Ухвала

іменем україни

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кравченка С.І.,

суддів: Орлянської В.І.,
Чуйко О.Г.,

за участю прокурора Лисого С.Л.,

при секретарі Сідько В.В.

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 30 вересня
2013 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в смт
Сахновщина Харківської області, та
проживає АДРЕСА_1, громадянина України,
раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки,

Вирішено питання щодо речових доказів
на підставі ст. 100 КПК України.

ОСОБА_2 визнано винним у злочині
вчиненому за наступних обставин.

ОСОБА_2 за невстановлених обставин
незаконно придбав та зберігав з метою
збуту вогнепальну зброю, а саме
пістолет «Ceska Zbrojoka», моделі 27. 3 травня
2013 року в період часу з 17 до 18 години
ОСОБА_2, діючи умисно, з корисливих
мотивів, знаходячись за місцем свого
проживання, в будинку АДРЕСА_1,
незаконно збув ОСОБА_3 за 2000 грн.
вказану вогнепальну зброю

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 грудня
2013 року вирок місцевого суду залишено
без зміни.

У касаційній скарзі засуджений просить
судові рішення змінити та пом'якшити
призначене йому покарання шляхом
застосуванням ст. 69 КК України.
Зазначає про те, що судом при
призначенні йому покарання не були
враховані обставини, що пом'якшують
покарання та дані про його особу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який заперечував проти
задоволення касаційної скарги,
обговоривши доводи, викладені в
касаційній скарзі та перевіривши
матеріали кримінального провадження,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного у вироку
злочину та правильність кваліфікації
його дій ніким із учасників процесу не
оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України
суд, призначаючи покарання, повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання. Особі, яка вчинила злочин,
має бути призначено покарання
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд
вказані вимоги закону виконав.

Зокрема при призначенні покарання
ОСОБА_2 суд врахував те, що він визнав
вину, засуджується вперше, має на
утриманні свою матір та те, що він
співпрацював з правоохоронними
органами. При цьому суд також врахував
тяжкість вчиненого ним злочину,
зокрема те, що злочин, передбачений ч.1
ст. 263 КК України відповідно до ст. 12 КК
України є тяжким злочином і призначив
йому покарання, яке за своїм видом та
розміром є необхідним та достатнім для
його виправлення та попередження нових
злочинів, в мінімальних межах,
встановлених санкцією ч.1 ст. 263 КК
України.

З урахуванням вказаних вище обставин
підстав для застосування ст.69 КК
України та пом'якшення призначеного
ОСОБА_2 покарання колегія суддів не
вбачає.

Під час розгляду справи в апеляційному
суді колегія суддів дала відповіді на
всі доводи, викладені в апеляційних
скаргах, а ухвала апеляційного суду
відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Керуючись статтями 434-436 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 грудня
2013 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни,
а касаційну скаргу засудженого - без
задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

С у д д і:

С.І. Кравченко В.І. Орлянська О.Г. Чуйко