АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці
30 березня 2007 року судова колегія судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Кузняк В. О.

Суддів Петлюк
В.І., Горецької C.O.

при
секретарі Мойсик
Н.Н.

за
участю прокурора Слюсарюк
Р.Л.

розглянула
у відкритому судовому засіданні зауваження на протокол судового засіданні від
15 березня 2007 року прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в
судах Слюсарюк Р.Л. та потерпілого ОСОБА_1 по кримінальній справі по
обвинуваченню ОСОБА_2 за СТ..122Ч.1КК України.

ВСТАНОВИЛА:

15 березня
2007 року в
апеляційному порядку була
розглянута кримінальна справа щодо ОСОБА_2 за ст. 122 ч.І КК України.

Ухвалою Апеляційного суду вирок Садгірського районного
суду М.Чернівців скасовано, а справу провадженням закрито за відсутністю в діях
ОСОБА_2 складу злочину.

Після складання протоколу судового засідання прокурором
та потерпілим були подані на нього письмові зауваження.

У них вони вказують на неповноту та неправильність
протоколу судового засідання, зокрема потерпілий ОСОБА_1 у першому пункті
вказує, що на звороті аркушу 115 в його показах записано «вони мене затягнули в
свою квартиру та я стукав у двері їхньої квартири руками і тримався за дверну
ручку», хоча практично він говорив, що «вони мене заштовхали в мою квартиру» та
«я стукав у двері їхньої квартири рукою».

У пункті 2 записано, що на запит головуючого потерпілий
пояснив «моя поведінка була неправомірною. Я спровокував даний конфлікт. Я
вважаю себе винним», хоча фактично він такого не говорив, а говорив «конфлікт я
не спровокував, а лише відкривши двері квартири ОСОБА_2 просив їх забрати з
моєї квартири речі сестри, дружини ОСОБА_2 і моєї вини в конфлікті немає.»

Справа №11-99/2007р. Головуючий у 1
інстанції: Галузинський AM.

Категорія:
ст. 122 ч.1 КК України Доповідач:
Кузняк В.О.

У пункті 3 на
аркуші 116 «на запит головуючого потерпілий ОСОБА_1 записано: «Я відчуваю себе
винним в тій частині, що без дозволу відкрив двері ОСОБА_2 і спровокував тим
самим конфлікт», а в дійсності він пояснив, що «я відчуваю себе винним в тій
частині, що без дозволу відкрив двері ОСОБА_2 і вступив з ним в розмову».

Прокурор теж
вважає, що в протоколі судового засідання не відображені всі фактичні дані, які
мали місце під час проведення часткового судового слідства. Так, в протоколі
судового засідання відсутні відповіді на деякі запитання, що ставились
прокурором після допиту засудженого ОСОБА_2 про його безпідставну агресивність
по відношенню до потерпілого та як наслідок нанесення ним потерпілому удару в
грудну клітину, причини постійної зміни ним показів, їх непослідовності та
суперечливості, у зв'язку з чим, було заявлено клопотання про оголошення
показів ОСОБА_2 даних ним в якості підозрюваного.

В протоколі
судового засідання в поясненнях даних потерпілим ОСОБА_1. не відображені дані
ним твердження щодо безпідставності нанесення йому тілесних ушкоджень
засудженим ОСОБА_2. Крім того, потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив,
що він спокійний та врівноважений, ніколи ні з ким в конфліктні ситуації не
вступав, до квартири ОСОБА_2 не заходив, вважав свої дії правомірними,
заперечував проти того, що суд вважає його ініціатором конфлікту, оскільки
ніяких тілесних пошкоджень не мав на меті наносити та не наносив ні ОСОБА_2, ні
його дружині.

Згідно протоколу
судового засідання потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що «ОСОБА_2 вдарив мене в груди,
я впав на цеглину, встати вже не зміг, вони затягнули мене в квартиру і закрили
двері із зовнішньої сторони». Дані обставини не відповідають дійсності,
оскільки в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2
безпідставно наніс йому удар в грудну клітину, від якого він упав не на
цеглину, а на сходинкову площадку, після чого не давши йому можливості піднятися,
штовхаючи ногами та руками затягнули ОСОБА_1 в його квартиру. Вислухавши
пояснення учасників процесу, зокрема виступ прокурора, який не підтримав п.п.
1,3 зауважень потерпілого та повністю підтримав свої зауваження, пояснення
ОСОБА_2, який вважає, що зауваження як прокурора, так і потерпілого не
відповідають дійсності, перевіривши матеріали справи, зокрема протокол судового
засідання, зауваження на протокол судового засідання, суд вважає, що вони
необ'єктивні, несправедливі, надумані і направлені на те, щоб приховати як
помилку допущену органами попереднього слідства при проведенні слідства, так і
прокурором при затвердженні обвинувального висновку, а також при підтриманні
обвинувачення в суді, так і судом першої інстанції, який безпідставно засудив
ОСОБА_2 за злочин, який він не скоював, ще й до позбавлення волі.

Такі висновки
суду повністю підтверджуються аналізом
доказів зібраних на досудовому
слідства, перевірених в судовому засіданні і які за

своїм змістом співпадають з протоколом судового
засідання, в якому відображена реальна картина ходу судового засідання.

Так в пункті 1
зауважень потерпілого відмічено, що в протоколі судового засідання суд
неправильно записав, що засуджений та його дружина затягнули його в свою
квартиру, та що він стукав руками, а не рукою в двері їхньої квартири.

Як видно із
зауважень потерпілого, він не оспорює того факту, що він стукав в двері
квартири та що його затягнули в його ж квартиру

Ці ж моменти
відмічені і в протоколі судового засідання. Такі ж покази потерпілий давав і
протягом всього досудового слідства, і в судовому засіданні при розгляді справи
районним судом (а.с. 85), тому доводи потерпілого, що в судовому засіданні
неправильно записані його покази явно надумані.

Не було підстав
у секретаря судового засідання викривлювати відповіді потерпілого на запитання
головуючого і в інших пунктах зауважень на протокол судового засідання.

І навпаки,
потерпілий протягом всього досудового та судового слідств постійно змінював
свої покази, що свідчить про його необ'єктивність. Такі його дії по зміні
показів свідчать також про те, що він хоче використати неправдиві покази з
метою уникнення будь-якої відповідальності за свої неправомірні дії.

Така поведінка потерпілого спостерігається з самого
початку слідства.

Так, із
протоколу усної заяви про злочин видно, що він заявив працівникам міліції, яких
викликав не він, а засуджений з дружиною з приводу порушення потерпілим
громадського порядку та їх законних прав та інтересів, що його побили сусіди з
21 квартири, били руками по голові та спині (а.с. 3).

В своєму
поясненні (а.с. 5) він показав, що до нього в квартиру прийшов засуджений із
своєю дружиною, почали його обзивати та бити з невідомих йому причин.

В протоколі
допиту в якості потерпілого (а.с. 17) ОСОБА_1 показав, що він прийшов до
квартири засудженого, щоб вони забрали речі співмешканки, а останній ударив
його в груди і бив ногами по різних частинах тіла, а потім заштовхав до його ж
квартири і закрив його там. Після того, як він вийшов з квартири і знову пішов
до дверей засудженого, останній з дружиною в черговий раз заштовхали його до
квартири.

З його заяви
(а.с. 18) видно, що ще на попередньому слідстві він заявляв, що у спричиненні
тілесних ушкоджень є і його вина, тому просив його заяву про скоєння злочину не
розглядати.

При розгляді
справи в районному суді заявив, що перший раз його ударив засуджений, а потім
заштовхав у квартиру, коли він до нього прийшов другий раз, то тоді він його
побив.

З
проаналізованих показань потерпілого видно, що він схильний до обману, постійно
змінює свої покази і постійно вигадує нові версії, що має місце і при написанні
зауважень на протокол судових засідань.

Не підлягають
задоволенню і зауваження прокурора.

У своєму першому пункті прокурор посилається на те, що в
протоколі судового засідання не відображені всі фактичні дані, які мали місце
судового слідства.

Зокрема, що прокурором ставилось питання ОСОБА_2. про його агресивність,
причини зміни ним показів, разом з тим, прокурор не вказує що ж відповів
засуджений на запитання прокурора.

В другому пункті зауважень прокурор стверджує, що
потерпілий відповідав , що при скоєнні вказаного злочину він був спокійний ,
врівноважений, хоча і це протирічить обставинам справи і навіть показам того ж
потерпілого в судовому засіданні при розгляді справи районним судом (а.с. 85),
де він теж вказував, що я був сильно збуджений і трохи випивший. У своїх
зауваженнях прокурор стверджував, що потерпілий заперечував, що суд вважає його
ініціатором конфлікту.

Разом з тим, суд взагалі не вказував в судовому засіданні ніяких суджень, а
лише задавав питання учасникам процесу.

В останньому пункті прокурор також визнає факт обставин, які мали місце,
але пише такі зауваження, які практично не мають ніякого відношення для
кваліфікації дій засудженого, та встановлення його вини.

Виходячи з наведеного , судова колегія вважає, що такі зауваження є не що
інше, як обставини за допомогою яких, як потерпілий, так і прокурор намагаються
ввести в оману суд з метою прийняття несправедливого , необ'єктивного та
незаконного рішення по справі.

А тому, керуючись ст.ст. 88, 88-1
КПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА.

Відхилити
зауваження на протокол судового засідання прокурора відділу підтримання
державного обвинувачення в судах прокуратури Чернівецької області та потерплого ОСОБА_1.