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи порядку, шматочки селезінки, підшлункової залози, надниркових залоз, маркіровані тканини з крововиливами з ділянки ушкоджень, а шматочки головного мозку забрані не в повному об'ємі без маркування і зазначення ділянок, з яких вони забирались.

Крім того, згідно з висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №110 від 21.03.08 обєктивно визначити хворобу або травму, а отже основну причину смерті, не є можливим у завязку з тим, що мають місце розбіжності між результатами первинного судово-медичного дослідження трупа, клінічними проявами, зафіксованими в медичній карті Фастівської ЦРЛ і повторними, проведеними в Головному бюро СМЕ МОЗ України експертизами препаратів внутрішніх органів, вилучених з його трупа, усунути які не вдалося.

Проте, згідно з висновком експерта № 364 за результатами додаткової комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України удари, які наносились в ділянку голови гумовим кийком або іншими тупими предметами (руками, ногами), що супроводжувались виникненням у потерпілого ОСОБА_4 крововиливів в мякі тканини голови, трьох крововиливів під надкісницею кісток черепа, трьох наскрізних ран, перелом кісток носа,могли призвести до ушкодження головного мозку і його оболонок. Діагноз «інтоксикаційно-травматична енцефалопатія І ступеня» може бути встановлений лікуючим лікарем за життя людини, на підставі анамнестичних досліджень (компютерна томографія, електроенцефалографія). При дослідженні трупа судово-медичний експерт може лише запідозрити наявність цього патологічного стану, на підставі наявності макроскопічних змін речовини мозку, а підтвердити цей діагноз можливо лише за допомогою судово-гістологічного дослідження головного мозку. Таким чином, категоричний висновок про наявність у людини діагнозу «інтоксикаційно-травматична енцефалопатія І ступеня» можна зробити тільки на підставі комплексної оцінки результатів внутрішнього дослідження трупа та результатів судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів і комплексної оцінки клінічної картини та додаткових методів дослідження у живих осіб. Смерть людини за наявності діагнозу «інтоксикаційно-травматична енцефалопотія І ступеня» не може настати.

Таким чином, внаслідок зловживання ОСОБА_3 своїм службовим становищем підірвано авторитет та престиж державних експертних установ, які були позбавлені можливості дослідити необхідну кількість шматочків внутрішніх органів з трупа ОСОБА_4 та дати обєктивний висновок щодо причин настання його смерті. Приховування ОСОБА_3 дійсних причин смерті ОСОБА_4, внесення ним як службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складення і видача завідомо неправдивих документів, призвело до того, що рішення про порушення кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, було прийнято лише після проведення численних перевірок упродовж тривалого періоду часу, чим створено додаткові перешкоди до розкриття особливо тяжкого злочину і затримання злочинців та внаслідок чого мати потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 була піддана нелюдському поводженню у звязку з необхідністю перепоховання сина за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, чим порушено її конституційне право на повагу до гідності, передбачене ст. 28 Конституції України, заподіяно матеріальних збитків та спричинено моральну шкоду, що є тяжкими наслідками.

Крім того, 29.10.2003 року в приміщенні Фастівської центральної районної лікарні, розташованої за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Л. Толстого, 17, ОСОБА_3 на підставі постанови старшого слідчого Фастівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 від 23.10.20003 року, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта за ст. 384 КК України, з метою приховування дійсних причин смерті ОСОБА_4 та слідів злочину, склав висновок експерта № 127/219, до якого умисно вніс неправдиві відомості щодо причин настання смерті ОСОБА_4

Так, у висновки ОСОБА_3 умисно вніс неправдиві відомості про те, що смерть ОСОБА_4 начебто наступила в результаті токсико-гіпоксичної енцефалопатії, ускладненої набряком-набубнявінням головного мозку на фоні проліферативного лептоменінгіту, епікардиту, хронічного активного гепатиту, а виявлені при дослідженні трупа ушкодження виникли від дії тупого предмета і в причинному звязку з її настанням не перебувають.

Такі висновки ОСОБА_3, як експерта, спростовуються висновком комісійної судово-медичної експертизи № 277 від 22.12.2001 року, висновками комісійної судово-медичної експертизи № 35 від 23.10.2006 року, висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 110 від 21.03.2008 року, висновком експерта № 364 за результатами додаткової комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, відповідно до підсумків якого смерть людини за наявності діагнозу «інтоксикаційно-травматична енцефалопотія І ступеня» не може настати.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь як на досудовому слідстві так і в суді не визнав пояснивши, що 4 вересня 2003 року йому на розтин надійшов труп невідомого чоловіка, як потім стало відомо ОСОБА_4, який за наданою історією хвороби 3 вересня 2003 року помер у Фастівській центральній районній лікарні. Оскільки в той час було жарко, він з людських почуттів звернувся до прокуратури за направленням та до райвідділу міліції і повідомив про проведення розтину. Після чого, отримавши направлення прокуратури, при цьому пославшись на покази свідка ОСОБА_8, який однозначно не може вказати, чи видавав він таке направлення чи ні, зробив дослідження трупу ОСОБА_4, описав в акті судово-медичного дослідження всі наявні тілесні ушкодження, які він бачив та зміни внутрішніх органів. Під час дослідження він не виявив черепно-мозкової травми, тому відібрав шматочки внутрішніх органів для судово-гістологічного дослідження у звичайному наборі, а тому їх не маркував, і виписав попереднє лікарське свідоцтво. Коли отримав висновки судово-гістологічного дослідження, яким черепно-мозкова травма не підтвердилася, він зробив висновок, що смерть ОСОБА_4 настала в результаті токсико-гіпоксичної енцефалопатії, тому 10.10.2003 року виписав кінцеве лікарське свідоцтво з таким же діагнозом. З приводу тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_4 після ексгумації, зазначив, що таких тілесних ушкоджень під час судово-медичного дослідження трупа він не виявив. Після розтину труп невідомого чоловіка був поміщений у холодильну камеру, яка на той час не працювала, а том він звернувся з листом до мера м. Фастів про термінове поховання, який дав вказівку Фастівському комбінату комунальних підприємств здійснити захоронення, після чого працівники комбінату захоронили невідомого. Під час проведення розтину трупу ОСОБА_4, а також під час складення акту та висновку експерта ніхто з працівників міліції та інші особи до нього з будь-якими проханнями щодо зазначення висновків про причини смерті не звертався. Вважає, що ніяких порушень закону не допустив, просив його виправдати, зазначивши, що з вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області погодився від 28.05.2009 року, яким його визнано винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 367 КК України та виправдано за ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 396 КК України, а також частково задоволено цивільний позов потерпілої, погодився з тих міркувань, що він втомився від тривалого судового розгляду даної справи. Цивільний позов, предявлений до нього потерпілою, не визнав з тих же міркувань, з яких не визнав свою вину у предявленому йому обвинуваченні.

Суд, допитавши підсудного, потерпілу, свідків та експертів, дослідивши матеріали кримінальної справи, вважає доведеною вину підсудного у вчиненні зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, службовому підробленні, що спричинило тяжкі наслідки, та у дачі завідомо неправдивого висновку експерта під час досудового слідства.

Так, потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що 13.08.2003 року її син ОСОБА_4 в другій половині дня пішов з дому і не повернувся, тому 19.08.2003 року вона звернулась до Вишнівського відділення міліції із заявою про розшук сина, а 25.08.2003 року від працівників міліції Вишнівського відділення міліції їй стало відомо, що син знаходиться в інфекційному відділенні Васильківської лікарні, де її повідомили, що син знаходився на лікуванні з 18.08 по 23.08.2003 року, після чого був виписаний. Оскільки розшуки сина були безрезультатними, 28.08.2003 року вона знову звернулась з повторною заявою про розшук сина. 09.09.2003р. вона зателефонувала в інформаційну довідку, де її повідомили, що син знаходиться в морзі м. Фастова. Цього ж дня вона прибула до Фастівського міськрайвідділу міліції, де за предявленими їй фотографіями впізнала сина. Зі слів працівників міліції син помер від наркотиків і 09.09.2003 року його поховали. 10.09.2003р. вона одержала виписку з історії хвороби сина та дізналась, що син лікувався з черепно-мозковою травмою, забоєм головного мозку, численним забійними ранами волосистої частини голови та обличчя. У виписці була зазначено, що смерть сина наступила в результаті черепно-мозкової травми, забою головного мозку з наступним крововиливом в головний мозок, проте 11.09.2003 року в ЗАГСі м. Фастова їй видали свідоцтво про смерть сина, де причиною смерті зазначена енцефалопатія. Цього ж дня вона отримала необхідні документи на перепоховання сина. Коли відкопали труну, то вона побачила, що він був весь синій, ніс був перебитий, опухлий, в лобній частині голови був великий синець, в тім'яній частині голови справа були рани, на руках і на ногах були численні синці, татуювання біля стопи було випечене. 12.09.2003 року вона перевезла труп сина з м. Фастова в м. Вишневе, та його поховали на міському кладовищі. Наполягає, що причина смерті її сина ОСОБА_4 достовірно встановлено - він помер від заподіяних йому працівниками міліції тілесних ушкоджень, а тому категорично не погоджується із висновком судово-медичного експерта ОСОБА_3 про те, що її син помер від енцефалопатії. Вважає, що відомості в акті судово-медичного дослідження та у висновку судово-медичної експертизи складеного ОСОБА_3, згідно з яким смерть ОСОБА_4 наступила в результаті енцефалопатії та хронічних захворювань внесені ОСОБА_3 на замовлення працівників міліції і не відповідають дійсності, її син хронічними захворюванням за життя не хворів, у нього була схильність до наркотиків, проте від даного захворювання він лікувався, вона за цим, як мати, стежила. Відповідно до медичної документації аналізи, зроблені ОСОБА_4 незадовго до його смерті, були в нормі, що також свідчить про відсутність у нього хронічних захворювань. Крім того, потерпіла звернула увагу на неточності направлення, наданого підсудним для проведення гістологічного дослідження, яке за формою відрізняється від аналогічних направлень. При призначенні покарання наполягала на засудженні підсудного до реальної міри покарання з огляду на тяжкість вчиненого ним та наслідків, до яких призвели його протиправні дії.

Вважаючи, що даним злочином їй заподіяний не тільки матеріальний збиток, але і моральна шкода, заявила у справі цивільний позов і просила стягнути з підсудного матеріальний збиток у сумі 1851 грн., що є витратами, повязаними з ексгумацією трупа її сина та витрат на перезахоронення сина з урахуванням індексу інфляції, а також посилаючись на те, що їй завдано значні моральні страждання просила відшкодувати моральну шкоду, стягнувши з підсудного 500000 грн. моральної шкоди, а також стягнути з Київського обласного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоровя 4500000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Комунальний заклад Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» позов потерпілої ОСОБА_2 не визнав, посилаючись на те, що потерпілою не надано доказів спричинення їй моральної шкоди, вважають, що моральну шкоду повинен відшкодувати підсудній ОСОБА_3 у випадку доведеності його вини, у позові просили відмовити (том 11 а.с. 79-81), в подальшому просили слухати справу у відсутність їхнього представника (том 11 а.с. 164).

Свідок ОСОБА_9, будучи допитаним в судовому засіданні, суду пояснив, що 24.08.2003 року о 8 годині ранку він заступив на добове чергування, на той час він працював оперативним черговим ЛВ на станції ОСОБА_10. Десь в ночі, точно не памятає, поступив дзвінок від невідомої жінки з приводу того, що на Привокзальній площі вокзалу ст. Фастів знаходиться пяна людина. Він повідомив ОСОБА_11 і ОСОБА_12 про те, що піде подивиться. Вийшло так, що по дорозі вони зустрілися. Коли підійшли, по побачили пяного. Поряд, десь за 8 метрів, був бар, який на той час вже не працював. Він подзвонив у райвідділ, де йому повідомили, що вони зайняті, що оперативна група виїхала на підріз в кафе «Аланія». Він пішов викликав швидку допомогу, з невідомим залишилися ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Як так сталося, що особа померла йому невідомо. Висновок про те, що невідомий пяний зробив зі слів жінки, яка телефонувала, а також з того, що поряд з місцем, де його знайшли, був бар, та по тому, що невідомий щось незрозуміле бурмотів та від нього був відповідний запах. Тілесних пошкоджень на тілі не бачив, оскільки невідомий був брудний, була ніч. На момент приїзду швидкої його біля невідомого не було, були ОСОБА_11 і ОСОБА_12. Після того випадку із виявленням ОСОБА_4 він з ОСОБА_3 не спілкувався, та й він його не знає, бо особисто вони не були знайомі. ОСОБА_4 22.08.2003 року не затримував. Він особисто не звертався до ОСОБА_3 з приводу надання ним неправдивого висновку експерта і про звернення з цього приводу інших осіб до ОСОБА_3 йому нічого невідомо. Також свідок зазначив, що відносно нього слухається справа, його звинувачують в тому, що він наносив удари 22.08.2003 року ОСОБА_4 разом з іншими працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_13 помічник оперативного чергового Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області, з приводу того, чи надходив на його чергуванні виклик щодо ОСОБА_4 повідомив суду, що повідомлення про надходження у Фастівську ЦРЛ невстановленої особи до Фастівського МВ не поступало. Зазвичай о сьомій годині ранку обдзвонюються лікарні, які на території міськвідділу міліції, він реєструє повідомлення за змістом та особою, від якої його отримав. В той день надходило повідомлення про те, що поступив хворий з ножовим пораненням. Повідомлень від громадян про виявлення невідомого на Привокзальній площі, від медичних працівників, від працівників швидкої медичної допомоги ні в письмовому, ні в усному вигляді не отримував; він особисто Авраменка та Корецького в Фастівську ЦРЛ не направляв.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що лікарський стаж у нього 34 роки, в той час, коли підсудний працював судово-медичним експертом, він працював лікарем виїзної бригади швидкої допомоги у Фастівській ЦРЛ. Точних дат подій не пригадує за збігом часу, але вночі було отримано виклик, що людині було погано, вона лежить. Коли приїхали на Привокзальну площу біля підземного переходу зліва від аптеки лежала людина. Біля неї було двоє людей, один з яких точно був у формі. Вони оглянули його, після огляду на місці події він встановив діагноз: черепно-мозкова травма, численні забої волосяної частини голови, потім перемістили на ноші, потім в автомобіль, доставили в районну лікарню, під час транспортування потерпілий ніяких тілесних ушкоджень не отримував. У районній лікарні він передав його черговому лікарю-травматологу, кому саме не памятає. Він особисто не повідомляв правоохоронні органи про те, що поступив невідомий хворий, оскільки працівники міліції вже були на місці. Про такий випадок повинні були повідомити з приймального відділення лікарні, але з даного приводу йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_15 лікар-невропатолог Фастівської ЦРЛ, - будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що невідомого хворого, як вже стало пізніше відомо ОСОБА_4, який поступив до Фастівської ЦРЛ у важкому стані, він оглядав двічі. Після першого огляду виставив свій діагноз, призначив лікування, через дві-три доби хворому стало краще. Хворий перебував у травматологічному відділенні, тому його як лікаря-невропатолога викликали у разі потреби. Після його огляду хворого оглянув нейрохірург, більше з хворим він не спілкувався. Потім за цього хворого відповідав лікуючий лікар. Якщо гематома стояла під питанням, то необхідно було зробити компютерну томографію. При першому огляді хворий взагалі не розмовляв, під час другого огляду говорив односкладно, тому особистість встановити не можна було.

Свідок ОСОБА_16 лікар-нейрохірург Фастівської ЦРЛ суду показав, що за сплином часу подробиць не памятає. Зазначив, що на той час він виконував обовязки начмеда, а не завідуючого травматологічним відділенням. Нейрохірург приїжджав до хворого 28-го числа у вечірній час, коли його робочий час, як начмеда, вже закінчився і він був вдома. В той час у відділенні був черговий травматолог, який і повинен був виконувати рекомендацій нейрохірурга. 29-го числа о 5-й годині ранку до хворого викликався черговий травматолог, оскільки йому стало гірше, що записано в історії хвороби. Саме 29-го вранці вирішувалося питання щодо виконання рекомендацій нейрохірурга, але стан хворого погіршився і був оцінений як нетранспортабельний. Реанімаційний автомобіль та реанімаційна бригада викликаються, якщо стан хворого розцінюється як транспортабельний. Якщо лікарі приймають рішення, що хворий нетранспортабельний, тоді немає смислу викликати реанімаційний автомобіль. Необхідність переводу хворого в інше відділення вирішується завідуючим відділенням, який оцінює стан хворого і робить висновок про наявність такої необхідності і відповідно бере на себе відповідальність за подальше лікування такого хворого. Всі консультації щодо хворих, що знаходяться у відділенні вирішують ординатор, лікар або лікуючий лікар сумісно із завідуючим цього відділення. Лікуючим лікарем ОСОБА_4 був ОСОБА_17 лікар-травматолог. Чи звертався ОСОБА_17 до нього з приводу необхідності додаткової консультації щодо стану ОСОБА_4 свідок не пригадує, оскільки такі питання вони вирішують самі. Але, якби до нього звертались, то він би цього не заборонив. Ввечері 28-го числа був консиліум, близько 6-7 години приїжджав нейрохірург, вранці 29-го хворому стало значно гірше, в цей же день доповіли, що був нейрохірург і які рекомендації він надав, і тут же черговий травматолог доповів про погіршення стану хворого ОСОБА_4 Це говорило про те, що стан хворого нестабільний, що він у будь-який момент може погіршитися. 29-го числа зранку було прийнято рішення про те, що хворий нетранспортабельний.

Свідок ОСОБА_18 головний лікар Фастівської ЦРЛ, будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що обставин надходження у приймальне відділення ОСОБА_4 він не памятає. Проте у лікарні лікуючий лікар організовує консультації відповідних лікарів, головного лікаря повідомляють, якщо необхідно його втручання. З приводу лікування невідомого, пізніше впізнаного як ОСОБА_4, зазначив, що згідно записів журналу та історії хвороби працівники міліції були повідомлені про надходженні до лікарні невідомого з травмами. Якщо людина з травмами помирає в лікарні, то для проведення подальшого дослідження лікуючий лікар надає історію хвороби з іншими документами, якщо це потрібно. Лист до міліції про смерть невстановленої особи надсилається начмедом в той же день або ж на наступний.

Свідок ОСОБА_19 лікар-нейрохірург Київської обласної клінічної лікарні, суду показав, що якщо є забій головного мозку, то це вже буде крововилив. Згорток крові, що не просвічувався це вогнище забою. А не просвічувався, бо не контрастний на рентгені, тому потрібно було робити томограму. При транспортуванні хворого у важкому стані його стан може ускладнитися, тоді йому буде дуже важко надати допомогу. Потрібно везти в реанімаційному автомобілі, лікарі повинні були подзвонити, замовити реанімаційний автомобіль і за три дні вивезти хворого. Від забою головного мозку, який супроводжується його набряком, людина може померти.

Свідок ОСОБА_20 щодо обставин справи суду пояснив, що на той час він працював помічником прокурора Фастівської районної прокуратури Київської області, в його службові обовязки входив нагляд за роботою правоохоронних органів та суду. До його приходу в прокуратурі направлення на проведення розтину трупа писали вручну, а він розробив бланк, який в подальшому і використовувався для оформлення направлення на проведення розтину. На направленні «№» не ставили, а зазначали прізвище та посаду, в нього всі направлення були друковані, він лише на своєму бланку робив направлення. Якщо потерпілий невідомий, то лікарі повинні повідомити міліцію, яка в свою чергу повідомляє прокуратуру. Він особисто на прохання ОСОБА_3 направлення на розтин трупу невідомого не виписував.

Свідок ОСОБА_21 - завідуюча ритуальною службою комбінату комунального підприємства м. Фастів, суду показала, що термінового захоронення ОСОБА_4 не було, його поховали 9-го числа, оскільки в морзі не працювала холодильна камера, на поховання надійшов лист за підписом голови міськради, про поховання був складений акт. В той час, коли відбувалось поховання, вона була у відпустці, тому про обставини справи знає за документами.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що він працює начальником Київського обласного Бюро СМЕ МОЗ України, підсудного знає, оскільки спілкувались по роботі, знає про проведені експертні дослідження у кримінальній справі, але вважає, що однозначних висновків вони не дали. Щодо гістологічного дослідження зазначив, що при надходженні шматочків органів на гістологічне дослідження передбачено кілька пунктів, серед яких встановлення діагнозу, його підтвердження. ОСОБА_23 підкреслює потрібний відповідний текст: встановити, підтвердити, спростувати діагноз. При направленні шматочків органів на гістологічне дослідження на банці з шматочками органів в формаліні не пишеться кількість шматочків органів, які там знаходиться та з яких ділянок вони взяті, такі дані пишуться в направленні. При направленні шматочків органів на гістологічне дослідження діагноз із направлення переписується у вхідний журнал, взагалі всі дані переписуються з направлення в журнал у відповідні графи, але якщо лікарем не встановлено діагноз, то його може бути не написано. Різницю між діагнозами в направленні на проведення гістологічного дослідження шматочків органів ОСОБА_4 та записами у вхідному журналі свідок пояснити не зміг. При розтині трупу судово-медичний експерт повинен був описати всі ушкодження, які бачив. Інструкція про розтин трупів невідомих передбачає зазначення судово-медичним експертом в акті розтину всіх татуювань та родинок, які є на трупі; експерт не міг не побачити перелом кісток носа, якщо такий був. Після розтину трупу судово-медичний експерт повинен всі внутрішні органи покласти в порожнину трупа. Щодо проведення гістологічного дослідження свідок пояснив, що в СМЕ існують спеціальні інструкції, за якими судово-гістологічні дослідження може проводити лише спеціаліст, який має сертифікат на проведення судово-гістологічних досліджень, тобто судово-медичний експерт - лікар-гістолог; він не має такого сертифікату, а тому участі у гістологічному дослідженні не брав.

Свідок ОСОБА_24 молодша медична сестра гістологічного відділення Київського обласного бюро СМЕ МОЗ України суду пояснила, що обставин прийняття для дослідження шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_4 вона не памятає, проте зазначила, що зазвичай діагноз з направлення переписується обовязково, проте якби зазначена була енцифалопатія, окрім закритої черепно-мозкової травми та забою головного мозку, то вона не обовязково переписувала б іі. Пояснити, чому різняться направлення пояснити не може, але зауважила, що червоним чорнилом в направленні ніхто не пише.

Свідок ОСОБА_25 лаборант гістологічного відділення Київського обласного бюро СМЕ МОЗ України, суду пояснила, що при надходженні матеріалу на гістологічне дослідження молодша сестра реєструє його в журналі, вхідний номер пише молодша сестра, у них ставиться інший вхідний. На кожному направленні пишеться, хто з лаборантів буде займатися ним. Червоним чорнилом на направленні нічого не писала. Лікар вирізає шматочки, записує кількість шматочків, але червоним ніколи не пишеться.

Свідок ОСОБА_26 - завідуюча гістологічним відділенням Київського обласного бюро СМЕ МОЗ України, суду пояснила, що коли проводилася експертиза у 2003 році вона перебувала у декретній відпустці, а в 2005 році, коли вийшла на роботу, то ознайомилася з нею і як завідуюча гістологічним відділом в курсі того гістологічного заключення, яке давалося. Після всього вони піднімали скляні архіви, вона дивилася їх і повністю погоджуюся з висновком Кісільова, його підтверджує, а також із висновком гістолога Житомирського обласного бюро СМЕ, що причиною смерті була токсико-гіпоксична енцефалопатія. Крім того свідок зазначила, що шматочки внутрішніх органів приходять в опечатаній тарі з етикеткою, на якій зазначено прізвище трупа, з вихідними даними, з прізвищем експерта, до баночки додається направлення, в якому знову ж таки зазначається прізвище трупа, перелік шматочків і підпис експерт. У вхідний журнал реєстрації переписуються стислі обставини з направлення, діагноз може не повністю переписуватися. Архіви шматочків внутрішніх органів зберігаються три роки, це: формаліновий, парафіновий та скляний архіви. Для перевірки, тобто проведення іншої експертизи, як правило передаються всі блоки архівів. Парафіновий та скляний архів для проведення експертизи в Житомирському обласного бюро СМЕ не надавались, тому що не було запиту. Архіви передавала молодша медична сестра, яка, можливо, була некомпетентна в цьому питанні. Зазвичай передаються всі архіви, але ми можемо не передати парафіновий або скляний архів, це не принципово, проте формаліновий архів ми зобовязані передати. Як такої інструкції щодо передачі архівів немає, робиться протокол виїмки, в якому все описується. Про те, що це дійсно шматочки внутрішніх органів ОСОБА_4, можна стверджувати за номером на бірці, бо саме під цим номером зберігався формаліновий архів його шматочків внутрішніх органів. Свідок зауважила, що вона бачила скельця це зразки хворої на наркоманію людину. ОСОБА_23 без гістологічного дослідження міг припустити діагноз, але остаточно його назвати не міг.

ОСОБА_23 ОСОБА_27 суду пояснив, що він працює заступником начальника по експертній роботі Житомирського обласного Бюро СМЕ МОЗ України та повністю підтвердив висновок комісійної експертизи Житомирського обласного бюро СМЕ МОЗ України № 125 від 24.12.2003 року. Виходячи з матеріалів, які були надані, та даних лабораторних досліджень, ознак важкої черепно-мозкової травми не було встановлено. Трофічна язва причиною смерті не була, це другорядне захворювання, яке відображає суть всього організму. Всі тілесні ушкодження, які були описані в документах і були надані експертам, були всі враховані. Матеріали справи для проведення гістологічного дослідження були надані слідчим прокуратури м. Фастів, який пояснив, що у звязку з недовірою до висновку Київського обласного бюро СМЕ, він направляє матеріали у сусідню область за рішенням Генеральної прокуратури України. При прийняті справи він повідомив слідчому, що потрібні гістологічні препарати. Через тиждень слідчий з направленням з печаткою Фастівської прокуратури привіз дві банки, не опечатані, але в кульку з ними був офіційний супровідний Фастівської прокуратури, кульок опечатаний не був. Він їх прийняв, зазначивши, що вони без маркування, і направив гістологу. Гістолог також написала, що приймає банки без маркування. Якби немарковані банки з гістологічними препаратами привіз не слідчий, він би не прийняв такий матеріал для гістологічного дослідження, оскільки це всупереч інструкції щодо порядку проведення гістологічного дослідження. Вважає, що для повного проведення дослідження необхідно було мати документи щодо ексгумації трупу, що зазначено у висновку, але слідчий не надав таких документів. Гістологічне дослідження проводилось на підставі дослідження лише вологого архіву, який вважає достатнім в даному випадку. При гістологічному дослідженні був встановлений той діагноз, який бачили при розтині, а також виходячи з гістологічних даних, проте не той, що написано в історії хвороби.

ОСОБА_23 ОСОБА_28 завідувач гістологічної лабораторії Житомирського обласного Бюро СМЕ МОЗ України, будучи допитаною в судовому засіданні, підтвердила висновки акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 2282 та пояснила суду, що їй на дослідження надійшло десять шматочків, оскільки шматочок мозку при вирізці розділився на дві частини. Шматочки органів поступили на дослідження у вигляді формалінового архіву тобто були закручені в марлевий мішечок і опущені в розчин формаліну у двохсотграмовій банці, яка була не опечатана і не маркована, на мішечку була бірка з номером. Оскільки зразки були не марковані та не опечатані вона зателефонувала своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_27, який в усній формі дав вказівку на дослідження цих зразків. Згідно Інструкції про проведення гістологічного дослідження вона повинна була вимагати всі архіви шматочків внутрішніх органів, на що усно вказувала своєму керівництву, проте отримала вказівку проводити дослідження за наявності тих зразків, які є. Дослідження проводилося за допомогою гістологічного апарату, який працює вночі, щоб у персоналу не було контакту з токсичними речовинами. Апарат проводить всі дослідження автоматично. Він заправляється о третій годині дня і шматочки дістаються о восьмій годині ранку. З приводу приналежності шматочків внутрішніх органів саме ОСОБА_4 експерт зазначила, що це питання виходить за межі її компетенції як гістолога; якщо в цьому є потреба повинно проводити ДНК-дослідження. В гістологічне дослідження не входить визначення приналежності шматочків внутрішніх органів. З приводу причин смерті ОСОБА_4 експерт зазначила, що для черепно-мозкової травми характерні певні ознаки, у випадку дослідження шматочків органів з трупу ОСОБА_4 ці ознаки були частково відсутні, а саме був відсутній крововилив, який би свідчив про давність процесу. Оскільки людина десять днів знаходилася в лікарні, то за цей час повинні були б розвинутися процеси організації цієї гематоми, яка була б субархоїдальною або субдуральною. Проте таких висновків зробити не можна, оскільки було недостатньо взято матеріалу. При черепно-мозковій травмі бувають субархоїдальні, субдуральні крововиливи, а так само крововиливи у мякі тканини. Крововиливу в тих кусочках, які були у неї на дослідженні, не було, а були ознаки захворювань людей, які зловживають наркотичними та психотропними речовинами. Різницю у її висновках та у висновках наступних експертиз пояснити не змогла, зазначивши, що може дати пояснення тільки з приводу того, що бачила.

ОСОБА_23 ОСОБА_29 - начальник Головного Бюро СМЕ МОЗ України підтвердив висновки експертиз, проведені за його участю та суду пояснив, що однозначної відповіді на запитання про причину смерті ОСОБА_4 дати не можна, це лише припущення, оскільки можливість настання черепно-мозкової травми є припущенням, так як немає відповідної морфологічної бази. Тілесні ушкодження, виявлені в подальшому експертами на трупі ОСОБА_4, експерт ОСОБА_3 повинен був помітити при первинному розтині трупа, ці пошкодження були очевидними та не потребували додаткового дослідження. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_4 не могли утворитися від падіння з висоти тіла. Посмертно крововилив під надкісницю черепа та перлом носової кістки виникнути не могли. Крововиливи в мякі тканини головного мозку, крововиливи під надкісницю черепа та переломи кісток носа могли виникнути від побиття гумовим кийком, ногами та руками, такі тілесні ушкодження могли призвести до смерті. Для підтвердження діагнозу токсико-гіпоксична енцифалопатії потрібно було здійснити співставлення результатів клінічних даних, даних розтину трупу та судово-гістологічного дослідження, без трьох досліджень такий діагноз поставити не можна, він буде передчасним ОСОБА_30 за результатами розтину трупу такий діагноз поставити не можна. Від того ступеня енцифалопатії, який зазначений, смерть настати не може.

ОСОБА_23 ОСОБА_31 - завідуюча лабораторії гістологічного дослідження Головного Бюро СМЕ МОЗ України суду пояснила, що вона повторно досліджувала шматочки внутрішніх органів ОСОБА_4 після їх дослідження в Житомирському обласному бюро та Київському обласному бюро, фактично повторила те, що було написано при дослідженні в Київському обласному бюро і в Житомирському бюро, суттєвих змін у висновках не було. Чітко визначеної кількості шматочків головного мозку, яка повинна братися на дослідження, не має, зазвичай беруться шматочки із пошкоджених ділянок і поряд з ними. При розтині експерт бачить патологію, а якщо не бачить при розтині, то вона встановлюється по клінічним даним. Тоді з пошкоджених органів береться більше шматочків. Зазначити, чи достатню кількість шматочків внутрішніх органів відібрав для дослідження ОСОБА_3 вказати не може, оскільки вона не експерт, який проводить розтин. ОСОБА_23, який проводить розтин, сам визначає скільки шматочків необхідно брати, бо він самостійно дивиться, де є пошкодження, звідти і бере більше шматочків.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що з потерпілою вона в дружніх сусідських відносинах, точних дат не памятає за плином часу, проте вона була очевидцем пошуків ОСОБА_33 свого сина, якого вони знайшли у м. Фастові. Вони неодноразово звязувалися з лікарнею у Василькові. Коли був дзвінок з м. Фастів та їм по прикметам розказали, хто в морзі, ОСОБА_33 знепритомніла, коли назвали прикмети по наколках і зубах, і вони зрозуміли, що це ОСОБА_1. Коли перезахоронювали, то ОСОБА_1 заборонили відкривати обличчя, але коли відкрили, то вона побачила, що він весь побитий, волосся склеєне в крові, з лівої стороні на місці нирки шрам. Були гематоми, синці в області очей, на померлому не було живого місця. Крім того свідок охарактеризувала померлого, повідомила, що ОСОБА_4 знає з 12-річного віку, він єдина дитина, був красивим хлопцем, багато років займався спортом, часом вживав наркотики, але рідко, хотів цієї залежності позбутися, лікувався, спиртне не вживав, бачив себе служителем в церкві.

Свідок ОСОБА_34 суду пояснила, що знає сімю ОСОБА_2, з ОСОБА_4 у неї були дуже хороші довірительні людські відносини. Він був дуже здоровим фізично. Проте він хворів на наркоманійну залежність. ОСОБА_2 його регулярно лікувала. Вона періодично його направляла на реабілітацію, бо хотіла, щоб він був нормальним членом суспільства. Про зникнення ОСОБА_4 вона дізналась від ОСОБА_2, яка його шукала, писала заяви до правоохоронних органів. Все місто знало про те, що він зник. Ні на які хронічні хвороби ОСОБА_4 їй ніколи не скаржився, лише один раз сказав, що у нього болить голова, зовнішньо він був повністю здоровою людиною, досить сильною фізично особою, хоча побити можуть кожного, на алкогольну залежність він точно не страждав, лікувався від наркоманії в профілактичних цілях.

Крім того, встановлені судом обставини справи підтверджуються оголошеними в судовому засіданні показами свідків та експертів, а також іншими доказами, зібраними в ході досудового слідства, які були досліджені судом:

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_12, який не прибув в судове засідання з поважних причин (том 11 а.с. 206), який на досудовому слідстві показав, що 25.08.2003 року він, будучи відповідальним черговим, біля 1.45 години отримав повідомлення по рації від чергового ОСОБА_9 про те, що на Привокзальній площі м. Фастів лежить в нетверезому стані чоловік. Коли він підійшов у зазначене місце, що неподалік від аптечного кіоску, то побачив, що на асфальті біля сходинок в аптечний кіоск лежить чоловік. Він підійшов до того чоловіка майже одночасно з ОСОБА_9, останній підійшов з іншої сторони. Невідомий йому чоловік лежав на спині. Біля носа у цього чоловіка була кров. На даний час не памятає, однак він був без шкарпеток. Черевики були біля нього, один черевик справді був біля нього, інший можливо був одягнений на ногу. Він вважає, що черевики були без шнурків, однак стверджувати в категоричній формі він не може. Біля того чоловіка лежала надпита пляшка пива. Чоловік лежав в напівосвітленому ліхтарями місці. Інших тілесних ушкоджень, окрім крові в області носа, він не помітив на ньому. Коли лікарі приїхали на кареті швидкої допомоги, то один з лікарів сказав, що у цього чоловіка розбита голова. Він вирішив, що цей чоловік впав і вдарився, оскільки знаходився в нетверезому стані. Невідомий чоловік лежав на території, яку обслуговує Фастівський МРВ МВС. Він вважає, що працівники ЛВ повідомили у чергову частину Фастівського МРВ про дану особу, вони чекали приїзду працівників міськрайвідділу на місце пригоди. Тоді було відомо, що у м. Фастів в той час якась людина отримала ножове поранення. Вони не дочекались працівників Фастівського МРВ та викликали швидку допомогу, яка забрала того чоловіка у Фастівську ЦРЛ, перед цим лікар оглянув чоловіка. Лікар не повідомив їм про наявність у невідомого будь-яких документів, чи речей. Тієї ночі люди святкували День незалежності. Повз того чоловіка проходило багато людей, хтось з них повідомив, що бачив того чоловіка поблизу кафе «Турист» і він знаходився в нетверезому стані, хто це сказав він не памятає. До них підходив майор міліції ОСОБА_11, запитував що трапилось. Він чи ОСОБА_9 повідомили йому, що виявили чоловіка в нетверезому стані, який лежав на асфальті, повідомили Фастівський МРВ і викликали швидку допомогу. Він не памятає чи ОСОБА_11 дочекався приїзду карети швидкої медичної допомоги, чи одразу пішов. Коли приїхала карета швидкої медичної допомоги він допомагав помістити того чоловіка в карету, останній нічого про себе не зміг повідомити, лише щось бурмотів. Номер телефону чергової частини лінійного відділу ст. Фастів, якщо телефонувати з міста 7-24-07, а якщо телефонувати з вокзалу то 24-07. У ЛВ ст. Фастів є свій приймальник-розподільник, де ведеться облік доставлених осіб. Він зможе вказати місце, де був виявлений невідомий чоловік (том 5 а.с. 39-42). Показами ОСОБА_12 в судовому засіданні, що він 25.08.2003 року працював оперуповноваженим в ЛВ Фастівської станції і йому по рації від чергового ОСОБА_9 надійшло повідомлення про те, що на Привокзальній площі знаходиться чоловік в нетверезому стані. Коли він прийшов на місце, то виявив чоловіка, біля нього стояла пляшка пива, він лежав на спині, біля носа була кров, більше ушкоджень він не бачив. Приїхала швидка медична допомога і лікар сказав їм, що у того чоловіка розбита голова і тому останнього забрала карета швидкої до Фастівської центральної районної лікарні, більше по даній справі він нічого не знає. Цей чоловік знаходився в нетверезому стані, біля нього була пляшка пива, він щось бормотав. Голову потерпілого оглядав лікар. Зі ОСОБА_11 вони прийшли на місце майже разом. ОСОБА_11 йшов з лінійного відділу міліції. На вулиці було темно, освітлення було погане. Крові на голові потерпілого не було, його викликали до нетверезого чоловіка. ОСОБА_4 був живим тому, що щось бормотав. ОСОБА_3 він не бачив і з ним не спілкувався (том 10 а.с. 42-44);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_11, який не прибув в судове засідання з поважних причин (том 11 а.с. 72), на досудовому слідстві вказував, що він 25.08.2003 року чергував у добовому наряді по ЛВ на ст. Фастів в якості відповідального від керівництва. Біля другої години він повернувся із станції Біла Церква, куди був викликаний по факту мінування вокзалу даної станції. Проходячи через привокзальну площу м. Фастів біля аптечного кіоску, він побачив добовий наряд, а саме чергового по ЛВ майора міліції ОСОБА_9 та оперуповноваженого ВКР ОСОБА_12, які повідомили йому, що невідома особа сповістила їх по телефону, що біля аптечного кіоску на привокзальній площі в м. Фастів знаходиться невідомий громадянин в нетверезому стані, після чого вони пішли на зазначене місце. Він побачив того чоловіка, який лежав біля сходинок, які вели до аптеки, неподалік від підземного переходу, той чоловік був небритий, тілесних ушкоджень він на цьому чоловіку не побачив, біля нього лежала пляшка, вважає, що з-під пива. Вважає, що невідомий чоловік був босоніж. ОСОБА_9 повідомив про цього чоловіка у чергову частину Фастівського МРВ. Працівники міськрайвідділу міліції довгий проміжок часу не приїжджали. В той час у м. Фастів один чоловік отримав ножове поранення, оперативна група з МРВ виїхала на дану пригоду. Біля того чоловіка залишився ОСОБА_12, який дочекався карети швидкої медичної допомоги і допоміг перемістити в неї невідомого громадянина. Він та ОСОБА_9М пішли до чергової частини ЛВ станції ОСОБА_10. Коли він знаходився на місці, то невідомий чоловік нічого не повідомляв та ні з ким не розмовляв, він був у нетверезому стані. До чергової частини ЛВ станції ОСОБА_10 не був доставлений та не був затриманий. Пізніше йому стало відомо, що той чоловік ОСОБА_4, про це дізнався від його матері. Йому невідомо, яким чином ОСОБА_4 опинився у м. Фастів (том 5 а.с. 43-44). Показами в судовому засіданні, що він 24.08.2003 року був відповідальний на ЛВ ст. Фастів і під вечір поїхав в м. Біла Церква, повернувся близько опівночі 25.08.2003 року. Він повертався до чергової частини, йшов біля Привокзальної площі, підійшов до наряду міліції, які виявили чоловіка в нетверезому стані, вони повідомили, що викликали швидку медичну допомогу та повідомили райвідділ міліції, потім він дізнався, що це був ОСОБА_4 Приїхала карета швидкої медичної допомоги та забрала цього чоловіка, більше він його не бачив. Тілесних ушкоджень у потерпілого він не бачив, вважає, що у цього чоловіка під носом був синець, але підтвердити це не може. Потерпілого він не оглядав, оскільки він не лікар. Він не знає від чого у потерпілого виникли тілесні ушкодження. На той час у ЛВ Фастівської станції були телефони 5-13-75 та 7-24-07. До чергової частини можна зателефонувати з мобільного телефону і на станції дані телефони містяться на дошці повідомлень. Йому невідомо, хто саме зателефонував до ЛВ міліції, тільки повідомили, що то була невідома особа. 22.08.2003 року він був начальником ДСБС і не знав, що ОСОБА_4 був затриманий. Йому невідомо, що з 22.08.2003 року на 25.08.2003 року ОСОБА_4 знаходився в ЛВ міліції. Повідомлення реєструються до КЗП про те, що лежить людина на Привокзальній площі. На одязі ОСОБА_4 він крові не бачив, також крові на обличчі у ОСОБА_4 він не бачив, одяг у нього був у нормальному стані. Потерпілу він не знає, з ОСОБА_3 ніколи він не зустрічався і нічого не просив. Він не памятає, чи були у потерпілого черевики. При затриманні людини ремінь та шнурки знімаються. Потерпілий був одягнений, а на ремінь та шнурки він не звертав уваги (том 10 а. с. 23-26);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_35, який не прибув в судове засідання з поважних причин за станом здоровя (том 12 а.с. 171), та будучи допитаним на досудовому слідстві, зазначив, що він працює водієм швидкої допомоги з 2001 року. В нього добове чергування, тобто одну добу працює, а три відпочиває. Чергування проходить з 8 години до 8 години наступного дня. Так, 24.08.2003 року він заступив на чергування з 8 години ранку. 25.08.2003 року близько першої години диспетчер швидкої допомоги повідомив, що в кафе «Аланія» підрізали людину і треба туди їхати. Одразу після цього був ще один виклик з повідомленням, що на Привокзальній площі лежить чоловік в нетверезому стані. Так, як виклики були по дорозі, то вони заїхали спочатку в кафе «Аланія», де лікар ОСОБА_14 надав першу медичну допомогу потерпілому з ножовим пораненням, а потім вони завезли хлопця в приймальне відділення, тому що потрібна була невідкладна медична допомога. Лише після цього вони з лікарем поїхали на Привокзальну площу, де поряд з аптечним кіоском, по лівий бік від переходу лежав чоловік, а поряд стояли працівники міліції (три чоловіки). ОСОБА_36 сказав, що чоловіка потрібно відвезти в приймальне відділення. Вони вдвох поклали чоловіка на носилки і він чув від нього запах спиртного (том 5 а. с. 53-55, 56-57, 58-61);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_37, яка не прибула за викликом суду з поважних причин (том 12 а.с. 172-173), та будучи допитаною на досудовому слідстві показала, що вона працює медичною сестрою травматологічного відділення Фастівської центральної районної лікарні, 25.08.2003 року біля другої години до відділення надійшов невідомий чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_4 На голові у ОСОБА_4 була рана, а на руках і ногах були синці. Про себе та про обставини одержання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 нічого не повідомляв. 03.09.2003 року ОСОБА_4 помер (том 5 а. с. 62-63, 64-66);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_38, яка не зявилась за викликом суду з поважних причин через погіршення стану здоровя (том 12 а.с. 174), та на досудовому слідстві показала, що 25.08.2003 року вона працювала медичною сестрою в травматологічному відділенні лікарні і до них доправили невідомого чоловіка, як потім вона дізналась, що це ОСОБА_4, до свідомості він приходив рідко і про себе нічого не розповідав. Які у нього були тілесні ушкодження вона не памятає. Якщо ОСОБА_4 був в нетверезому стані, то працівники лікарні це б вказали (том 5 а.с. 67-68);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_17, який не прибув в судове засідання з поважних причин (том 11 а.с. 205), який, будучи допитаним на досудовому слідстві, показав, що 28.08.2003 року нейрохірург обстежив хворого ОСОБА_4 і не виявив наявність у нього внутрішньочерепної гематоми. Якби така гематома була, то нейрохірург прооперував би ОСОБА_4 на місці в умовах Фастівської центральної районної лікарні. Нейрохірург тільки вказав на необхідність транспортування ОСОБА_4 до Київської обласної лікарні для обстеження і уточнення діагнозу. Свідок зазначив, що хворий ОСОБА_4 надійшов до Фастівської центральної районної лікарні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забійні рани волосистої частини голови і обличчя, забій головного мозку. Встановлення такого діагнозу відноситься до компетенції невропатолога. 03.09.2003 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_4 помер, після чого труп останнього каретою швидкої медичної допомоги був доставлений в морг. Медична сестра складає супровідний лист, де зазначає прізвище і ім'я хворого. Якщо хворий невідомий, то зазначається відділення, де він помер. Наступного дня до моргу направляється історія хвороби з посмертним епікризом і резолюцією начмеда. Труп ОСОБА_4 був направлений на судово-медичну експертизу у зв'язку з тим, що мала місце травма. За час роботи він рідко зустрічався з діагнозом енцефалопатія. Встановлення такого діагнозу відноситься до компетенції невропатолога. В посмертному епікризі встановлено діагноз: забій головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, забійні рани, енцефалопатія, набубнявіння головного мозку (том 5 а.с. 94-98, 91-93, 99-100, 102-109);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_39 головного лікаря Вузлової станції ст. Фастів, який з поважної причини за станом здоровя не прибув в судове засідання (том 11 а.с. 70), який, будучи допитаним на досудовому слідстві, пояснив, що в м. Фастів знаходиться один морг, тому з обох лікарень привозили трупи в той один морг. Влітку 2003 року в морзі холодильник не працював, тому трупи ховали швидше; про таку ситуацію в морзі знали працівники міліції та прокуратури. ОСОБА_3 до нього не звертався з проханням прискорити поховання тіла ОСОБА_4 (том 5 а.с. 128);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_6 - медичної сестри Фастівського відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, яка не прибула в судове засідання з поважних причин за сімейними обставинами (том 11 а. с. 152), та будучи допитаною на досудовому слідстві та під час слухання справи в суді першої інстанції, показала, що 04.09.2003 року вона не була присутня під час розтину трупа ОСОБА_4, оскільки її робочий кабінет знаходиться далеко від приміщення моргу. Направлення, на підставі якого був проведений розтин трупа ОСОБА_4, відсутнє. Таке направлення було, але куди воно зникло і коли, їй не відомо. Особисто вона цього направлення нікому не видавала. Вона лише друкувала акт судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_4 № 219 від 04.09.03 на друкарській машинці. В акті не написано, що вона була присутня під час розтину трупа ОСОБА_4 Написано, що вона була присутня при дослідженні в плані друкування акту. Рукописний текст акту приніс ОСОБА_3 разом з направленням. Якщо вона зазначила в акті, що було направлення, то воно було. Вона тримала це направлення в руках і з нього друкувала. Прізвища слідчого в направленні не було, або воно було нерозбірливе, тому вона його не надрукувала. В надрукованому нею акті № 219 від 04.09.2003 року зазначено, що судово-медичне дослідження трупу ОСОБА_4 проводилось за направленням прокуратури, але не вказано посаду та прізвище особи, яка видала направлення. Ніяких вказівок від ОСОБА_3 чи представників правоохоронних органів з приводу роздруківки цього акту їй не надходило Експертиза проводиться по направленню органів міліції, прокуратури або по постанові без направлення, постанови вона не друкує. Стверджує, що на ОСОБА_4 точно було направлення, ці направлення зберігаються в пачках реєстрів. Всю медичну документацію, що стосується цієї справи вилучили правоохоронні органи. Одне направлення не реєструється, але реєструються трупи в реєстрі. Пояснює, що направлення могло загубитися, або можливо прикріпилось до інших матеріалів. За період роботи за 28 років надрукувала багато актів. Стверджує, що акти в їхній організації не зникали. При друкуванні акту, вона заносить туди своє прізвище, для того щоб можна було запитати за можливі помилки в акті (том 2 а. с. 109-110, том 5 а. с. 145-151, том 10 а.с. 31-33);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_40 - оперативного чергового Фастівського міськрайвідділу, який не прибув в судове засідання з поважних причин за станом здоровя (том 11 а.с. 151), який будучи допитаним на досудовому слідстві показав, що 25.08.2003 року о 3 годині до чергової частини надійшло повідомлення з приймального відділення Фастівської центральної районної лікарні про те, що до приймального відділення надійшов чоловік з ножовими пораненнями. Інших повідомлень з приймального відділення не надходило, повідомлення від оперативного чергового ЛВ на ст. Фастів про виявлення на Привокзальній площі невідомого чоловіка не отримував (том 6 а.с. 206-208). В судовому засіданні свідок ОСОБА_40 пояснив, що 25.08.2003 року до райвідділу м. Фастів в ночі не телефонував ніхто та не повідомляв щодо невстановленої особи з Привокзальної площі. З лікарні також повідомлень не надходило. По даній справі йому нічого невідомо. Пояснив, що зареєстрував би повідомлення, якщо б воно надійшло. Стверджує, що ОСОБА_4 на його чергуванні не затримувався. Повідомив, що знає, що потрібно у затриманого знімати ремінь та шнурки, щоб той не повісився. Черговий лікар швидкої допомоги повинен був сповістити райвідділ про дану ситуацію (том 10 а.с. 33-34);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_41 - оперуповноваженого відділу карного розшуку Фастівського міськрайвідділу, який не прибув в судове засідання з поважних причин (том 11 а.с. 135), який на досудовому слідстві показав, що 05.09.2003 року він одержав для виконання лист Фастівської центральної районної лікарні про те, що 03.09.2003 в травматологічному відділенні зазначеної лікарні помер невідомий чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_4, з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, енцефалопатія. Наступного дня він пішов у морг Вузлової лікарні ст. Фастів, сфотографував труп ОСОБА_4, відібрав відбитки пальців. Розтин трупу вже був проведений. Ніяких заходів до поховання ОСОБА_4 він не вживав. Розшукова справа не заводилась через те, що не пройшов 10-денний термін проведення першочергових дій по встановленню невідомого чоловіка, а потім він був встановлений (том 6 а.с. 185-189, 290-196);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_42, який не прибув в судове засідання з поважних причин у звязку з участю в проведенні слідчих дій у Фастівській міжрайонній прокуратурі (том 11 а.с. 77), на досудовому слідстві показав, що працює прокурором Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області, станом на вересень 2003 року прокуратура знаходилась за адресою: м. Фастів, вул. Радянська, 25 в двоповерховому будинку. На першому поверсі були розміщені службові кабінети прокуратури та районного нотаріуса. На другому поверсі знаходився Фастівський міськрайонний суд. Всі працівники прокуратури, за виключенням прокурора і заступника, розміщувались по двоє в одному кабінеті. Чергування оперативних працівників прокуратури здійснювалось згідно з затвердженим графіком. Направлення на судово-медичне дослідження трупа видає працівник, який чергує згідно з графіком. Форма направлення на судово-медичне дослідження трупів була як стандартна, так і довільна. Завідувач Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 з приводу отримання направлення на судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_4 у вересні 2003 року до нього не звертався і таке направлення він йому не видавав. Дозвіл на поховання трупа ОСОБА_4 Фастівська міжрайонна прокуратура не надавала. Про факт викопування 11.09.2003 року на Новому міському кладовищі в м. Фастові трупа ОСОБА_4 і доставки його до Фастівського моргу він дізнався пізніше, коли прокуратурою проводилась перевірка за фактом смерті ОСОБА_4 (том 6 а.с. 57-61);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_43, який не прибув за викликом суду з поважних причин (том 11 а.с. 188), який на досудовому слідстві пояснив, що він працює заступником Фастівського міжрайонного прокурора Київської області, станом на вересень 2003 року прокуратура знаходилась за адресою: м. Фастів, вул. Радянська, 25. Службові кабінети прокуратури були розташовані на першому поверсі. Усі працівники прокуратури знаходились по двоє у одному кабінеті. Окремі кабінети були лише у прокурора та заступника. Чергування оперативних працівників прокуратури здійснювалось згідно із затвердженим прокурором графіком. Прокурор та заступник не здійснювали виїзд на місце події за фактом смерті громадян, якщо були відсутні дані про наявність насильницької смерті. Форма направлень на судово-медичне дослідження трупів була стандартна. Направлення виписував той працівник, який виїжджав на місце події і проводив огляд трупа. Завідувач Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 з приводу отримання направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка до нього не звертався і таке направлення він йому не видавав (том 6 а. с. 51-55);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_44 - старшого помічника Фастівського міжрайонного прокурора Київської області, яка не зявилась в судове засідання з поважних причин, оскільки за адресою, вказаною в матеріалах справи, не проживає (том 12 а.с. 176-178), та, будучи допитаною на досудовому слідстві показала, що згідно з розпорядженням прокурора з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року вона чергувала по прокуратурі. У разі видачі направлення на судово-медичне дослідження трупа вона обов'язково проводить огляд трупа. Направлення ОСОБА_3 на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка вона не видавала (том 2 а. с. 112-114);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_45 старшого помічника Фастівського міжрайонного прокурора Київської області, яка не прибула в судове засідання з поважних причин через надмірну завантаженість, повязану з виконанням службових обовязків (том 11 а.с. 75), та, будучи допитаною на досудовому слідстві, показала, що станом на вересень 2003 року приміщення прокуратури було розташоване по вул. Радянській, 25 в м. Фастові. Особисто вона працювала в одному кабінеті разом з ОСОБА_46 На той час кожен працівник прокуратури особисто друкував направлення на судово-медичне дослідження трупа на наявних технічних засобах. Особисто вона бланк направлення роздруковувала на комп'ютерній техніці. Направлення адресувалось завідувачу Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_47 У графах направлення рукописним текстом зазначались прізвище, ім'я та по батькові особи, яка направлялась на судово-медичне дослідження. Окрім того, у направленні коротко описувались обставини, за яких виявлено труп. За видачу направлення відповідав той працівник прокуратури, який виїжджав на місце події згідно з графіком чергування і проводив огляд трупа. З вересня по грудень 2003 року вона не була включена у графік чергування оперативних працівників Фастівської міжрайонної прокуратури, оскільки проживала у м. Біла Церква і не мала можливості здійснювати добове чергування. ОСОБА_3 з приводу отримання направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка у вересні 2003 року до неї не звертався і таке направлення вона йому не видавала. Про факт викопування 11.09.2003 на Новому міському кладовищі в м. Фастові трупа ОСОБА_4 і доставки його до Фастівського моргу їй нічого не відомо (том 5 а.с. 230-235);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_48 - старшого помічника Фастівського міжрайонного прокурора Київської області, яка не змогла прибути в судове засідання з поважних причин, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною (том 11 а.с. 20), яка під час допиту на досудовому слідстві показала, що станом на вересень 2003 року приміщення прокуратури було розташоване по вул. Радянській, 25 в м. Фастові на першому поверсі. На другому поверсі був розміщений Фастівський суд. У зв'язку з нестачею кабінетів оперативні працівники прокуратури працювали по двоє у одному кабінеті. Особисто вона працювала у одному кабінеті разом з ОСОБА_49, а деякий час з ОСОБА_20 Кожен працівник прокуратури особисто друкував направлення на судово-медичне дослідження трупа на наявних технічних засобах. Особисто вона бланк направлення роздруковувала на комп'ютерній техніці. Направлення адресувалось на ім'я завідувача Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_47 У бланку направлення ставилось прізвище, ініціали та класний чин того працівника, який виписував направлення. ОСОБА_3 з приводу отримання направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка у вересні 2003 року до неї не звертався і таке направлення вона йому не видавала (том 6 а.с. 46-49);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_50 - помічника Фастівського міжрайонного прокурора Київської області, який не прибув за викликом суду за сімейними обставинами та через хворобу (том 11 а.с. 204), який на досудовому слідстві показав, що станом на вересень 2003 року приміщення прокуратури було розташоване по вул. Радянській, 25 в м. Фастові. Прокуратура займала перший поверх двоповерхової будівлі. Усі оперативні працівники знаходились по двоє у одному кабінеті. Особисто він працював у одному кабінеті разом зі старшим помічником прокурора Братухіною Н.О. Кожен працівник прокуратури особисто друкував направлення на судово-медичне дослідження трупа. Направлення адресувалось завідувачу Фастівського відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_47 У графах бланку направлення рукописним текстом зазначалось прізвище, ім'я та по батькові особи, яка направлялась на судово-медичне дослідження. Особисто він заповнював бланк направлення під копірку у двох примірниках. Один примірник направлення він надавав родичам померлого під розписку, а інший залишав у себе для подальшого приєднання до матеріалів перевірки. На бланку направлення проставлявся кутовий штамп прокуратури. У бланку направлення було зазначено, що надається дозвіл на видачу трупа родичам та його захоронения. ОСОБА_3 з приводу отримання направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка у вересні 2003 року до нього не звертався і таке направлення він йому не видавав (том 5 а.с. 237-242);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_51 - помічника Фастівського міжрайонного прокурора Київської області, що не прибув у судове засідання з поважних причин (том 11 а.с. 24, 133), який під час допиту на досудовому слідстві показав, що чергування оперативних працівників прокуратури здійснювалось згідно з затвердженим прокурором графіком. Виїзд на місце події за фактом виявлення трупа здійснювався згідно з графіком чергувань. Форма направлень на судово-медичне дослідження трупів була стандартна. Направлення виписував той працівник прокуратури, який виїжджав на місце події і проводив огляд трупа. У разі виявлення під час огляду трупа тілесних ушкоджень, що вказують на ознаки насильницької смерті, на місце події викликався прокурор і слідчий прокуратури, який і проводив огляд. Завідувач Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 вимагав, щоб у направленні коротко були викладені обставини смерті. Направлення не реєструвались у книзі вихідної кореспонденції, були без номера. Зазначалась тільки дата видачі направлення. ОСОБА_3 не звертався до нього з приводу одержання направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка і таке направлення він йому не видавав (том 6 а. с. 63-66);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_52 - старшого слідчого Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області, яка не прибула в судове засідання з поважних причин через надмірну завантаженість, повязану з виконанням службових обовязків (том 11 а.с. 76), та будучи допитаною на досудовому слідстві показала, що згідно з розпорядженням прокурора з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року вона чергувала по прокуратурі. В зазначений період часу вона не надавала ОСОБА_3 направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка. Також вона не була присутня при огляді трупа невідомого чоловіка, який 03.09.2003 року помер у Фастівській центральній районній лікарні. Станом на вересень 2003 року приміщення прокуратури було розташоване по вул. Радянській, 25 в м. Фастові. В прокуратурі було 8 службових кабінетів, у яких працювало по двоє оперативних працівників. Особисто вона працювала у кабінеті № 6 разом зі слідчим Дерюгіним Д.М. Кожен працівник прокуратури особисто друкував направлення на судово-медичне дослідження трупа на наявних технічних засобах (друкарській машинці чи на комп'ютері). Направлення було на ім'я завідувача Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 Як правило, посада, прізвище та ініціали особи, яка видавала направлення на судово-медичне дослідження, друкувались відразу на бланку направлення, яке в подальшому підписувалось працівником прокуратури. Згідно із графіком чергування оперативних працівників Фастівської міжрайонної прокуратури вона була чергова 03.09.2003 року, проте ОСОБА_3 з приводу отримання направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка до неї не звертався і таке направлення вона йому не видавала. Про факт викопування 11.09.2003 року на Новому міському кладовищі в м. Фастові трупа ОСОБА_4 і доставки його до Фастівського моргу їй стало відомо після порушення кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_4, яка перебувала у неї в провадженні. Направлення на судово-медичне дослідження трупів вона виписувала під копірку і один примірник завжди залишала для подальшого приєднання до матеріалів перевірки (том 2 а. с. 111, том 6 а. с. 1-6);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_53 слідчого Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області, який згідно поштової довідки за адресою, яка вказана в обвинувальному висновку, не проживає (том 11 а.с. 148), а тому не прибув в судове засідання з поважних причин, та на досудовому слідстві показав, що станом на вересень 2003 року прокуратура знаходилась за адресою: м. Фастів, вул. Радянська, 25. Службові кабінети прокуратури були розташовані на першому поверсі. Усі працівники прокуратури знаходились по двоє в одному кабінеті. Особисто він знаходився в одному кабінеті разом зі слідчим Дьячук Н.В. Слідчі і помічники прокурора виїздили на трупи згідно із графіками чергування. Як правило на кримінальні трупи виїздили тільки слідчі. У кожного слідчого була папка з протоколом огляду та іншими процесуальними документами. При виїзді на труп складався протокол огляду трупа і під копірку виписувалось направлення. Копія направлення залишали родичам померлого, а оригінал направлявся в морг разом з трупом. Без огляду трупа направлення нікому не видавалось. ОСОБА_47 не звертався до нього з приводу видачі направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка і такого направлення він йому не видавав. Ні 03.09.2003 року, а ні 04.09.2003 року він не видавав ОСОБА_47 направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка (том 6 а.с. 16-19, 24-27);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_8 слідчого Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області, який не прибув в судове засідання з поважних причин через надмірну завантаженість, повязану з виконанням службових обовязків (том 11 а.с. 74), який на досудовому слідстві показав, що станом на вересень 2003 року прокуратура знаходилась за адресою: м. Фастів, вул. Радянська, 25. Службові кабінети прокуратури були розташовані на першому поверсі. Усі працівники прокуратури знаходились по двоє у одному кабінеті. Особисто він працював у одному кабінеті з помічником прокурора Гайданко А.І. Форма направлень на судово-медичне дослідження трупів була довільна. Виїзд на місце події за фактом виявлення трупа здійснювався згідно з графіком чергувань. Направлення виписувалось на ім'я завідувача Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_47 У графах бланку направлення рукописним текстом зазначалось прізвище, ім'я та по батькові, адреса проживання особи, яка направлялась на судово-медичне дослідження. У бланку направлення обов'язково ставився кутовий штамп прокуратури. Направлення підписувалось тією особою, яка проводила огляд трупа. ОСОБА_47 з приводу одержання направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка до нього не звертався і таке направлення він йому не видавав. Ні 03.09.2003 року, а ні 04.09.2003 року він не видавав ОСОБА_3 направлення на судово-медичне дослідження трупа невідомого чоловіка. За весь час своєї роботи у Фастівській міжрайонній прокуратурі він не виписував направлення на судово-медичне дослідження трупів без проведення огляду трупа на наявність тілесних ушкоджень (том 6 а.с. 29-35, 40-44). В судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що у нього, як у слідчого Фастівської прокуратури, були на перевірці матеріали за фактом смерті ОСОБА_4, він провів перевірку згідно ст. 97 КПК України. Він не памятає чи було направлення, чи ОСОБА_23 до нього не звертався за ним, він не памятає, що було в матеріалах. Направлення встановленої форми не надходило, написали, де знайшли труп, чи наявні ознаки насильницької смерті, дата, підпис. Про інструкції щодо розтину він не знає, при розтині трупа він не був присутнім, оскільки такої вказівки не отримував. Направлення видається після огляду місця події, тілесні ушкодження наявні на трупі описуються. Куди зникло направлення пояснити на зміг (том 10 а. с. 67-68);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_54 - керуючого справами Фастівського міського виконавчого комітету, який не прибув за викликом суду з поважних причин (том 11 а.с. 131), який на досудовому слідстві показав, що згідно з покладеними на нього обов'язками він відповідав за організацію діловодства у міській раді, роботу з вхідною та вихідною документацією. Оглянувши пред'явлений йому під час допиту лист на ім'я Фастівського міського голови ОСОБА_5 за №24 від 05.09.2003 року за підписом завідувача Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 він показав, що резолюція на цьому листі «організувати поховання невідомого чоловіка», адресована ОСОБА_55, виконана ним особисто. У разі відсутності міського голови такі резолюції виконувалися ним неодноразово з метою розвантаження єдиного в м. Фастові моргу. З листами про поховання невідомих осіб судово-медичний експерт ОСОБА_3 звертався до міської ради неодноразово (том 6 а.с. 165-167);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 311, 306 КПК України показами експерта ОСОБА_56 - судово-медичного експерта Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, який згідно поштової довідки за адресою, зазначеної в обвинувальному висновку не проживає (том 11 а.с. 68), який на досудовому слідстві показав, що тілесні ушкодження, описані ОСОБА_3 в акті судово-медичного дослідження трупа № 219, частково співпадають з тілесними ушкодженнями, які були виявлені після ексгумації трупа ОСОБА_4, розбіжності він пояснив гнилісними змінами трупа. З урахуванням перебування ОСОБА_4 у Фастівській центральній районній лікарні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, енцефалопатія та інші, судово-медичний експерт під час розтину повинен був відібрати для судово-гістологічного дослідження як мінімум 12 шматочків головного мозку. Це потрібно для найбільш повного визначення характеру ушкодження головного мозку, його обсягу та локалізації. Відібрання 2-3 шматочків головного мозку не дозволяє провести судово-гістологічне дослідження в повній мірі. Надалі ці порушення усунути не можливо через гнилісні зміни трупа. Оскільки ОСОБА_4 у Фастівській центральній районній лікарні було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, забійні рани голови, то відповідно до п. 2.2.20 «Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 року № 6, для судово-гістологічного дослідження необхідно було відібрати не декілька шматочків головного мозку, а значно більше. Крім цього, зазначені шматочки головного мозку повинні окремо вкладатись в марлеві пакети з бірками, на яких зазначається ділянка мозку, з якої вони взяті. Про це судово-медичний експерт повинен зазначити в акті судово-медичного дослідження трупа. Від захворювання, яке вказане в діагнозі Фастівської центральної районної лікарні, смерть ОСОБА_4 настати не могла. 15.10.2004 року він приймав участь в ексгумації трупа ОСОБА_4, а 16.10.2004 року - в проведенні судово-медичної експертизи зазначеного трупа. В ході експертизи відсутності внутрішніх органів виявлено не було (том 1 а.с. 146-149, том 2 а.с. 10-13, том 3 а.с. 27-34, том 6 а.с. 90-92);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 311, 306 КПК України показами ОСОБА_57 експерта-гістолога відділення судово-медичної гістології Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, який не прибув за викликом суду з поважних причин, та на досудовому слідстві показав, що він проводив судово-гістологічне дослідження 9 шматочків внутрішніх органів з трупа ОСОБА_4, після дослідження він склав акт судово-медичного дослідження № 603 від 30.09.03 року. Зазначений в акті судово-медичний діагноз: енцефалопатія, менінгіт, застійна пневмонія встановив ОСОБА_3, коли проводив розтин трупу. Це було видно з направлення. Копія протоколу розтину трупу йому не надавалась. Хто приймав шматочки внутрішніх органів з трупу ОСОБА_4 і документи до них, йому не відомо. Особисто він їх не приймав (том 6 а. с. 93-103);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 311, 306 КПК України показами експерта ОСОБА_28 - завідуючої гістологічного відділення Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, яка не прибула за викликом суду з поважних причин та на досудовому слідстві показала, що дослідження шматочків внутрішніх органів трупу ОСОБА_4 проводилось нею на підставі направлення начальника відділу комісійних експертиз ОСОБА_27 Ніяких додаткових документів до направлення їй не надавали. Вона особисто разом з лаборантом приймала зазначені шматочки внутрішніх органів, які були не маркіровані і не опечатані. У зв'язку з цим вона не може стверджувати, що досліджувались шматочки внутрішніх органів, які були відібрані з трупу ОСОБА_4 Наданих на дослідження шматочків головного мозку було не достатньо. У разі черепно-мозкової травми проводиться відбір шматочків головного мозку з обов'язковим проведенням маркування з 9 ділянок. З досліджених нею шматочків внутрішніх органів вбачалось, що за життя особи в неї були присутні ознаки хронічної інтоксикації. Такі патологічні зміни негативно впливали на стан здоров'я ОСОБА_4 Набряк мозку міг привести до смерті особи. Під час проведення дослідження ніякого тиску на неї ніхто не чинив (том 1 а. с. 48а, том 6 а. с. 67-72);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 311, 306 КПК України показами ОСОБА_58 - судово-медичного експерта Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, яка не прибула в судове засідання з поважних причин через відсутність коштів для оплати вартості проїзду та перебування у м. Києві (том 11 а.с. 118), яка на досудовому слідстві показала, що для встановлення того, чи є ОСОБА_2 біологічною матір'ю особи, труп якої 15.10.2004 року був ексгумований в м. Вишневому Київської області, необхідності в дослідженні крові батька немає. Встановити походження наданих на дослідження зразків внутрішніх органів можливо при проведенні додаткової експертизи, в ході якої необхідно дослідити кров матері - ОСОБА_2, ймовірного батька - ОСОБА_59 і ексгумованої кістки трупа ОСОБА_4І.(том 6 а.с. 81-82).

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_60 - директора Фастівського комбінату комунальних підприємств, який не прибув за викликом суду з поважних причин (том 12 а.с. 179), та на досудовому слідстві показав, що запис на листі від 05.09.2003 року про поховання ОСОБА_4 В І. виконаний його заступником. Підприємство постійно здійснює поховання невідомих осіб на підставі таких листів та на підставі Закону України «Про поховання та похоронну справу» (том 6 а. с. 171-172);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_61 - завідувача кладовищем Фастівського комбінату комунальних підприємств, який не прибув в судове засідання з поважних причин за станом здоровя внаслідок перенесеної онкологічної операції (том 11 а.с. 22), який на досудовому слідстві показав, що запис на листі від 05.09.2003 року про поховання ОСОБА_4 виконаний ним особисто. Поховання невідомо чоловіка було виконано на підставі зазначеного листа та на підставі Закону України «Про поховання та похоронну справу» (том 6 а.с. 179-181);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_62 - начальника відділу реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції, яка не прибула в судове засідання з поважних причин за станом здоровя (том 12 а.с. 180), та на досудовому слідстві показала, що робота по реєстрації актів цивільного стану та видача свідоцтв про смерть за посадовою інструкцією покладалась на головного спеціаліста ОСОБА_63 Свідоцтво про смерть на невідомих не видається. Представнику похоронного бюро видається довідка на поховання невідомого. Свідоцтво про смерть на ім'я ОСОБА_4 було видано ОСОБА_2 з урахуванням протоколу впізнання та зміненого ОСОБА_47 лікарського свідоцтва про смерть, де замість невідомого було вказано ОСОБА_4 Тільки після цього 11.09.2003 року було видано свідоцтво про смерть на ім'я ОСОБА_4 Ніяких претензій з боку ОСОБА_2 до них не було. До перепоховання ОСОБА_4 вони не мали ніякого відношення (том 6 а.с. 149-157);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_63 - головного спеціаліста відділу реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції, яка не прибула в судове засідання через поважні причини за станом здоровя (том 11 а.с. 107-108), яка на досудовому слідстві показала, що на підставі лікарського свідоцтва про смерть №219 від 04.09.2003 року, виданого завідувачем Фастівського відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_47, вона виконала запис акта про смерть ОСОБА_4 № 583 від 05.09.2003 року. На практиці, коли до відділу РАЦС надходили лікарські свідоцтва про смерть невідомої особи, вона складала документ - запис акта про смерть, в якому вказуються дані з лікарського свідоцтва, а саме: причина смерті, дата смерті, номер і дата видачі лікарського свідоцтва. Коли особу трупа встановлено, то судово-медичний експерт виписує нове лікарське свідоцтво під тим самим номером і від того числа, яким видавав лікарське свідоцтво на невідому особу. Вона міняє лікарське свідоцтво. Після цього на підставі заміненого лікарського свідоцтва вона виписала і склала під тим самим номером і під тією датою запис акта про смерть, де вказує всі дані померлого. Цей запис акта вона також міняє ті зберігає в книзі реєстрації актів про смерть. Запис акта, який був зроблений на невідому особу, знищується. (том 6 а.с. 145-147);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_64 сестри потерпілої, яка не прибула за викликом суду з поважних причин (том 11 а.с. 71), та, будучи допитаною на досудовому слідстві, показала, що ОСОБА_4 був хворий, вживав наркотики. 14.08.2003 року ОСОБА_4 зник. У зв'язку з цим ОСОБА_2 подала заяву в міліцію на розшук сина. Потім ОСОБА_2 дізналась, що ОСОБА_4 знаходиться у Васильківській центральній районній лікарні. 26.08.2003 року ОСОБА_2 відвідала лікарню, але ОСОБА_4 там уже не було. Подальший розшук ОСОБА_4 нічого не дав. 09.09.2003 року їй повідомили, що ОСОБА_4 знайшли в морзі м. Фастова. Цього дня вони поїхали в міліцію м. Фастова, де їм повідомили, що ОСОБА_4 помер від наркотиків і його вже поховали. 10.09.2003 року вони одержали документи на перепоховання ОСОБА_4 Коли 11.09.2003 року ОСОБА_4 відкопали, то він був дуже побитий. 12.09.2003 року ОСОБА_4 перепоховали в м. Вишневому. В судовому засіданні ОСОБА_64 пояснила, що 10.09.2003 року вона та ОСОБА_2 поїхали в бюро ритуальних послуг, там їм жінка сказала, що ОСОБА_4 хотіли похоронити ще 05.09.2003 року. В морзі холодильник працював, ОСОБА_4 знаходився там 11.09.2003 року та 12.03.2003 року. За автомобіль ОСОБА_2 заплатила 400 гривень, за те, що хлопця відкопали 500 гривень та 160 гривень за те, щоб труп помили. ОСОБА_4 був фізично розвинутим хлопцем, здоровим, ніколи не скаржився. Коли вони відкопали ОСОБА_4, то побачили, що його тіло було побите, навіть пяти. Вони з ОСОБА_2 живуть окремо, але часто зустрічаються. ОСОБА_4 займався спортом, був судимий, а також вживав наркотичні засоби, ОСОБА_2 його лікувала. Коли вони знаходилися в морзі, то в тому приміщенні було холодно, а отже холодильники працювали (том 5 а.с. 171-174, 175-178, том 10 а. с. 73-75);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_65, який не прибув в судове засідання з поважних причин у звязку з хворобою (том 11 а.с. 189), та на досудовому слідстві показав, що ОСОБА_4 зник в серпні 2003 року ОСОБА_4 З цього приводу ОСОБА_2 зверталась в міліцію, писала заяви. 09.09.2003 року ОСОБА_2 повідомила, що потрібно їхати в м. Фастів викопувати ОСОБА_4 11.09.2003 року вони прибули на кладовище в м. Фастові, відкопали труну і він відразу впізнав ОСОБА_4 На обличчі і на тілі ОСОБА_4 були тілесні ушкодження. 12.09.2003 труп ОСОБА_4 перепоховали в м. Вишневому (том 5 а.с. 179-180);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_66 - знайомої потерпілої ОСОБА_2, яка, згідно поштової довідки, за адресою, вказаної в обвинувальному висновку, не проживає (том 11 ас. 69), яка на досудовому слідстві показала, що з середини серпня 2003 року вони розшукували ОСОБА_4, який зник. У вересні 2003 року вона разом з ОСОБА_2 відвідували Васильківську центральну районну лікарню, де лікувався ОСОБА_4, але останнього в лікарні вже не було. Потім ОСОБА_2 написала заяву про розшук сина. Разом з ОСОБА_2 вона ходила в ЗАГС, де одержали свідоцтво про смерть. Там їм повідомили, що ОСОБА_4 вкусив кліщ. 11.09.2003 року вона була присутня під час викопування трупа ОСОБА_4, який був побитий. На голові, носі і за вухами були рани. Спина була синя. 12.09.2003 року ОСОБА_4 перепоховали в м. Вишневому (том 5 а.с. 162-164);

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_67, яка не зявилась до суду з поважних причин за станом здоровя (том 11 а.с. 203),та на досудовому слідстві показала, що вона була присутня на похоронах ОСОБА_4 та бачила, що той був дуже побитий (том 5 а. с. 228-229);

- постановою про порушення кримінальної справи від 10.10.2003р. (т.1 а.с.1), відповідно до якої за фактом смерті ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України;

- Положенням про завідувача відділенням бюро судово-медичної експертизи, затвердженим наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України, відповідно до якого завідувач організовує роботу і керує підлеглими йому судово-медичними експертами, середнім і молодшим медичним персоналом, організовує і забезпечує своєчасне виконання судово-медичних експертиз і досліджень, які проводяться у відділенні на належному науково-практичному рівні, забезпечує постійний контроль за кваліфікованим, об'єктивним і своєчасним виконанням експертних досліджень, які проводяться у відділенні, за належним розставленням кадрів і організацію їх роботи, а також проведення заходів з підвищення кваліфікації працівників відділення (том 1 а.с. 215-219);

- Правилами проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затвердженими наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України, згідно з якими експертиза у відділі виконується з метою встановлення причини смерті, наявності, характеру і механізму виникнення тілесних ушкоджень, часу настання смерті та вирішення інших питань, що були поставлені органами дізнання, слідчого прокурора та суду, та вирішення інших питань, які належать до компетенції даного виду судово-медичної експертизи. Експертиза у відділі проводиться за постановою або за письмовим відношенням особи, що проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді, а також за ухвалою суду (том 1 а.с. 220-251);

- Інструкцією про порядок прийому, реєстрації, обліку і розгляду заяв, повідомлень та інформації про безвісне зникнення громадян, встановлення невідомих осіб та виявлення невпізнаних трупів, затвердженою Генеральною прокуратурою України, МВС України та МОЗ України у серпні 1994 року відповідно до якої поховання або кремація трупа невстановленої особи без письмового дозволу органів слідства чи дізнання категорично забороняється (том 2 а.с. 65-66);

- направленням в судово-медичну лабораторію від 04.09.2003 року, складеного ОСОБА_3, згідно з яким для гістологічного дослідження направлено 2 шматочки серця, 2 шматочки легень, 3 шматочки мозку, 1 шматочок печінки, 1 шматочок нирки, а всього 9 шматочків (том 7 а.с. 116);

- записом акту про смерть № 583 від 05.09.2003 року, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_4 зазначена енцефалопатія. Документом, що підтверджує факт смерті, є лікарське свідоцтво № 219, видане 04.09.2003р. Фастівською рай судмедекспертизою (том 6 а.с. 148, том 7 а.с. 101);

- повідомленням Вузлової лікарні ст. Фастів від 26.09.2007 року про те, що скарг про незадовільний технічний стан приміщення моргу у вересні-жовтні 2003 року не надходило (том 7 а.с. 132);

- листом Фастівського МРВ ГУ МВС України в Київській області від 18.07.2005 року про те, що на початку вересня 2003 року будь-яке направлення на доставляння до моргу Вузлової лікарні ст. Фастів та судово-медичне дослідження трупу невідомого чоловіка, впізнаного 09.09.2003 року як ОСОБА_4, судово-медичному експерту ОСОБА_3 працівниками Фастівського МРВ не видавалося (том 2 а.с.138);

- листом Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області від 14.07.2005 року про те, що на початку вересня 2003 року направлення на доставляння для судово-медичного дослідження в морг Вузлової лікарні ст. Фастів трупа невідомого чоловіка, впізнаного як ОСОБА_4, працівниками Фастівської міжрайонної прокуратури не видавалося (том 2 а.с.135);

- службовим листом за підписом ОСОБА_3 від 05.09.2003 року на імя Фастівського міського голови з проханням дати розпорядження про термінове поховання трупа невідомого чоловіка, який 03.09.2003 року був доставлений в морг з Фастівської центральної районної лікарні. У листі зазначено, що причина смерті невідомого чоловіка - енцефалопатія. Розслідуванням справи займається Фастівська міжрайонна прокуратура (том 2 а.с. 62, 99);

- актом захоронення трупа від 09.09.2003 року, з якого вбачається, що труп невідомого чоловіка, який 03.09.2003 року помер у Фастівській центральній районній лікарні та доставлений в морг Вузлової лікарні ст. Фастів за №219 від 03.09.2003 рку, поховано на Новому міському кладовищі в 1 рядку під №108 (т.2 а.с. 64);

- протоколом впізнання трупа невідомого чоловіка від 09.09.2003 року, згідно з яким ОСОБА_2 в приміщенні Фастівського міськрайвідділу за фотознімками та зразками одягу впізнала свого сина - ОСОБА_4, який 03.09.2003 року помер у Фастівській центральній районній лікарні та був доставлений до моргу Вузлової лікарні ст. Фастів (том 1 а.с.20);

- свідоцтвом про смерть серії 1-БК №483618 від 11.09.2003 року на ім'я ОСОБА_4І, згідно з яким причиною смерті останнього є енцефалопатія (том 1 а.с. 21);

- запитом Фастівського МРВ ГУ МВС України в Київській області від 12.09.2003 року на імя завідувача Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 з проханням повідомити причину смерті невідомого чоловіка, який 03.09.2003 року помер у Фастівській центральній районній лікарні (том 2 а.с. 98);

- повідомленням завідувача Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 від 12.09.2003 року на імя начальника Фастівського міськрайвідділу ОСОБА_68 про те, що невідомий чоловік, впізнаний як ОСОБА_4, був поміщений в травматологічне відділення, де йому встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій мозку, забійні рани голови, набряк головного мозку, енцефалопатія, алкогольне спяніння, застійна пневмонія. Крім того, зазначено, що причина смерті ОСОБА_4 буде встановлена після отримання результатів судово-гістологічного дослідження (том 2 а.с. 97);

- повідомленням Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України від 04.04.2005 року про те, що під час судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_4 завідувач Фастівським відділенням Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 допустив порушення «Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів у бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом № від 17.01.1995 року МОЗ України (том 1 а.с. 150-151);

- протоколом ексгумації трупа від 14.10.2004 року, з якого вбачається, що на цвинтарі в м. Вишневе Київської області виявлено труп чоловіка (ОСОБА_4І.), який направлено в морг Київського міського бюро судово-медичної експертизи (том 1 а.с. 96-97);

- протоколом огляду місця події від 04.09.2007 року, з якого вбачається, що на час огляду холодильна камера в приміщенні моргу Вузлової лікарні ст. Фастів працює (том 4 а.с.166-174);

- актом судово-гістологічного дослідження № 603 від 30.09.2003 року, проведеного експертом Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_57, відповідно до якого дослідженням 9 шматочків внутрішніх органів з трупу невідомого чоловіка (ОСОБА_4І.) встановлено: токсико-гіпоксична енцефалопатія, проліферативний лептоменінгит, набряк-набубнявіння головного мозку, проліферативний епікардит, хронічний активний гепатит, гнійний бронхіт, шунтування кровотоку в нирках, застійне повнокрівя в печінці (том 1 а.с.19);

- актом судово-медичного дослідження трупа № 219 від 10.10.2003 року, проведеного ОСОБА_3, ОСОБА_4 25.08.03 поступив в Фастівську центральну районну лікарню з приводу закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійних ран голови, набряку головного мозку, енцефалопатії, алкогольного спяніння, застійної пневмонії. За даними судово-гістологічного дослідження виявлено: токсико-гіпоксична енцефалопатія, проліферативний лептоменінгіт, набряк-набубнявіння головного мозку, проліферативний епікардит, хронічний активний гепатит. Смерть ОСОБА_4 наступила в результаті токсико-гіпоксичної енцефалопатії, ускладненої набряком-набубнявінням головного мозку на фоні проліферативного лептоменінгіту, епікардиту, хронічного активного гепатиту. Енцефалопатія, лептоменінгіт, гепатит є наслідком хронічної інтоксикації організму, викликаної вживанням алкоголю, наркотиків і т.п. Виявлені при дослідженні трупа ушкодження виникли від дії тупого предмета і в причинному звязку з її настанням не перебувають (том 1 а.с. 11-12, том 2 а.с. 58-59);

- висновком судово-медичної експертизи № 127/219 від 29.10.2003 року, проведеної ОСОБА_3, ОСОБА_4 25.08.03 поступив в Фастівську центральну районну лікарню і знаходився там до 03.09.03 з приводу закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійних ран голови, набряку головного мозку, енцефалопатії, алкогольного спяніння, застійної пневмонії. За даними судово-гістологічного дослідження виявлено: токсико-гіпоксична енцефалопатія, проліферативний лептоменінгіт, набряк-набубнявіння головного мозку, проліферативний епікардит, хронічний активний гепатит, гнійний бронхіт, шунтування кровотоку в нирках, застійне повнокрівя в печінці. Смерть ОСОБА_4 наступила в результаті токсико-гіпоксичної енцефалопатії, ускладненої набряком-набубнявінням головного мозку на фоні проліферативного лептоменінгіту, епікардиту, хронічного активного гепатиту. Енцефалопатія, лептоменінгіт, гепатит є наслідком інтоксикації організму, викликаної вживанням алкоголю, наркотиків і т.п. За даними карти стаціонарного хворого смерть ОСОБА_4 наступила 03.09.03 о 18 год. 20 хв. Виявлені при дослідженні трупа ушкодження виникли від дії тупого предмету і в причинному звязку з її настанням не перебувають. Не можна виключити можливість виникнення ушкоджень в результаті падіння потерпілого на дорожнє покриття. Стосовно до живих осіб ушкодження в ОСОБА_4 мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя. Виходячи з карти стаціонарного хворого ушкодження в ОСОБА_4 могли виникнути в термін незадовго до його поступлення в лікарню, а ушкодження на правій гомілці приблизно за 4-5 днів до поступлення в лікарню (том 1 а.с. 16-17);

- висновком судово-медичної експертизи № 56 від 25.10.2004 року, проведеної експертом Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України ОСОБА_31, дослідженням препаратів з шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_4 встановлено: вогнищевий субарахноїдальний крововилив з реактивними змінами на фоні фібропластичного хронічного лептоменінгіту. Виражені геодинамічні розлади в речовині головного мозку на фоні вузликової хронічної токсико-гіпоксичної енцефалопатії, деструктивні зміни в речовині. Геодинамічні розлади в легенях на фоні хронічного бронхіту та вогнищевого пневмофіброзу. Підгострий вірусний гепатит з виходом на цироз. Виражена зерниста дистрофія міокарда на фоні кардіоміопатії. Зерниста аж до некрозу дистрофія ниркового епітелію на фоні хронічного мембранозно-проліферативного гломерулонефриту та тубулоінтерстиційного нефриту. Поліорганні зміни, характерні для хронічної інтоксикації від дії опійних та седативних препаратів (том 1 а.с. 132-134);

- висновком судово-медичної експертизи № 49-мк від 15.11.2004 року, проведеної експертом Голового бюро судово-медичної експертизи МОЗ України ОСОБА_56, при судово-медичній експертизі ексгумованого трупа ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: осколковий перелом нижньої частини правої носової кістки, три рани в правій тімяно-скроневій ділянці волосистої частини голови, крововиливи в мякі тканини передньої половини волосистої частини голови та обличчя, три крововиливи під надкісницю склепіння черепа, які утворилися від дії тупих предметів. На тілесних ушкодженнях, виявлених під час дослідження ексгумованого трупа ОСОБА_4, будь-яких індивідуальних ознак знарядь, якими були спричинені ці тілесні ушкодження, не виявлено. Тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_4, могли бути спричинені як руками і ногами сторонньої особи чи сторонніх осіб, так і іншими тупими предметами (том 1 а.с.127-131);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №17 від 16.12.2004 року, проведеного експертом Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України ОСОБА_10, при судово-токсикологічному дослідженні тканин печінки, нирки, легенів, мязів, стінки шлунку від трупа ОСОБА_4 не виявлено: етиловий спирт в тканині мязів; ядовиті, лікарські, наркотичні і психотропні речовини в тканинах печінки, нирки, стінок шлунку, легенів (том 1 а.с.137-138);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 277 від 22.12.2004 року, проведеної експертами Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, ОСОБА_4 була спричинена черепно-лицева травма у вигляді ран правої тімяно-скроневої ділянки та щоки, крововиливів у мякі тканини волосистої частини голови та обличчя, під надкісницю кісток черепа, під мякі мозкові оболонки, перелому кісток носу, а також садна верхніх та лівої нижньої кінцівки, у ділянці крила клубової кістки. Всі ці ушкодження є зажиттєвими і утворилися від неодноразової дії тупого (тупих) предмета (предметів). Експертиза гістологічних препаратів, виготовлених з декількох шматочків, з урахуванням даних розтину ексгумованого трупу ОСОБА_4 дали можливість прийти до висновку, що йому була спричинена черепно-лицева травма. За браком шматочків головного мозку, який не дає можливості встановити обсяг цієї травми, вирішити достовірно її роль у настанні смерті не є можливим. Можна лише припустити два варіанти танатогенезу: 1. Якщо обсяг черепно-лицевої травми був у межах встановлених змін з боку головного мозку (субарахноїдальний крововилив), то тоді можна вважати, що ця травма лише у сукупності із наявністю у ОСОБА_4 хворобливих змін (фібропластичний хронічний лептоменінгіт, хронічна токсико-гіпоксична енцефалопатія) призвели до настання смерті, тобто не знаходяться з нею у прямому причинному звязку і за цих умов має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. 2. Якщо обсяг ушкоджень головного мозку і оболонок був більшим, то тоді можна вважати, що сама черепно-лицева травма призвела до настання смерті, а захворювання, які були у ОСОБА_4 раніше, лише сприяли цьому. Тобто, у такому випадку є прямий причинний звязок між спричиненою ОСОБА_4 черепно-лицевою травмою і настанням його смерті, тому вона буде мати, у такому випадку, ознаки тяжких тілесних ушкоджень. При поступленні ОСОБА_4 в стаціонар Фастівської ЦРЛ 25.08.03 йому був вірно і вчасно встановлений діагноз: "ЗЧМТ. Забій головного мозку. Забійні рани голови". Обстеження в умовах Фастівської ЦРЛ було проведено в повному обсязі і лікування, яке йому проводилося, було правильним і адекватним встановленому діагнозу (том 1 а.с. 99-126, том 6 а.с. 218-245);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 35 від 23.10.2006 року, проведеної експертами Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, відповідно до якого об'єктивно встановити причину смерті ОСОБА_4 не є можливим, у зв'язку з тим, що мають місце розбіжності між результатами первинного судово-медичного дослідження трупа, клінічними проявами, зафіксованими в медичній карті №7653/710 стаціонарного хворого Фастівської ЦРЛ і повторними судово-медичними експертизами препаратів шматочків внутрішніх органів, вилучених з його трупа, які були проведені у відділенні судово-медичної гістології Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України. Усунути ці протиріччя не вдалося, тому що не були забрані шматочки головного мозку за розширеним переліком під час первинного дослідження трупа ОСОБА_4 Можна лише припустити два варіанти настання смерті: 1. Якщо обсяг черепно-лицевої травми був у межах встановлених змін з боку головного мозку (субарахноїдальний крововилив), то тоді можна вважати, що ця травма лише у сукупності із наявністю у ОСОБА_4 хворобливих змін (фібропластичний хронічний лептоменінгіт, хронічна токсико-гіпоксична енцефалопатія) призвела до настання смерті; 2. Якщо обсяг ушкоджень головного мозку і оболонок був більшим, то тоді можна вважати, що сама черепно-лицева травма призвела до настання смерті, а захворювання, які були у ОСОБА_4 раніше, лише сприяли цьому. Крововиливи під надкісницю кісток черепа не можуть виникати посмертно, що випливає з самого характеру ушкодження: оскільки надкісниця та кістка щільно між собою зрощенні то для утворення крововиливу між ними необхідним фактором є наявність тиску крові, яка виливається з ушкоджених судин, що не можливо після настання смерті (зупинки кровотоку).

В зв'язку з тим, що під час проведення ексгумації трупа були відсутні пошкодження труни та були виявлені крововиливи в м'які тканини обличчя трупа ОСОБА_4, найбільш вірогідним вбачається утворення перелому кісток носа за життя.

Окрім ушкоджень, виявлених при первинному судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_4 та описаних судово-медичним експертом в Акті судово-медичного дослідження трупа №219 від 04.09.2003 р., під час ексгумації були знайдені крововиливи у м'які тканини волосистої частини голови та обличчя, під надкісницю кісток черепа, а також осколковий перелом нижньої частини правої носової кістки. Ці ушкодження виникли внаслідок дії тупого (тупих) предмета (предметів). Конкретно встановити давність їх виникнення не є можливим в зв'язку з розвитком гнильних змін. Визначити ступінь їх тяжкості також не представляється можливим, тому що неможливо встановити вплив черепно-лицевої травми на настання смерті ОСОБА_4

Наявність в ділянці голови ОСОБА_4 чисельних ушкоджень (ран, крововиливів в м'які тканини та під надкісницю, перелому кісток носу) свідчить про неодноразовий травмуючий вплив тупого (тупих) предмету (предметів), що з урахуванням їх локалізації в різних ділянках голови, фактично виключає можливість утворення черепно-лицевої травми внаслідок падіння з положення стоячи на тверду плоску поверхню. Садна тулуба та кінцівок, виходячи з їх локалізації, могли утворитись внаслідок падіння з положення стоячи.

В медичній карті №7653/710 стаціонарного хворого Фастівської ЦРЛ на ім'я ОСОБА_4 містяться наступні записи стосовно виявлених ушкоджень: "Запис лікаря приймального відділення: ...Поверхневі забійно-рвані рани правої щоки, правої тім'яної ділянки. Гранулюючи ранева поверхня на правій гомілці... Запис чергового лікаря: ...В области лица и волосистой части голови множественные ссадины и кровоподтеки...".

Як вбачається з Акту судово-медичного дослідження №219 від 04.09.2003 р. з записами ОСОБА_3, цілковито співпадають тільки записи про характер і локалізацію ушкодження в ділянці правої щоки - рана, та правої гомілки - садно. В записах лікарів Фастівської ЦРЛ і в записі судово-медичного експерта вказується на наявність ран в ділянці склепіння черепа справа, однак лікар приймального відділення вказує локалізацію "права тім'яна ділянка", а судово-медичний експерт - права лобна і права скронева ділянки. Можна думати, що ці розбіжності в описанні локалізації ран обумовлені близьким розташуванням цих ділянок голови. В записі чергового лікаря ідеться про "множественные ссадины и кровоподтеки" в ділянці обличчя і волосистої частини голови, але оскільки відсутні дані про їх чітку локалізацію, форму та розміри неможливо провести їх детальне порівняння з ушкодженнями, виявленими судово-медичним експертом при первинному дослідженні трупа. Також лікарями не зафіксовані садна на задній поверхні правого і лівого ліктьового суглобів та в ділянці крила лівої здухвинної кістки, які виявив судово-медичний експерт.

Згідно з Висновком експерта №56 від 25.10.2004 р. при судово-гістологічній експертизі препаратів з шматочків внутрішніх органів трупа гр. ОСОБА_4 виявлено вогнищевий субарахноїдальний крововилив.

Враховуючи те, що на момент дослідження трупа ОСОБА_4 він був зареєстрований як невідомий, а також те, що у нього мали місце ушкодження м'яких тканин голови, які утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів), та те, що у Фастівській ЦРЛ йому був встановлений клінічний діагноз: "Черепно-мозкова травма. Забій головного мозку", судово-медичний експерт, який проводив експертизу (дослідження) його трупа, повинен був діяти у відповідності з п.2.2.23. "Експертиза трупів невстановлених осіб" і п.2.2.20. "Ушкодження тупими предметами" "Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Згідно із п.2.2.20, з посиланням на п.2.2.17 тих же "Правил", судово-медичний експерт повинен був для судово-імунологічного дослідження надіслати кров (у рідкому вигляді і на марлі) для визначення антигенної належності, а також жовч або сечу для визначення категорії видільництва. При цьому в "Правилах" не вказується про залежність виконання цієї дії від попередньо виконаних імунологічних досліджень при стаціонарному лікуванні.

Термін зберігання внутрішніх органів, в тому числі речовини головного мозку, забраних з трупа для судово-гістологічного дослідження, в умовах моргу перед передачею їх до судово-гістологічного відділення, не регламентований в "Правилах проведення судово-медичної експертизи трупів". При вирішенні цього питання слід зважати на звичайну тривалість проведення судово-медичної експертизи трупа, яка складає 1 місяць (п.1.34. "Правил проведення судово-медичної експертизи трупів"). Тобто, в цей період повинні бути виконані всі додаткові дослідження, в тому числі і судово-гістологічне.

Згідно даних спеціальної медичної літератури енцефалопатія це патологічний стан, в основі якого лежить дегенерація тканини головного мозку, що призводить до порушення його функцій. Причини енцефалопатії бувають різні: порушення кровопостачання головного мозку, токсичний вплив різноманітних речовин, травми головного мозку тощо. Клінічно енцефалопатія проявляється симптомами і синдромами, які характеризують зниження функцій головного мозку: астеновегетативний синдром, розлади пам'яті і мислення, психопатоподібні стани, афективні розлади і т.п. Як видно з вище сказаного при енцефалопатії можуть знижуватись розумові здібності та страждати фізичний стан людини.

Діагноз "енцефалопатія" може бути встановлений лікуючим лікарем за життя людини на підставі наявності клінічної картини цього захворювання та додаткових досліджень (комп'ютерна томографія, електроенцефалографія, ехоенцефалографія). При дослідженні трупа судово-медичний експерт може лише запідозрити наявність цього патологічного стану, а підтвердити цей діагноз можливо лише за допомогою судово-гістологічного дослідження головного мозку. Таким чином, категоричний висновок про наявність у людини "енцефалопатії" можна зробити тільки на підставі комплексної оцінки результатів внутрішнього дослідження трупа, судово-гістологічного дослідження та вивчення медичних документів (в разі їх наявності). За наявності у експерта підозри на "енцефалопатію", відразу ж після розтину слід було заповнити попереднє лікарське свідоцтво про смерть, а після отримання результатів додаткових досліджень заповнити остаточне лікарське свідоцтво про смерть.

В даному випадку, за даними судово-гістологічних досліджень, у ОСОБА_4 мали місце цілий ряд хронічних патологічних змін у внутрішніх органах: хронічний фібропластичний лептоменінгіт, хронічна енцефалопатія, зерниста дистрофія міокарда на фоні вторинної кардіоміопатії, агресивний межуточний гепатит з початком формування цироза, зерниста дистрофія нирок, хронічний мембранозно-проліферативний гломерулонефрит, хронічний бронхіт. Ці патологічні зміни негативно впливали на стан його здоров'я, але не могли стати причиною його смерті, як окремо кожне з них так і в своїй сукупності.

Зміни виявлені при дослідженні препаратів головного мозку від трупа ОСОБА_4, можуть зустрічатися при хронічній інтоксикації від дії лікарських засобів в т.ч. опійних та седативних препаратів.

В Акті №219 від 04.09.2003 р. судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_4, який склав судово-медичний експерт ОСОБА_3, відсутні відомості про виконання вимог п.2.2.23 і п.2.2.20 Правил (з посиланнями на п.п. 2.2.2.а, 2.2.14.Г, 2.2.16, 2.2.17, 2.2.19 тих же Правил): проведення фотографування всього трупа, його обличчя і ушкоджень на ньому (п.2.2.23 абзац 1, п.2.2.20 абзац 2); проведення відбору зразків (нігті, волосся, кров тощо) (п.2.2.23 абзац 2, п.2.2.20 абзац 1); проведення розтину м'яких тканин спини і сідниць, верхніх і нижніх кінцівок, включно з ліктьовими і колінними суглобами (п.2.2.17 абзац 1); вилучення і направлення на судово-токсикологічне дослідження крові і сечі для визначення наявності і концентрації спиртів (п.2.2.17 абзац 4); вилучення і направлення для судово-імунологічного дослідження крові (у рідкому вигляді і на марлі) для визначення антигенної належності, а також жовч і сеча для визначення категорії видільництва (п.2.2.17 абзац 6); вилучення і направлення на судово-медично-криміналістичне дослідження кусків шкіри з ушкодженнями (п.2.2.20 абзац 6, п.2.2.19 абзац 4).

Судово-медичний експерт, згідно п.п.2.2.20 і 2.2.16.6. Правил, повинен був вилучити для судово-гістологічного дослідження наступні об'єкти: маркіровані шматочки головного мозку з таких ділянок - симетричні ділянки кори великих півкуль з м'якими мозковими оболонками і білою речовиною на рівні передньої центральної звивини, передній гіпоталамус на рівні заднього краю хіазми разом з судинним сплетінням у ділянці міжшлуночкових отворів, середній мозок, середній рівень моста з дном і стінками 4 шлуночка, гіпофіз, симетричні ділянки підкоркових вузлів з прилеглими стінками шлуночків, ділянки гіпокампа із судинними сплетіннями, симетричні ділянки кори великих півкуль мозочка, довгастий мозок на рівні нижніх олив; серця 3 шматки, легеня 2 шматки (по одному з кожної), печінка 1 шматок, нирка 2 шматки (по одному з кожної), селезінка 1 шматок, підшлункова залоза 1 шматок, надниркові залози 2 шматки (по одному з кожної), маркіровані тканини з крововиливами з ділянки ушкоджень.

В Акті № 219 від 04.09.2003 р. судово-медичний експерт ОСОБА_3 вказав тільки на факт залишення шматочків внутрішніх органів для судово-гістологічного дослідження, а саме на аркуші 2 Акту останній абзац: "Оставлено для судебно-гистологического исследования - кусочки внутренних органов", але не вказав, з яких саме внутрішніх органів та в якій кількості він проводив забір шматочків.

Виходячи з аналізу Актів судово-медичних досліджень та Висновків експерта, складених у відділеннях судово-медичної гістології Київського обласного, Житомирського обласного та Головного бюро судово-медичних експертиз, можна прийти до висновку, що експертом не були забрані у встановленому "Правилами" порядку, шматочки селезінки, підшлункової залози, надниркових залоз, маркіровані тканини з крововиливами з ділянки ушкоджень, а шматочки головного мозку забрані не в повному об'ємі без маркування і вказання ділянок з яких вони забирались.

Згідно із висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №110 від 21.03.2008р. (том 7 а.с.74-78), проведеної експертами Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, обєктивно визначити хворобу або травму, а отже основну причину смерті, не є можливим у звязку з тим, що мають місце розбіжності між результатами первинного судово-медичного дослідження трупа, клінічними проявами, зафіксованими в медичній карті Фастівської ЦРЛ і повторними, проведеними в Головному бюро СМЕ МОЗ України експертизами препаратів внутрішніх органів, вилучених з його трупа, усунути які не вдалося.

Під час судово-медичного дослідження трупа судово-медичний експерт на підставі даних макроскопічного дослідження головного мозку може лише запідозрити наявність набряку речовини і розлад кровообігу головного мозку, а підтвердити наявність таких патологічних процесів можливо лише за допомогою судово-гістологічного дослідження шматочків головного мозку. В акті судово-медичного дослідження трупа №219 від 10.10.03 завідувач Фастівського відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи вказав на наступні зміни з боку головного мозку і його оболонок: "… Мягкая мозговая оболонка резко отечная, водянистая, с желтоватим оттенком. Сосуды ее и сосуды основания мозга малокровные…", які в принципі могли наштовхнути його на думку про наявність набряку речовини та розладу кровообігу головного мозку.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи речових доказів №1041 від 17.12.2007р. (том 7 а.с.91-99), внутрішні органи, що досліджувались, можуть належати біологічній дитині ОСОБА_2 ОСОБА_4, імовірність підтвердження біологічного материнства 97,64 % (том 3 а.с. 54-95);

- висновком експерта № 364 за результатами додаткової комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, відповідно до якого удари, які наносились в ділянку голови гумовим кийком або іншими тупими предметами (руками, ногами), що супроводжувались виникненням у потерпілого ОСОБА_4 крововиливів в мякі тканини голови, трьох крововиливів під надкісницею кісток черепа, трьох наскрізних ран, перелом кісток носа могли призвести до ушкодження головного мозку і його оболонок. Діагноз «інтоксикаційно-травматична енцефалопатія І ступеня» може бути встановлений лікуючим лікарем за життя людини, на підставі анамнестичних досліджень (компютерна томографія, електроенцефалографія). При дослідженні трупа судово-медичний експерт може лише запідозрити наявність цього патологічного стану, на підставі наявності макроскопічних змін речовини мозку, а підтвердити цей діагноз можливо лише за допомогою судово-гістологічного дослідження головного мозку. Таким чином, категоричний висновок про наявність у людини діагнозу «інтоксикаційно-травматична енцефалопатія І ступеня» можна зробити тільки на підставі комплексної оцінки результатів внутрішнього дослідження трупа та результатів судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів і комплексної оцінки клінічної картини та додаткових методів дослідження у живих осіб. Смерть людини за наявності діагнозу «інтоксикаційно-травматична енцефалопотія І ступеня» не може настати (том 11 а.с. 209-212).

Оцінюючи покази підсудного про його невинуватість в інкримінованих діяннях щодо того, що він не зловживав службовим становищем в особистих інтересах та в інтересах третіх осіб, не використовував службове становище всупереч інтересам служби, його дії не призвели до тяжких наслідків, не вносив до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, не складав та не видавав завідомо неправдивих документів, а також не давав, як експерт, завідомо неправдивого висновку, суд вважає неправдивими та такими, що направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин і є його лінією захисту, оскільки вони однозначно спростовуються висновком експерта № 364 за результатами додаткової комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_69 - працівників Фастівського МВ, які виявили невідомого, пізніше впізнаного як ОСОБА_4, з тілесними ушкодженнями, ОСОБА_14 - лікаря виїзної бригади швидкої допомоги Фастівській ЦРЛ, який на місці події встановив невідомому діагноз: черепно-мозкова травма, численні забої волосяної частини голови; свідка ОСОБА_37 медичної сестри травматологічного відділення Фастівської центральної районної лікарні щодо виявлення ОСОБА_4 з явними тілесними ушкодженнями; свідка ОСОБА_17 лікувального лікаря ОСОБА_4, що хворий ОСОБА_4 надійшов до Фастівської центральної районної лікарні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забійні рани волосистої частини голови і обличчя, забій головного мозку, після смерті труп ОСОБА_4 був направлений на судово-медичну експертизу у зв'язку з тим, що мала місце травма; свідків працівників прокуратури Фастівської району ОСОБА_20, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_48, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, які зазначили, що у вересні 2003 року судово-медичному експерту ОСОБА_3 направлення на розтин трупу невідомого не виписували та не видавали; свідка ОСОБА_22 - начальника Київського обласного Бюро СМЕ МОЗ України, який зазначив, що при розтині трупу судово-медичний експерт повинен був описати всі ушкодження, які бачив, та вказав, що експерт не міг не побачити перелом кісток носа, якщо такий був; експерта ОСОБА_28 - завідуючої гістологічного відділення Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи що наданих на дослідження шматочків головного мозку було не достатньо, патологічні зміни організму внаслідок хронічної інтоксикації негативно впливали на стан здоров'я ОСОБА_4; експерта ОСОБА_29 - начальника Головного Бюро СМЕ МОЗ України, який зазначив, що від того ступеня енцифалопатії, який вказаний у висновках експерта ОСОБА_3Л, смерть настати не може; свідків ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, які підтвердили відсутність у ОСОБА_4 хронічних хвороб за життя та наявність на його трупі явних тілесних пошкоджень після ексгумації.

Покази експерта ОСОБА_56 в частині того, що тілесні ушкодження, описані експертом ОСОБА_3 в акті судово-медичного дослідження трупа № 219 частково співпадають з тілесними ушкодженнями, які були виявлені після ексгумації трупу, а розбіжності пояснюються гнилісними змінами трупа, не свідчать на користь підсудного ОСОБА_3 та не виправдовують його у предявленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 384 КК України, оскільки спростовують показами вищевказаних свідків та експертів, які однозначно вказують на наявні у ОСОБА_4 тілесні ушкодження травматичного характеру, які не можна було не побачити при розтині трупу та його судово-медичному дослідженні.

Покази свідків ОСОБА_26 - завідуючої гістологічним відділенням Київського обласного бюро СМЕ МОЗ України, експерта ОСОБА_27 заступника начальника по експертній роботі Житомирського обласного Бюро СМЕ МОЗ України, експерта ОСОБА_28 завідувача гістологічної лабораторії Житомирського обласного Бюро СМЕ МОЗ України, експерта ОСОБА_31 - завідуючої лабораторії гістологічного дослідження Головного Бюро СМЕ МОЗ України, експерта-гістолога відділення судово-медичної гістології Київського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_57 свідчать про те, що судово-медичним експертом ОСОБА_30 було недостатньо відібрано шматочків з внутрішніх органів ОСОБА_4, що в подальшому призвело до неоднозначних висновків експертів.

Покази свідка ОСОБА_21 - завідуючої ритуальною службою комбінату комунального підприємства м. Фастів суд не бере до уваги, оскільки про обставини справи вона знає за документами, оскільки на той час перебувала у відпустці.

Покази свідка ОСОБА_24 молодшої медичної сестри гістологічного відділення Київського обласного бюро СМЕ МОЗ України суд не враховує, оскільки обставин прийняття для дослідження шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_4 вона не памятає.

Покази свідка ОСОБА_35 - водія швидкої допомоги не мають доказового значення щодо ступеню вини підсудного в інкримінованих йому діяннях.

Покази свідка ОСОБА_6 в частині того, що вона бачила направлення слідчого Фастівської прокуратури, суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки з 1980 року вона працювала разом з підсудним ОСОБА_3, а тому перебуває під його впливом та була зацікавлена в дачі показів на користь підсудного.

Покази свідка ОСОБА_8 слідчого Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області, - доказового значення у справі не мають та не є підтвердженням показів підсудного ОСОБА_3, що він отримував у Фастівській міжрайонній прокуратурі у вересні 2003 року направлення на розтин невідомого, впізнаного пізніше як ОСОБА_4, оскільки свідок ОСОБА_8В не памятає, чи було направлення, чи ОСОБА_23 до нього не звертався за ним. Суд не визнає покази свідка ОСОБА_8 як сумніви на користь підсудного.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_9 оперативного чергового лінійного відділу міліції на станції ОСОБА_10 та вважає їх його лінією захисту, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_4, у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 365, ч.3 ст. 365 КК України - (том 11 а.с. 91-97).

Таким чином, перевіривши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 КК України, ч.2 ст. 366 КК України, ч. 1 ст. 384 КК України, доведена повністю. Його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 364 КК України як зловживання службовим становищем умисне, в інших особистих інтересах та в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки; за ч. 2 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складення та видача завідомо неправдивих документів; за ч. 1 ст. 384 КК України як дача завідомого неправдивого висновку експерта під час досудового слідства.

Стосовно обвинувачення підсудного у приховуванні злочину, суд вважає, що ОСОБА_3 передчасно предявлене вказане обвинувачення, оскільки вина конкретних осіб у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_4, не встановлена вироком суду, а тому підсудний ОСОБА_3 підлягає виправданню за відсутністю в його діях складу злочину за ч. 1 ст. 396 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 364 КК України є тяжким злочином, злочин за ч. 2 ст. 366 КК України є злочином середньої тяжкості, злочин за ч. 1 ст. 384 КК України є злочином невеликої тяжкості, підсудний за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, обставин, що пом'якшують чи обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає, та вважає можливим призначити покарання за ч. 2 ст. 364 КК України у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням експертних досліджень, за ч. 2 ст. 366 КК України у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням експертних досліджень, за ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді обмеження волі у межах санкції відповідної статті.

Вирішуючи питання про заявлений потерпілою цивільний позов, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання своїх трудових (службових) обовязків.

Судом встановлено, що потерпіла у звязку з неправомірними діями підсудного понесла витрати повязані з ексгумацією трупа її сина та витрат на перезахоронення сина у сумі, яка з урахуванням індексу інфляції на день розгляду справи становить 1851 грн. та підтверджується показами свідків та матеріалами справи, тому суд вважає за необхідне стягнути з підсудного на користь потерпілої вказану суму.

Крім того, з урахуванням обставин справи, тяжкості наслідків, що наступили, підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення на користь потерпілої моральної шкоди, спричинення якої знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду: з підсудного в сумі 10000 грн., з Комунального закладу Київської обласної ради «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» - в сумі 50000 грн.

Судових витрат у справі немає.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 324, 328 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 384 Кк України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 364 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням експертних досліджень, строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст 366 КК України у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням експертних досліджень строком на 3 (три) роки;

за ч. 1 ст. 384 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Його ж у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, виправдати за відсутністю в діянні складу злочину.

На підставі ст.49 КК України звільнити засудженого від призначеного покарання за ч. 2 ст. 366 КК України та за ч. 1 ст. 384 КК України, у зв'язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття та тримання під вратою в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Речові докази медичні картки, книги та журнали реєстрації, які зберігаються в кімнаті речових доказів Генеральної прокуратури України, залишити там у звязку із розслідуванням кримінальної справи, порушеної за фактом смерті ОСОБА_4

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 1851 (одну тисячу вісімсот пятдесят одну) грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000 (десять тисяч) грн., а всього стягнути з ОСОБА_3 на її користь - 11851 (одинадцять тисяч вісімсот пятдесят одну) грн.

Стягнути з Комунального закладу Київської обласної ради «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» на користь ОСОБА_2 50000 (пятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський райсуд Київської області, а засудженим в той же строк, з час отримання ним копії вироку.

Суддя