АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/276/15 р. Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року березня місяця «12» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурораОСОБА_6
ЗахисникаОСОБА_7
ОбвинуваченогоОСОБА_8
Законного представника неповнолітнього обвинуваченогоОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002798, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено
за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на сім місяців,
за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до позбавлення волі на сім місяців.
На підставі ст. ст. 104, 76 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік і на нього покладено обов`язки періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання. .
Вирішено питання щодо речових доказів.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 , а до досягнення ним повноліття або до появи самостійного заробітку до досягнення повноліття з його законного представника ОСОБА_12 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 491 гривні 92 копійки.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він за попередньою змовою з іншими особами шляхом вільного доступу з території ПП « ОСОБА_13 » по АДРЕСА_2 вчинив ряд крадіжок та замах на крадіжку чужого майна, зокрема
02 вересня 2014 року близько двадцять першої години тридцяти хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, вчинив крадіжку майна ОСОБА_13 на суму 505 гривень.
03 вересня 2014 року близько двадцятої години тридцяти хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_14 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вчинив крадіжку майна ОСОБА_13 на суму 1 800 гривень.
04 вересня 2014 року близько дев`ятнадцятої години тридцяти хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_14 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, намагався вчинити крадіжку майна ОСОБА_13 на суму 250 гривень. Однак, умисел на крадіжку до кінця не довів так як був затриманий на місці вчинення злочину.

Прокурор ОСОБА_10 на вирок суду подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_8 за всіма епізодами обвинувачення та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України, покликається на незаконність вироку в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Так прокурор вказує, що по факту замаху на крадіжку дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати, крім вказаної судом кваліфікуючої ознаки « вчинення крадіжки повторно», ще і за ознакою вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб. Крім того, при звільненні обвинуваченого від покарання суд послався лише на положення ст. 104 КК України в той час як необхідно було додатково послатися і на застосування ст. 75 КК України. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання 7 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як замах на крадіжку, вчинений повторно і за попередньою змовою групою осіб і призначити покарання 6 місяців позбавлення та за сукупністю злочинів остаточно 7 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, поклавши на нього обов`язки, вказані місцевим судом.
Заслухавши міркування прокурора про необхідність скасування вироку з наведених в апеляційній скарзі прокурора підстав, захисника, захисника, обвинуваченого і його законного представника, які погодилися з доводами прокурора, перевіривши кримінальне провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, кваліфікованих судом за ч. 2 ст. 185 КК України та за зазначених у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і в апеляційній скарзі не спростовуються, як не оспорються і встановлені судом фактичні обставини по факту замаху на крадіжку чужого майна ОСОБА_8 04 вересня 2014 року.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо незастосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню при кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, заслуговують уваги. За даними кримінального провадження дії обвинуваченого по факту замаху на крадіжку чужого майна 04 вересня 2014 року органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно і за попередньою змовою групою осіб. Розглядаючи провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд встановив аналогічні фактичні обставини, зокрема і вчинення цього зловину за попередньою змовою групою осіб. Разом з тим, при кваліфікації дій обвинуваченого за вказаним епізодом злочинної діяльності суд кваліфікував дії обвинуваченого лише за ознакою повторності вчинення крадіжки, залишивши поза увагою таку кваліфікуючу ознаку крадіжки як вчинення її за попередньою змовою групою осіб. При таких обставинах необхідно визнати, що суд не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду в цій частині та в частині призначеного покарання, а не в повному об`ємі як просить прокурор, підлягає скасуванню у відповідності до ст. 413 КПК України.
Що стосується доводів прокурора про порушення судом норм матеріального права при звільненні обвинуваченої від відбування покарання то вони мають слушність. Так обвинувачений є неповнолітнім і, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням, суд послався на положення ст. 104 КК України, яка є спеціальною нормою, що регулює умови звільнення неповнолітньої особи від відбування певного покарання з випробуванням. Як зазначено у вказаній нормі матеріального права звільнення від відбування покарання з випробуванням до неповнолітніх застосовується відповідно до ст. ст. 75-78 КК України, які є загальними нормами матеріального права що регулюють питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Приймаючи таке рішення, суд зобов`язаний був керуватися як загальними нормами так спеціальною нормами матеріального права і посилатися у вироку як на положення ст. 75 КК України так і ст. 104 КК України.
З оглядом на викладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, ухваливши новий вирок.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 14 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині кваліфікації та визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та в частині призначеного ОСОБА_8 скасувати.
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину 04 вересня 2014 року та кваліфікувати його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на крадіжку чужого майна , вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб і призначити покарання у виді позбавлення волі на шість місяців.
За ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на сім місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на сім місяців.
Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік та покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання і періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В решті вирок місцевого суду залишити без зміни.
Вирок набирає законної після його проголошення і може бути оскаржений учасниками судового провадження на протязі трьох місяців з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя