Справа № 549/264/15-к
Провадження № 1-кп/549/27/15
ВИРОК
Іменем України
22 червня 2015 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Чорнухи угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000110 від 18.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Бербенці Лохвицького району Полтавської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_7 , 1995 року народження, раніше не судимого

у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що він разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та особою, кримінальне провадження відносно якої закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, діючи з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, заздалегідь, тобто до вчинення злочину, а саме у жовтні 2013 р., вступили у попередню змову на вчинення крадіжки зерна кукурудзи з сільськогосподарського поля Східного регіонального управління публічного акціонерного товариства «Райз-Максимко» (далі РУ ПАТ «Райз-Максимко») в с.Хейлівщина Чорнухинського району Полтавської області та розподіли між собою ролі.

Маючи попередню домовленість та діючи відповідно до розподілених ролей, - відповідно до яких особа, кримінально провадження відносно якої закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, будучи старшим інспектором служби безпеки і охорони РУ ПАТ «Райз-Максимко», мав показати маршрут слідування до поля, забезпечити завантаження автомобіля зерном кукурудзи та його випуск з поля в с.Хейлівщина, де проводитиметься збір врожаю, а ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження знайти перевізника зерна на автомобілі КАМАЗ з причепом, щоб не відрізнятись від інших автомобілів, які здійснюють перевезення врожаю, і після реалізації викраденого розділити отримані кошти між собою, - 06.11.2013 р., коли сільськогосподарська техніка РУ ПАТ «Райз-Максимко» приступила до збирання врожаю зерна кукурудзи в с.Хейлівщина Чорнухинського району на полі № НОМЕР_1 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, під час телефонної розмови з метою залучення як перевізника ОСОБА_8 домовилась з ним про зустріч поблизу с.Красне Чорнухинського району для перевезення зерна кукурудзи його автомобілем марки КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом марки СЗАП, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не повідомляючи йому про намір вчинити крадіжку зерна кукурудзи.

В подальшому, згідно з домовленістю між ОСОБА_5 та особою, матеріали якого виділені в окреме провадження, ОСОБА_5 поблизу с.Красне Чорнухинського району Полтавської області сів до вказаного автомобіля марки КАМАЗ з причепом під керуванням ОСОБА_8 , і поїхав на поле № НОМЕР_1 , яке перебуває в орендованому користуванні РУ ПАТ «Райз-Максимко», роз`яснюючи по дорозі ОСОБА_8 маршрут слідування до с.Хейлівщина Чорнухинського району.

Прибувши до зазначеного поля, ОСОБА_8 , не будучи обізнаний про скоєння крадіжки, за вказівкою ОСОБА_5 , під`їхав до зернозбиральних комбайнів марки «Джондір», де останній протиправно, в присутності сторонніх осіб, які не усвідомлювали злочинного наміру його дій, розраховуючи, що його дії не будуть сприйматися особами, у присутності яких це вилучення здійснюється, як протиправні, вказаний автомобіль та причеп до нього повністю завантажив зерном кукурудзи загальною вагою 29 640 кг., на загальну суму 29 728,92 грн.

При виїзді з поля автомобіль був зупинений агрономом РУ ПАТ «Райз-Максимко» ОСОБА_9 через відсутність у списках водіїв-перевізників вказаного транспортного засобу та водія ОСОБА_10 , а ОСОБА_5 , з метою попередження його викриття та затримання на місці скоєння злочину, втік.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування, 04.06.2015 року між представником потерпілого ПАТ «Райз-Максимко» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного злочину.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 та представник РУ ПАТ «Райз-Максимко» дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, розміру спричиненої потерпілому майнової шкоди в розмірі 29 728,92 грн., яка відшкодована, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із застосуванням ст.69 КК України, - оскільки обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, щиро кається у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 1995 року народження, - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, яка підтвердив, що свою вину визнає та розкаюється у скоєному, цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згідний на узгоджене покарання, думку представника потерпілого, який підтвердив, що добровільно уклав таку угоду, наслідки її затвердження розуміє, інших учасників кримінального провадження, які не заперечували проти укладення угоди про примирення, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним. Також судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

В силу ст.ст. 66, 67 КК України вчинення злочину вперше і щире каяття обвинуваченого є обставинами, які пом`якшують покарання, а обставин, які обтяжують покарання, не вбачається.

Враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного, а також дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , 1995 року народження, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає положенням ст. 69 КК України, ступеню тяжкості вчиненого злочину, і може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 суду підтвердив, що має доходи, які достатні для сплати штрафу.

З урахуванням усіх цих обставин, суд дійшов висновку, що укладена угода про примирення може бути затвердженою.

З урахуванням наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду від 04 червня 2015 року про примирення між ОСОБА_5 та приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» в кримінальному провадженні № 0000110 від 18.05.2015 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятьдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про примирення вирок суду може бути скасованим за клопотанням потерпілого чи прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно

Суддя

Чорнухинського районного суду ОСОБА_1