Справа №195/120/15-к
1-кп/195/35/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.12.2014 року за №0000741 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Томаківка Дніпропетровської області, громадянина України, має не повну середню освіту, учня Томаківської ЗОШ № 1, непрацюючого, неодруженого, який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , законних представників обвинувачених - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей - ОСОБА_9 , представника кримінальної міліції - ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИВ:

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення грошових коштів належних ОСОБА_11 1941 року народження, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3 , приблизно о 17 годині 30 хвилин 15.12.2014, шляхом вільного доступу зайшли через вхідні двері до належного ОСОБА_11 будинку АДРЕСА_3 .

Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_4 з метою реалізації єдиного злочинного умислу направленого на відкрите викрадення грошових коштів належних ОСОБА_11 , залишився біля вхідних дверей та спостерігав за тим, щоб їх злочинні дії, крім потерпілої ОСОБА_11 , не бачив ніхто із сторонніх осіб, а неповнолітній ОСОБА_4 продовжуючи єдиний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення грошових коштів, діючи відкрито, усвідомлюючи, що його дії бачить потерпіла ОСОБА_11 , обійшов ОСОБА_11 позаду та просунув руки до кишень одягненого на ній пальто, звідки дістав належний їй паспорт в якому лежали грошові кошти в сумі 600 гривень, заволодівши таким чином зазначеними грошима.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, діючи узгоджено, неповнолітній ОСОБА_4 із грошовими коштами, належними потерпілій ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_3 вийшли з будинку, звідки попрямували до пустиря розташованого по вул. Тельмана, смт. Томаківка, Дніпропетровської області, де поділили зазначені грошові кошти між собою, а саме по 300 гривень кожному, обернувши їх на свою користь.

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачені, підтверджуючи вищезазначені обставини, свою вину в скоєному визнали та просили суворо їх не карати, розкаюючись в скоєному.

Свідчення обвинувачених відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються.

Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачені дають правдиві свідчення добровільно.

Так, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину визнали повністю та підтвердили обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просили не досліджувати докази, які вони не оспорюють, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинувачених та дослідженням документів, що стосуються їх осіб. Аналізуючи зібрані по провадженню докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинувачених доведена в повному обсязі.

До обставин, пом`якшуючих покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд відносить їх щире каяття, вчинення злочину неповнолітніми.

До обставин, що обтяжують покарання обвинувачених суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Переходячи до обрання міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує також характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним тяжкого злочину , вважає можливим призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі або арештом. Покарання у виді іспитового строку буде достатнім для його виправлення та упередження у скоєнні злочинів в подальшому.

Переходячи до обрання міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує також характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним тяжкого злочину, вважає можливим призначити покарання, що не пов`язане з позбавленням волі або арештом. Покарання у виді іспитового строку буде достатнім для його виправлення та упередження у скоєнні злочинів в подальшому.

Речові докази 600 грн. , які передані потерпілій ОСОБА_11 , залишити у останньої.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Коляду ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: 600 грн., які передані потерпілій ОСОБА_11 - залишити у останньої.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1

18.02.2015