Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
при секретаріза участю прокурора ОСОБА_4.,ОСОБА_5.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 12 лютого 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000484, за касаційного скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області щодо

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки

с. Любитового Ковельського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1, неодноразово судиму - останнього разу за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк

3 місяці, звільнену 28 лютого 2014 року після відбуття строку покарання.

Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 липня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 06 жовтня 2014 року, ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк

3 роки.

На підставі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю

2 роки.

Згідно з цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватою в тому, що вона 04 червня 2014 року приблизно о 16.30 год. із групової кімнати ясельної групи дошкільного навчального закладу «Ромашка», розташованого по вул. Леніна, 114 в с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, повторно таємно викрала гаманець із грошима, спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 400 грн.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржуване судове рішення через істотні порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженої, стверджуючи, що застосування

до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно з ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

За ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необгрунтованою.

Як убачається з ухвали апеляційного суду, зазначених вимог закону в цій справі належним чином не було виконано.

У поданих на вирок апеляціях прокурор стверджував, що призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України не відповідає тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, його наслідкам, обставинам та ставленню засудженої до вчиненого нею протиправного діяння.

Залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, апеляційний суд не навів переконливих підстав прийняття такого рішення і не дав вичерпної відповіді на доводи, наведені у скарзі, щодо несправедливості призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. При цьому обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, та на дані, що характеризують особу винної, яка за місцем проживання характеризується посередньо, раніше була засуджена за корисливі злочини, є особою пенсійного віку. Також суд урахував і відсутність обставин, які б обтяжували її покарання, та обставини, які його пом'якшують, - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції, погоджуючись із рішенням районного суду про можливість виправлення та перевиховання засудженої без відбування покарання, повною мірою не зважив на те, що ОСОБА_6, будучи особою похилого віку, раніше неодноразово судимою, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, через невеликий проміжок часу після відбування покарання, призначеного за попередній злочин, знову вчинила корисливий злочин. Сукупність наведених обставин ставить під сумнів доцільність застосування до винної положень ст. 75 КК України.

Наведене дає підстави вважати, що апеляційний суд формально розглянув справу щодо ОСОБА_6, істотно порушивши процесуальний закон, унаслідок чого ухвалу апеляційного суду належить скасувати та призначити новий розгляд цього провадження у суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід належно оцінити всі фактичні обставини кримінального правопорушення, дані про особу засудженої та обставини, які мають юридичне значення при визначенні покарання, і прийняти законне та обгрунтоване рішення.

При цьому в разі, якщо за наслідками нового розгляду суд апеляційної інстанції дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому їй протиправному діянні за тих самих обставин та даних про особу винної, то з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, спосіб та умови його вчинення звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України слід вважати явно несправедливим унаслідок м'якості.

Разом з тим, з огляду на вік ОСОБА_6, її поведінку протягом досудового та судового слідства, а також на ставлення до вчиненого нею діяння, наслідки, що настали, та суму викраденого покарання у виді позбавлення волі також слід вважати недоцільним та несправедливим унаслідок суворості.

Керуючись статтями 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 06 жовтня

2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд цього провадження у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_8ОСОБА_3