Справа № 11-662/2007р. Головуючий у 1-й інстанції - Сольона Н.М.
Категорія: ст. 125 ч. 2 КК України
Доповідач - Крамаренко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007року вересня
"27" дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Безверхого
О.М.

суддів: Крамаренка
В.І.,

Ягценка
В. А.

з участю
прокурора: Кононової Л. Ф.

захисника: ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за

апеляцією
прокурора Недригайлівського району Подолінного Л.А. на вирок

Роменського
міськрайонного суду Сумської області від "20" липня 2007р.,

яким ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженець с. Тимощенкове Недригайлівського
району, Сумської області, мешканець м.
Київ, громадянин України, українець,
відповідно до ст. 89 КК України, раніше не засуджувався засуджений за ст.
125 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі; за ст.
129 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів
остаточно призначено до відбуття 3 роки обмеження волі.

На
підставі ст. 1 п. "б" Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 рокуОСОБА_2
звільнено від відбування призначеного покарання.

Стягнуто
зОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 10000 гривень і відшкодування заподіяної
моральної шкоди, а також на користь
фінансового управління Недригайлівської райдержадміністрації 191 гривню 84
коп.3а стаціонарне лікування потерпілої.

Доля речових
доказів вирішена відповідно до вимог
ст. 81 КК України.

2

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з
вироком судуОСОБА_2 визнаний винним і
засуджений за вчинення злочинів за слідуючих обставин.

8 липня
2006 року близько 1-ї години ночіОСОБА_2
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння на вулиці Гагаріна в с Курмани
Недригайлівського району зустрів свою колишню дружину ОСОБА_3 яка зі своїми знайомими поверталась додому і
вирішив вчинити над нею насильство на грунті неприязних відносин, так як остання відмовлялась з ним спільно
проживати через постійні погрози фізичною розправою та насильство під час їх
спільного проживання.

Залишившись з колішнею дружиноюОСОБА_2
використовуючи свою перевагу в фізичній силі став наносити їй удари
руками і ногами по різних частинах тіла,
не реагуючи на її прохання припинити насильство.

Утримуючи в руці
бритву з оголеним лезом, ОСОБА_2
розмахував ним перед обличчям колишньої дружини, погрожуючи їй при цьому вбивством, а також лезом зрізав з її голови
волосся, що викликало у
потерпілоїОСОБА_3. реальні підстави
побоювання здійснення висловлюваних погроз.

В
наслідок нанесення побоїв ОСОБА_3 були
заподіяні легкі тілесні ушкодження, що
потягли короткочасний розлад здоров'я.

В
поданій апеляції прокурор Недригайлівського району Подолінний Л.А. прохає вирок
суду скасувати як незаконний,
постановити свій вирок виходячи з наступного.

Висновки
суду про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак складу злочину передбаченого ст.
296 ч. 4 КК України з перекваліфікацією його дій на ч. 2 ст.
125 КК України не відповідають фактичним обставинам справи.

В
судовому засіданні і під час досудового слідства з показів потерпілої
ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5 було встановлено, що засудженийОСОБА_2 зустрівши потерпілу порушував громадський
порядок, брутально лаявся, погрожував розправою застосовуючи при цьому бритву
тобто фактично вчинив хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства з
особливою зухвалістю.

За таких
обставин він вважає, що вирок суду
підлягає скасуванню з постановлениям
нового вироку і кваліфікацією дійОСОБА_2
за ст. 296

ч. 4 КК України.
Під час розгляду справи в апеляційному порядку прокурор Кононова Л.Ф. просила вирок
суду відносноОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Вислухавши
доповідь судді, засудженогоОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 які заперечували проти
поданої апеляції прокурора і вважали що вирок суду є законним і
обгрунтованим, міркування прокурора
Кононової Л.Ф. яка підтримала апеляцію прокурора Недригайлівського району
частково, і прохала вирок суду скасувати
і справу направити на новий судовий розгляд,

з

перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Викладені
у вироку висновки, щодо доведеності вини
ОСОБА_2. у вчиненні злочинів за обставин
викладених у вироку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому засіданні суду
першої інстанції в установленому кримінально-процесуальним законодавством
порядку.

Колегія
суддів не може погодитись з доводами апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, про невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи і про перекваліфікацію дій
засудженогоОСОБА_2 з ч. 4 ст.
296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України виходячи з наступного.

Так, допитаний в судовому засіданні
суду першої інстанціїОСОБА_2
вказав, що в денний час 7 липня
2006 року на стадіоні в с. м. т. Недригайлів між ним та його колишньою дружиною
ОСОБА_3 виникла сварка. В вечірній час
цього ж дня, недалеко від помешкання
дружини він зустрів її. Попрохавши ОСОБА_5і ОСОБА_4 які йшли з колишньою
дружиною відійти від них, вони вдвох
стали з'ясовувати між собою виниклі стосунки які переросли в сварку. Під час
сварки він наніс дружині декілька ударів по різних частинах тіла. Бритви в
нього не було, а тому він нею не
погрожував колишній дружині.

Потерпіла
ОСОБА_3 допитана в судовому засіданні
суду першої інстанції вказала, що дійсно
між нею та її бувшем чоловіком на протязі останніх років, та під час спільного проживання виникали сварки.
При цьому чоловік наносив їй побої,
погрожував вбивством. На початку
липня 2006 року чоловік перебував декілька днів в її господарстві, допомагав,
та пропонував продовжити спільне проживання, але вона з цією пропозицією не погодилась. 7
липня 2006 року на стадіоні в с. м. т. Недригайлів між ними знову виникла
сварка. Пізно ввечері близько 1 години ночі,
вона разом зі своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поверталась додому і
недалеко від її будинку їх зустрів ОСОБА_2. ,
який став висловлюватись нецензурною лайкою, а тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5пішли від них. Під
час розмовиОСОБА_2 знову запропонував їй
спільно проживати, але вона відмовила
йому в цьому і між ними виникла сварка,
під час якої він став наносити удари руками та ногами по різних частинах
тіла. При цьому в нього в руках була бритва якою він розмахував, приставляв до шиї погрожуючи вбивством, та зрізав з голови волосся. Всі ці погрози
бувшого чоловіка вона сприйняла реально.

Свідок ОСОБА_4.
допитана в судовому засіданні суду першої інстанції вказала, що в денний час 7 липня 2006 року вона бачила
якОСОБА_2 розмовляв на стадіоні з своєю
колишньою дружиною ОСОБА_3 і остання
плакала. Пізно ввечері вона,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5повертались
додому і недалеко від будинку потерпілої їх зустрівОСОБА_2 і в грубій формі сказав щоб вона та
ОСОБА_5залишили їх. Відійшовши на деяку відстань вони почули як ОСОБА_3 кричала і прохала викликати міліцію, та не наносити їй побої.

4

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дала аналогічні пояснення, що і свідок ОСОБА_4..

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. та ОСОБА_8. підтвердили,
що під час спілкування з потерпілоюОСОБА_2 бачили на її обличчі тілесні ушкодження і
вона їм розповіла, що вночі 8.07.2007
року її побив колишній чоловік ОСОБА_2. . Окрім цього вони вказали, що їм достовірно відомо, що між потерпілою та її колишнім чоловіком на
протязі останніх років виникали сварки під час яких він наносив їй побої.

Пояснення потерпілої ОСОБА_2. ,
свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_7. та ОСОБА_8. дані як під час
досудового слідства так і в судовому засіданні,
про події які відбувалися вночі 8.07.2006 року, суд першої інстанції зберігаючи об'єктивність
та неупередженість визнав логічними та послідовними і обґрунтовано поклав в
основу вироку.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
аналізуючи ці пояснення в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні
доказами цілком обґрунтовано дійшов до висновку, що дії засудженогоОСОБА_2 вночі 8.07.2006 року які супроводжувались
погрозами вбивством, завданням
побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень
потерпілій ОСОБА_3 були викликані
особистими неприязними стосунками які мали місце між ними на протязі значного
періоду часу.

Що ж
стосується доводів апеляції прокурора про те,
що дії засудженого в даному випадку супроводжувались з очевидним грубим
порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з
особливою зухвалістю, то вони є
необгрунтованими оскільки вищенаведені пояснення потерпілої, свідків,
засудженого вказують на протилежне,
а саме що між засудженим та потерпілою спочатку виникла сварка на грунті
особистих неприязних стосунків, а потім
засуджений став наносити потерпілій побої.

Окрім
цього, органи досудового слідства навіть
не визнали свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5 потерпілими якщо вважали, що засудженийОСОБА_2 вчиняв хуліганські дії і відносно них.

Таким
чином, знаходячи висновок суду про
доведеність вини ОСОБА_2. в умисному заподіянні легких тілесних
ушкоджень, що спричинило короткочасний
розлад здоров'я потерпілій ОСОБА_2. та вчиненні погрози вбивством при
реальних підставах у потерпілої побоюватися здійснення цієї погрози, правильним,
колегія суддів приходить до висновку,
що діїОСОБА_2 також вірно
кваліфіковані за ст. ст.
125 ч. 2 та 129 ч. 1 КК України.

Перевіряючи
справу в повному обсязі колегія суддів звернула увагу на те, що суд признаючи засудженому ОСОБА_2 CM. остаточне
покарання за правилами ст. 70 ч. 1 КК України допустив помилку.

Застосувавши
принцип повного складання, за сукупністю
злочинів, призначених покарань суд
остаточно йому призначив покарання більше ніж

5

встановлено
санкціями ст.
ст. 125 ч. 2 та 129
ч. 1 КК України, яка передбачає більш
суворе покарання.

За таких
обставин колегія суддів вважає за необхідне вирок суду в цій частині
змінити, в порядку ст.
365 КПК України.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366,
362, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 липня 2007 року
відносно ОСОБА_2 змінити. Вважати засудженим ОСОБА_2. :

·
за ст. 125 ч. 2 КК України до 2 років обмеження
волі;

·
за ст. 129 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі.
Призначити ОСОБА_2 за сукупністю злочинів,
на

підставі ст. 70
ч. 1 КК України остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим у вигляді 2 років обмеження волі.

Згідно
зі ст.
1 п. "б" Закону України "Про амністію" від 19 квітня
2007 року - звільнитиОСОБА_2 від
призначеного покарання.

В іншій частині вирок
суду залишити без зміни, а апеляцію
прокурора Недригайлівського району - без задоволення.