Номер провадження 11-кп/788/218/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" травня 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Суми кримінальне провадження за № 0005332 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_10 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2015 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.

Ухвалено стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_10 38607 грн. 65 коп. в відшкодування витрат на лікування та 1930 грн. 38 коп. в відшкодування моральної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації 53702 грн. 34 коп. в відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 6628 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_10 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2015 року, в якій він порушує питання про скасування вироку суду в частині призначення покарання через м`якість та вирішення цивільного позову у даному кримінальному провадженні.

За рішенням суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 27 вересня 2014 року о 19.50 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-2103», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у районі супермаркету «Еко маркет», розташованого у будинку №52 по вул. Горького м. Суми, знехтувавши мірами безпеки дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу не відреагувавши на зупинку транспортного засобу на другій смузі руху, завчасно не зменшивши швидкість та не зупинившись, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який переходив проїзну частину по пішохідному переходу і порушив при цьому вимоги п.п. 4.14.а, 4.14.б Правил дорожнього руху України, так як ОСОБА_10 вийшовши на проїзну частину, не впевнився у відсутності небезпеки для себе. Після скоєння даної ДТП ОСОБА_8 на вказаному автомобілі залишив місце скоєння злочину.

При керуванні автомобілем, ОСОБА_8 порушив вимоги п. 2.9.а, п. 2.10., п. 18.1. п. 18.4. Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_10 , який отримав тяжкі тілесні ушкодження та скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо транспортною подією і наслідками у виді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_10 вважає,

що суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 , не в повній мірі врахував наявність тяжких наслідків від вчиненого злочину, особу обвинуваченого працівника ДАІ, який у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушив Правила дорожнього руху України і звільнив обвинуваченого від основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Крім того, суд безпідставно задовольнив лише частину його позовних вимог, оскільки крім чеків, які він надав, багато коштів було витрачено його близькими на пальне з дому до лікарні та купівлі ліків в різних аптеках. Зазначає, що розмір моральної шкоди в сумі 100000 грн. відповідає ступеню його душевних страждань, фізичному болю, хвилюванням у зв`язку з лікуванням та втратою здоров`я в молодому віці. Просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.286 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки і стягнути з ОСОБА_8 58616,50 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, із «Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» стягнути на його користь страхове відшкодування в рахунок завданої матеріальної шкоди у розмірі 49670 грн. та моральної - 2483,50 грн., а всього 52153,50 грн.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , вважає рішення суду першої інстанції законним та справедливим, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 необгрунтованою, та такою, що не підлягає до задоволення.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували.

Заслухавши суддю доповідача, потерпілого ОСОБА_10 і його законного представника ОСОБА_11 , які повністю підтримали подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника ОСОБА_9 і прокурора ОСОБА_6 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, є обґрунтованими і в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_10 не оспорюється.

Що стосується доводів потерпілого ОСОБА_10 щодо безпідставності застосування до ОСОБА_8 ст.75 КК України та звільнення його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, то вони заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки при призначенні покарання районним судом не в повній мірі було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, і дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин в нетверезому стані, з місця вчинення злочину уїхав всупереч практичним знанням про поведінку під час дорожньо транспортної пригоди отриманими за попереднім місцем роботи пов`язаної з безпекою дорожнього руху, а тому вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання тим самим задовольнивши частково апеляцію потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому колегія суддів вважає з необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання на визначений в апеляційній скарзі термін і воно буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і відповідатиме вимогам ст. 65 КК України

Колегія суддів не може погодитися і з доводами потерпілого ОСОБА_10 про зміну вироку в частині цивільного позову в бік збільшення моральної шкоди та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на його користь 58616грн. 50 грн., оскільки відповідно вимог ст. 23, 1187 ЦК України та виходячи із засад розумності і справедливості, обставин дорожньо-транспортної пригоди, характеру, обсягу та тривалості моральних страждань потерпілого, суд правомірно визначив розмір грошової компенсації заподіяної моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 70000грн., і з урахуванням того, що ОСОБА_8 добровільно відшкодував частину моральної шкоди у розмірі 38900 грн., остаточно призначив суму в для відшкодування моральної шкоди в розмірі 29169 грн. 62 коп.

Стосовно посилань потерпілого ОСОБА_10 в апеляційній скарзі про те, що суд не в повному обсязі стягнув із Страхової компанії «Глобус» завдану йому моральну і матеріальну шкоду, то вони є необґрунтованими, оскільки, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що цивільна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», що підтверджується страховим полісом №АІ/0267026 (а.п. 202) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, якого становить 100000 грн.

Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до довідок, виписок з клінічних лікарень, листків лікарських призначень (а.п. 86-114) чеків, щодо придбання ліків, медичних препаратів (а.п.24-78) сума страхової виплати на відшкодування витрат на лікування ОСОБА_10 становить 38607грн. 65 коп.

Тому, суд цілком правомірно ухвалив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_10 38607 грн. 65 коп. в відшкодування витрат на лікування та 1930 грн. 38 коп. в відшкодування моральної шкоди, не враховуючи інших витрат на які посилається потерпілий в апеляційній скарзі. При цьому суд провів відповідні розрахунки з яких підтверджуються суми які підлягають стягненню і з цим погоджується колегія суддів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

1) Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

2) Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати і постановити новий вирок за яким вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

3) Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу необирати.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим до позбавлення волі в той же самий строк з дня вручення йому копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5