м.Київ-24, ГСП, вул.П.Орлика, 4
У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого Коновалова В.М.

суддів Кузьменко О.Т., Мороза М.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього
судові рішення.

Вироком Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 31 січня
2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово
судимого, останній раз вироком Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 19.10.2000 року за ст.17, ч.4 ст.140 КК України на
7 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджено за ч.3 ст. 186 КК
України на 4 роки позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2,
судові рішення щодо якого не оскаржено.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 24 квітня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без
змін.

Справа № 5-4797км 07 Категорія:
ч.3 ст.186 КК України

Головуючий у першій інстанції - Цоток
В.В.

Доповідач: Кузьменко
О.Т.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому,
що він 17 січня 2006 року у селі Карбівка Добровеличківського району
Кіровоградської області за попередньою змовою з ОСОБА_2 відкрито з проникненням
у житло викрав у ОСОБА_3 гроші в сумі 270 грн., застосовуючи при цьому
насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров”я потерпілого.

За змістом касаційної скарги
засуджений ОСОБА_1, посилаючись на безпідставність засудження, просить судові
рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга засудженого
задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідають
фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обгрунтованими.

Так, потерпілий ОСОБА_3 як на
досудовому слідстві, так і в суді показав, що 17 січня 2006 року до нього
прийшли його знайомі ОСОБА_1 і ОСОБА_2.
Погрожуючи насильством, вони зайшли у будинок, де почали вимагати гроші,
обшукувати при цьому його кишені. В подальшому нападники заволоділи його
грошима у сумі 270 грн.

Ці показання потерпілого
підтверджуються показаннями засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які не заперечували
передачу їм грошей ОСОБА_3, зазначаючи про добровільність його дій; показаннями
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7 та протоколом відтворення обстановки та обставин події за
участю ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в якому зазначено спосіб проникнення у будинок
потерпілого ОСОБА_3

Як убачається з матеріалів справи,
на момент учинення злочину засуджений ОСОБА_1 в будинку ОСОБА_3 не проживав, а
тому його посилання про відсутність у його діях кваліфікуючої ознаки ч.3 ст.186
КК України - проникнення у житло, є безпідставним.

Оцінивши зазначені вище та інші
докази, суд обгрунтовано засудив ОСОБА_1 за ч.3 ст.186 КК України.

Призначене засудженому покарання
відповідає вимогам ст.65 КК України.

Твердження засудженого ОСОБА_1 про порушення його права на здійснення
повного фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного
засобу є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ст. 87 КПК України повне фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється на вимогу хоча б
одного учасника судового розгляду справи.

Перевіркою матеріалів справи
встановлено, що засуджений ОСОБА_1 чи інші учасники процесу під час розгляду
справи в суді такого клопотання не заявляли.

З огляду на викладене та керуючись
ст.394 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

відмовити у задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М. КУЗЬМЕНКО О.Т. МОРОЗ М.А.