Справа № 1-162/2008 р.
В И Р О К

Іменем України

17 листопада 2008 року
Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого
судді Трофімчука М.Ю.

при секретарі
Палій М.Д.

з участю прокурора
Мазура Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду справу по обвинуваченню
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1
, Шаргородського району, Вінницької області з середньою освітою, не одруженого, не військовозобов’язаного, українця, громадянина України, працюючого трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва ФГ «Врожайне», с.Слобода-Шаргородська, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого
ст. 289 ч.1, ст. 286 ч.2 КК України
,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1
10.08.2008 року біля 21.00год. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на
АДРЕСА_2
, Шаргородського району, Вінницької області поблизу магазину Шаргородського ССТ, маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки ВАЗ 2101, держномер
НОМЕР_1
, вартістю 6969 грн., не маючи права на володіння та користування даним транспортним засобом, шляхом вільного доступу незаконно заволодів останнім, який належить
ОСОБА_2
, при цьому право керування вказаним автомобілем надано
ОСОБА_3
, про що є відмітка в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу АЮ
НОМЕР_2
, виданого ОРЕО ДАІ УМВС України у Вінницькій області
ІНФОРМАЦІЯ_2
.

Незаконно заволодівши даним автомобілем і рухаючись ним по
АДРЕСА_2
, в напрямку
АДРЕСА_3
, в районі будинку
НОМЕР_3
,
ОСОБА_1
допустив наїзд на малолітнього пішохода
ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_3
народження.

Після вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом та дорожньо-транспортної пригоди,
ОСОБА_1
автомобілем зник з місця вчинення злочинів, однак проведеними оперативно-пошуковими заходами був затриманий працівниками міліції. Крім того, 10.08.2008 року біля 21.00 год. водій
ОСОБА_1
, перебуваючи в стані алкогольного сп’яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ2101», д/н
НОМЕР_1
, який належить
ОСОБА_2
, з метою уникнення адміністративної відповідальності та перевірки його на стан алкогольного сп’яніння, не виконав законні вимоги працівників міліції щодо зупинки, в умовах недостатньої видимості продовжив свій рух з виключеним світлом фар автомобіля по проїзній частині дороги
АДРЕСА_2
, в напрямку
АДРЕСА_3
, де в районі будинку
НОМЕР_3
, не врахував габарити керованого ним транспортного засобу, не вибрав безпечного інтервалу, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля в момент об’єктивної появи в полі його зору малолітньої
ОСОБА_4
, яка знаходилась на лівому узбіччі дороги, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на останню, після чого, не зупинившись самовільно залишив місце злочину.

Таким чином, водій
ОСОБА_1
порушив вимоги п.п.1.5, 1.7, 2.5, 2.9а, 19.9а, 12.3, 13.1, 13.3, 2.10 Правил дорожнього руху України, дані порушення знаходяться в причинному зв’язку з наслідками. Внаслідок ДТП малолітня
ОСОБА_4
отримала тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Між ними та смертю дитини є причинний зв’язок.

В судовому засіданні
ОСОБА_1
винуватим себе визнав повністю, розкаюється в скоєному, просив суворо не карати, згоден, щоб справу розглянули за спрощеним порядком. Не заперечують проти цього інші учасники судового процесу.

Відповідно до вимог ст. 299 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з’ясував, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Суд також роз’яснив учасникам процесу, що при таких обставинах вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Допитавши підсудного, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що
ОСОБА_1
вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а також вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, тому він повинен нести відповідальність за ст. ст. 289 ч.1, 286 ч.2 КК України.

Визначаючи міру покарання підсудному, суд врахував йому пом’якшуючі обставини: його щире каяття і сприяння розкриттю злочину, який вчинив вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, частково відшкодував матеріальну шкоду.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп’яніння.

З урахуванням цих обставин суд вважає, що виправлення підсудного можливе в місцях позбавлення волі.

Заявлений позов потерпілою підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1
визнати винуватим за ст.ст. 289 ч.1, 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання: за ст. 289 ч.1 КК України три роки і шість місяців позбавлення волі; за ст. 286 ч.2 КК України – чотири роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.70 КК України остаточну міру покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим – чотири роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Строк відбування покарання обчислювати з 20.08.2008 року.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1
залишити взяття під варту до вступу вироку в законну силу.

Накладений арешт на майно
ОСОБА_1
зняти.

Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 2101, державний номер
НОМЕР_1
та дві електролампочки з передніх фар автомобіля повернути
ОСОБА_3

Цивільний позов заявлений потерпілою задовільнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь потерпілої
ОСОБА_5
матеріальну шкоду, заподіяну злочином, в сумі 15536 грн. та моральну шкоду в сумі 30 тис. грн.

Стягнути з
ОСОБА_1
на користь НДКЦ при УМВС України у Вінницькій області 1313 грн. 46 коп. судових витрат.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженим
ОСОБА_1
в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: