Справа № 1-343/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада
2007 року Новозаводський районний
судАДРЕСА_3

в
складі: головуючого КУЗЬМІНА
М.В.

при
секретарі ДРАШПУЛЬ
Н. О.

за
участю прокурора ГУЗ
О.М.

адвокатів ОСОБА_9,
ОСОБА_10

Розглянув
в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженцяАДРЕСА_3,
українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одружений,
раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1, - обвинуваченого за ст. 187
ч. 1; 15 ч. 2, 185 ч. 3; 304; 185 ч.2 КК України;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженцяАДРЕСА_3, українця, громадянина України,
освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, - обвинуваченого за 15 ч.2, 185 ч.3 КК
України -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2007
року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись біля ринкуІНФОРМАЦІЯ_4, що розташований по
АДРЕСА_4АДРЕСА_3, з метою заволодіння чужим майном напав на неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, наніс один удар в обличчя останньому,
чим заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової
травми, струсу головного мозку, синця та забиття м'яких тканин лівої
орбітальної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизиНОМЕР_1 від
27.09.2007 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я. Після чого заволодів мобільним
телефоном ІНФОРМАЦІЯ_6, вартістю 640 грн., з сім-картою мобільного оператора
ІНФОРМАЦІЯ_5, вартістю 20 грн. із залишком на рахунку 3 грн., а всього майном
на суму 663 грн., що належить ОСОБА_3, чим завдав останньому матеріальну шкоду.

01.07.2007
року, в нічний час, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння разом з
ОСОБА_2, який
також був в стані алкогольного сп'яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_2 є
неповнолітнім, втягнув останнього у злочинну діяльність, після чого за
попередньою змовою з ОСОБА_2,
з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_1 через балкон проник до квартири
АДРЕСА_4АДРЕСА_3, відчинив двері квартири неповнолітньому ОСОБА_2 та разом
намагались таємно викрасти кольоровий телевізор ІНФОРМАЦІЯ_7, вартістю 1161
грн. та DVD-плеєр ІНФОРМАЦІЯ_8, вартістю 1000 грн., а всього майна
на загальну суму 2161 грн., що належить ОСОБА_4 але не довели свій злочинний
намір до кінця, так як ОСОБА_1 був затриманий потерпілим, а ОСОБА_2, будучи
поміченим, втік через балкон вищевказаної квартири з місця скоєного злочину.

10.07.2007
року, близько 13-ї години, ОСОБА_1, знаходячись на ринкуІНФОРМАЦІЯ_4,
розташованого по АДРЕСА_4АДРЕСА_3, таємно
викрав сумку жіночу, в якій знаходились гроші в сумі 100 грн., мобільний
телефон ІНФОРМАЦІЯ_9, вартістю 939 грн. з сім-картою мобільного оператора
ІНФОРМАЦІЯ_10, вартістю 25 грн., із залишком на рахунку 40 грн., а всього майна
на суму 1104 грн., що належить ОСОБА_5 чим завдав останній матеріальну шкоду.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину за фактом відкритого заволодіння мобільним
телефоном, що належитьОСОБА_3, 26.04.2007 року не визнав та пояснив, що він
взагалі другий раз бачить потерпілого. Перший раз побачив його на АДРЕСА_5.

Однак,
незважаючи на те, що за даним епізодом ОСОБА_1 своєї вини не визнав, його вина
доведена повністю в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_3, який
показав, що 26.04.2007 року після обіду він разом з другом пішов в комп'ютерний
клуб та дав другу мобільний телефон. Біля ринкуІНФОРМАЦІЯ_4 до них підійшов
ОСОБА_1, представився працівником міліції і почав питати де вони мешкають. В
цей час його друг повернув мобільний телефон. ОСОБА_1 почав смикати у нього з
руки мобільний телефон, але він не віддавав, однак ОСОБА_1 висмикнув телефон.
Після цього повернувся і пішов. Він побіг слідом за ОСОБА_1 і просив повернути
мобільний телефон, тодіОСОБА_1 розвернувся і ударив його кулаком в ліве око.
Він упав, а коли підвівся ОСОБА_1 вже не було. Після цього він побіг додому і
про все розповів матері. Потім разом з матір'ю вони ходили до міліції, на комп'ютері
показували різні фотокартки і на одній з фотокарток він впізнав ОСОБА_1. Після
цього була ставка віч-на-віч, на якій він розповів яким чином ОСОБА_1 забрав у
нього мобільний телефон.

Вина
ОСОБА_1також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_6, яка в судовому
засіданні підтвердила, що 26.04.2007 року, близько 17-ї години, додому прийшов
її син -ОСОБА_3, був побитий і розповів, що у нього забрали мобільний телефон.
Після цього вони звернулись до міліції на АДРЕСА_5 Сину показували картотеку,
він впізнав ОСОБА_1. Потім була ставка віч-на-віч між її сином та ОСОБА_1, під
час якоїОСОБА_1 визнав, що він забрав мобільний телефон і продав.

Дані
обставини також підтверджуються і протоколом ставки віч-на-віч міжОСОБА_3 та
ОСОБА_1, згідно якоїОСОБА_3 впевнено розповів яким чиномОСОБА_1 заволодів
мобільним телефоном іОСОБА_1 погодився з показамиОСОБА_3 (а.с. 95). Згідно
висновку судово-медичної експертизи (а.с. 151-152) уОСОБА_3 маються тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно -мозгової травми, струсу головного мозку,
синця та забиття м'яких тканин лівої орбітальної ділянки, котрі виникли від дії
тупих предметів, могли утворитись 26.04.2007 року і відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, та
іншими матеріалами справи.

Тому,
оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1за
даним епізодом органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187
КК України, як напад з метою заволодіння майном, поєднаного з застосуванням
насильства, що є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 за фактом замаху на скоєння крадіжки
особистого майна, що належить ОСОБА_4, 01.07.2007 року разом з ОСОБА_1, визнав
повністю та пояснив, що з ОСОБА_1 вони мешкали разом в одній сім'ї тому, що
його батько знаходився в шлюбі з матір'ю ОСОБА_1і він знав, скільки йому років.
01.07.2007 року, у вечірній час, вони разом з ОСОБА_1 вживали спиртні напої,
потім пішли на вулицю. Хотіли зайти до його друга, але останнього не було, вони
побачили на другому поверсі на балконі незнайомого чоловіка, ОСОБА_1
запропонував йому випити горілки, на що останній погодився. Відчинив двері,
вони зайшли в під'їзд і піднялись в квартиру цього чоловіка. Посиділи на кухні,
ОСОБА_1 хотів вкрасти праску, але господар сказав - не чіпай. Потім пішли на
вулицю, ОСОБА_1 купив 1 л. горілки і цей незнайомий чоловік запропонував піти
до його знайомого, який мешкав неподалік. Вони втрьох прийшли в сусідній
будинок, там знову вживали спиртні напої, потім ОСОБА_1 запропонував йому
скоїти крадіжку з квартири, де вони до цього були, спочатку він не
погоджувався. Коли вони вийшли на вулицю,ОСОБА_1 знову запропонував скоїти
крадіжку, на що він погодився.ОСОБА_1 підійшов до даху під'їзду, він допоміг йому
забратись іОСОБА_1 по газовій трубі заліз на балкон, покликав його в під'їзд,
відчинив двері в квартиру, він зайшов. В квартиріОСОБА_1 зняв покривало, в
покривало поклали телевізор, ДВД-плеєр з колонками і коли дійшли до вхідної
двері, відчинили двері та почули, що на сходинках хтось розмовляє. Він побіг на
балкон, стрибнув з балкону і втік на кут будинку. Пішов додому, але потім його
затримали працівники міліції. Розкаявся в скоєному, просить суворо не карати.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому
засіданні свою вину за даним епізодом визнав повністю та підтвердив покази
підсудного ОСОБА_2Також він показав, що знав, що ОСОБА_2 є неповнолітнім тому,
що вони тривалий час мешкали однією сім'єю.

Крім
цього, вина підсудних ОСОБА_1та ОСОБА_2за фактом замаху на скоєнні крадіжки
особистого майна ОСОБА_4 підтверджується показами ОСОБА_4, який в судовому
засіданні підтвердив, щоОСОБА_1 та ОСОБА_2 01.07.2007 року заходили до нього в
квартиру, потім запропонували купити горілки. Втрьох вони пішли до знайомого,
який мешкає в будинку поряд.ОСОБА_1 по дорозі купив горілки, там трохи випили
горілки,ОСОБА_1 з ОСОБА_2 пішли. Після цього він подивився через деякий час у
вікно і побачив в своїй квартирі світло ліхтаря. Він з друзями пішов до своєї
квартири і увійшовши до квартири побачили в прихожій телевізор, ДВД-з
колонками, а на балконі в куту знайшли підсудного ОСОБА_1. Викликали міліцію.

Покази
підсудних та потерпілого повністю підтвердив свідокОСОБА_7 та ОСОБА_8, які
показали в судовому засіданні, що в квартирі ОСОБА_4 на балконі вони затримали
ОСОБА_1, з яким до цього на квартирі у ОСОБА_8 разом вживали горілку, а в
прихожій на покривалі були складені телевізор та ДВД-плеєр, а інший хлопець,
стрибнувши з балкону, втік.

Їх вина
також підтверджується протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, де
вони підтверджують факт замаху на скоєння крадіжки особистого майна ОСОБА_4.

Оцінюючи
отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що дії ОСОБА_1 органами
досудового слідства за даним фактом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.
185 КК України, як замах на таємне викрадення майна, поєднаного з проникненням
до житла, скоєного повторно; дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185
ч.3 КК України, як замах на таємне викрадення майна, поєднаного з проникненням
до житла.

Як
надалі пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, 10.07.2007 року, в денний час, на
ринкуІНФОРМАЦІЯ_4 він побачив, що жінка поставила свою сумочку на прилавок та
відійшла до іншого прилавку. Він, скориставшись цим, забрав цю сумочку і пішов
в сторону вокзалу. По дорозі побачив, що в сумочці знаходиться мобільний
телефон, гроші, близько 100 грн., якась косметика. Він забрав мобільний телефон
та гроші, а все інше разом з сумочкою викинув в яму зі сміттям. Телефон продав
на Центральному ринку за 100 грн., гроші витратив на власні потреби.

За даним
епізодом вина підсудного ОСОБА_1також підтверджується і протоколом допиту його
в якості підозрюваного (а.с. 56), де він повністю визнав свою вину, і тому його
дії за даним епізодом органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст.
185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, скоєного повторно.

Вина
ОСОБА_1по втягненню в злочинну діяльність неповнолітнього ОСОБА_2
підтверджується його показами, згідно яких він визнав, що знав достовірно про
те, що ОСОБА_2 неповнолітній том}', що тривалий час вони мешкали однією сім'єю
і дії ОСОБА_1органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 304 КК
України, як втягнення неповнолітнього ОСОБА_2 в злочинну діяльність.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 розкаявся в скоєному, просив суворо не
карати, обіцяє виправитись. Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав
повністю.

Відповідно
до ст. 66 КК України, за обставини, які пом'якшують вину підсудного ОСОБА_2суд
визнає щире каяття підсудного, сприяння розкриттю злочину, скоєння злочину в
неповнолітньому віці.

За
обставини, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2згідно ст. 67 КК
України суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно
до ст. 66 КК України, за обставини, які пом'якшують вину підсудного ОСОБА_1суд
визнає щире каяття підсудного, сприяння розкриттю злочину.

За
обставини, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_1згідно ст. 67 КК
України суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння, вчинення злочину
щодо малолітнього.

Обговорюючи
питання про обрання міри покарання ОСОБА_2 суд приймає до уваги дані,
характеризуючи особу підсудного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого
злочину, те, що він скоїв злочин в неповнолітньому віці, виховується в школі-інтернаті,
без батьків, тому суд

вважає, що
до нього можливо
обрати міру покарання,
приближчену до нижньої
межі, передбаченої санкцією ст. 185 ч.3 КК України, з застосуванням ст.
75, 104 КК України.

Обговорюючи
питання про обрання міри покарання ОСОБА_1 суд приймає до уваги дані,
характеризуючи особу підсудного, ступінь суспільної небезпеки вчинених
злочинів, те, що він раніше не судимий, розкаявся в скоєному, тому суд вважає,
що до нього можливо обрати міру покарання, не пов'язано з ізоляцією від
суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України.

Судових витрат
по справі немає.

Речові
докази по справі, що повернуті потерпілому ОСОБА_4, слід залишити в його
розпорядженні.

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_6, в сумі 3663 грн. підлягає задоволенню тому, що
підсудний ОСОБА_1 даний позов визнав повністю і шкода завдана його винними
діями.

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним та призначити покарання:

- за ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України у
вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Застосувати
ст.ст. 104, 75 КК України та звільнити ОСОБА_2від відбування призначеного
покарання за вироком суду, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 рік 6
місяців.

На підставі ст.
76 КК України покласти на ОСОБА_2такі обов'язки: - не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; - періодично
з'являтись на відмітку до органів кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_1 визнати
винним та призначити покарання:

·
за ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України у вигляді чотирьох
років позбавлення волі;

·
за ст. 187 ч. 1 КК України у вигляді трьох років шести
місяців позбавлення волі;

·
за ст. 304 КК України у вигляді двох років позбавлення
волі;

·
за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді трьох років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 міру покарання у вигляді чотирьох років
позбавлення волі.

Застосувати ст.
75 КК України та звільнити ОСОБА_1від
відбування призначеного покарання за вироком суду, встановивши йому іспитовий
строк терміном на 3 роки. На підставі ст 76 КК України покласти на ОСОБА_1такі
обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; - періодично
з'являтись на відмітку до органів кримінально - виконавчої системи.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 3663 грн. в
рахунок відшкодування завданої шкоди.

Речові
докази по справі, що повернуті потерпілому ОСОБА_4, - залишити в його
розпорядженні.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання
вироку законної сили залишити -підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 змінити з тримання під вартою в Чернігівському СІЗО
№ 31 на підписку про невиїз з постійного місця проживання, звільнивши з-під
варти в залі суду.

Вирок
може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів.