АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1192/13-к
Номер провадження 11-кп/786/117/14
Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І.
Доповідач ап. інст. Голубенко Н. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2013 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді
Голубенко Н.В.,

суддів Денисенко Л.М.,
Гонтар А.А.,

при секретарі Гринь А.В.,

з участю прокурора
Деряги Л.М.,

захисника ОСОБА_2,

обвинуваченої ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
апеляційною скаргою обвинуваченої
ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного
суду м. Полтави від 11 листопада 2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м.
Полтави від 11 листопада 2013 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України, освіта неповна середня, не
одружена, не працює, проживає за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судима:

-28.08.2008р. Ленінським районним судом м.
Полтави за ч.2 ст.186 КК України на 4
роки позбавлення волі, на підставі ст.75
КК України звільнена від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки;

· 21.10.2008р. Київським районним судом
м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України
на 4 роки позбавлення волі;

· 11.03.2009р. Київським районним судом
м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України
до 4 років позбавлення волі;

· 28.05.2009р. Ленінським районним
судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1
ст.316, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки
позбавлення волі, ст.75 КК України,
іспитовий строк 2 роки;

· 04.02.2011р. Октябрським районним
судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК
України на 4 роки позбавлення волі,
ст.75 КК України, іспитовий строк 2 роки,

засуджена за :

- ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

- ч.1 ст. 302 КК України на 1 рік
обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднано
невідбуту частину покарання за
вироком Октябрського районного суду м.
Полтави від 4 лютого 2011 року і остаточно
призначено 4 роки 1 місяць позбавлення
волі.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_3 визнана винною в
тому, що в ніч на 26 грудня 2012 року за
попередньою змовою з особою, яка
перебуває у державному розшуку, шляхом
підбору ключа, проникла до підвального
приміщення буд. АДРЕСА_2, звідки таємно
викрала металеві вироби, заподіявши
потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в
розмірі 1 500 грн.

1 серпня 2013 року ОСОБА_3, перебуваючи
поблизу авторинку, що в м. Полтаві
неподалік траси «Київ-Харків»,
домовилась про надання ОСОБА_5 інтимних
послуг від повії. 5 серпня 2013 року
близько 20 год. 30 хв., знаходячись у тому
ж місці, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що
ОСОБА_6 займається проституцією,
запропонувала їй за винагороду
вступити з незнайомим чоловіком в
статеві зносини, на що остання
погодилась.

6 серпня 2013 року ОСОБА_3 в ході
телефонної розмови з ОСОБА_5 домовилась
про час, місце та вартість інтимних
послуг. Після чого в цей же день близько
19 год. 30 хв. зустрівшись з ОСОБА_6,
прийшла до готелю «Турист», де звела
ОСОБА_5 з ОСОБА_6 для надання останньою
інтимних послуг за грошову винагороду.

В апеляційній скарзі обвинувачена
ОСОБА_3 просить змінити вирок та на
підставі ст. 75 КК України звільнити її
від відбування покарання з
випробуванням. Вказує, що вину у
вчиненні злочинів вона визнає повністю
та щиро кається у скоєному. Крім того,
зазначає, що судом першої інстанції при
постановленні вироку не враховано
стану її здоров'я, оскільки не було
документально підтверджено наявність
у неї тяжких хвороб.

Інші учасники кримінального
провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, обвинувачену
ОСОБА_3 та в її інтересах захисника
ОСОБА_2 на підтримання апеляційної
скарги, думку прокурора Деряги Л.М., яка
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, перевіривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає
апеляцію такою, що не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження, винність
ОСОБА_3 у вчинених кримінальних
правопорушеннях доведена зібраними по
справі доказами та показаннями самої
обвинуваченої.

В зв'язку з повним визнанням вини та
обставин вчинення кримінальних
правопорушень, у відповідності до
положень ч.3 ст. 349 КПК України, докази по
справі в судовому засіданні не
досліджувалися.

Кваліфікація дій обвинуваченої
за ч.1 ст.302 та ч.3 ст. 185 КК України є
правильною.

Вирішуючи питання про
призначення ОСОБА_3 покарання, суд
першої інстанції відповідно до
загальних засад призначення покарання,
передбачених ст. 65 КК України урахував
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
дані про особу обвинуваченої, яка з
урахуванням наявних у справі даних
характеризується посередньо,
обставину, яка обтяжує покарання та
пом'якшуючі покарання обставини, в
тому числі, і ті на які вона
посилається в апеляційній скарзі та
призначив покарання в межах санкцій,
передбачених ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 302 КК
України.

З матеріалів провадження убачається,
що ОСОБА_3, маючи незняті та непогашені
судимості за умисні злочини на шлях
виправлення не стала, а знову вчинила
кримінальні правопорушення.

Так, 04.02.2011 року Октябрським районним
судом м. Полтави вона була засуджена
за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки
позбавлення волі з іспитовим строком
на 2 роки. Протягом іспитового строку
вчинила новий злочин.

Зважаючи на це, судом першої
інстанції ОСОБА_3 призначено покарання
за сукупністю вироків за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 71 КК України,
згідно з якою, якщо засуджений після
постановлення вироку, але до повного
відбуття покарання вчинив новий
злочин, суд до покарання, призначеного
за новим вироком, повністю або частково
приєднує невідбуту частину покарання
за попереднім вироком. На виконання
цього положення закону місцевим судом
частково приєднано невідбуту частину
покарання за попереднім вироком, що
становить 1 місяць позбавлення волі.

Саме таке покарання є необхідним й
достатнім для її виправлення та
попередження вчинення нею нових
злочинів.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КК України
остаточне покарання за сукупністю
вироків, крім випадків коли воно
визначається шляхом поглинення одного
покарання іншим, призначеним у
максимальному розмірі, має бути
більшим від покарання призначеного за
новий злочин, а також від невідбутої
частини покарання за попереднім
вироком.

За таких обставин твердження в
апеляційній скарзі обвинуваченої про
звільнення її від покарання з
випробуванням не грунтуються на
законі, а тому не вбачається підстав
для її задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія
суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої
ОСОБА_3 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України в абзаці
першому мотивувальної частини вироку
вважати правильним, судом встановлено,
замість помилково вказаного,
досудовим слідством обвинувачується.

В іншій частині вирок Ленінського
районного суду м. Полтави від 11
листопада 2013 року щодо ОСОБА_3 залишити
без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути
подана до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ України протягом 3-х місяців з дня
її проголошення Апеляційним судом
Полтавської області.

Судді:

Голубенко Н.В. Гонтар А.А.
Денисенко Л.М.

Згідно: суддя
Голубенко Н.В.