Справа № 363/2623/14-к Головуючий у І інстанції Купрієнко
Провадження № 11-сс/780/264/14 Доповідач у 2 інстанції Ященко
Категорія 03.07.2014

УХВАЛА
Іменем України

« 3 » липня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Вишгородського району Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 червня 2014 року, якою в задоволенні клопотання ст.слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_2 , раніше не судимому,-

відмовлено, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

в с т а н о в и л а :

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він, 26.02.2014р. перебуваючи в смт. Сімеиз АРК Крим, у невстановленої слідством особи незаконно придбав наркотичний засіб, який залишив при собі та незаконно перевіз до м.Вишгород, Київської обл., де незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого незаконного збуту.

11.06.2014р. о 13год.32 хв. під час проведення оперативної закупівлі ОСОБА_9 за 200 грн. збув Крюку особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в кількості 2,05 г..

1.06.2014р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2ст.307 КК України за №0000777.

20.06.2014р. о 21год 20хв. Кравченка затримано в порядку ст. 308 КПК України під час проведення другого етапу оперативної закупівлі за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

21.06.2014р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

23.06.2014р. ст.слідчий СВ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Вишгородського району про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуючи необхідність застосування такого запобіжного заходу тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна та вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а саме спробі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків або продовжити займатись збутом наркотичних засобів.

23.06.2014р. ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду в задоволенні клопотання слідчого відмовлено, ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено покидати місце свого постійного проживання з 22год. до 6год., терміном до 19 серпня 2014 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий та прокурор не довели того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, крім того місцем його постійного проживання є орендована квартира в м. Вишгород, він не має міцних соціальних та родинних зв`язків, що на думку апелянта вказує на реальність ризику його переховування, крім того апелянт вважає, що обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме вчиненню підозрюваним аналогічних злочинів, оскільки його діяльність пов`язана зі збутом наркотичних засобів, носила систематичний характер та була єдиним джерелом доходу ОСОБА_9 , суддею не взято до уваги те, що під час розгляду клопотання слідчого було допитано понятого, якому у телефонному режимі погрожувала невідома особа.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя при прийнятті рішення про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про недоведеність прокурором існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, вказаним в клопотанні слідчого.

Також слідчий суддя врахував те, що докази вчинення ОСОБА_9 злочину є вагомими, наявність обґрунтованої підозри доведеною, а також те, що ОСОБА_9 співпрацюючи зі слідством дав правдиві покази щодо вчинення злочину, який є тяжким, має постійне місце проживання та джерело доходів, оскільки зі слів працює за договором, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Такий висновок суду є законним і обґрунтованим і знайшов своє підтвердження в ході перевірки матеріалів провадження.

Доводи прокурора щодо незаконності та необгрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, дані, які характеризують особу підозрюваного, належним чином мотивував свої висновки та навів обґрунтовані підстави для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

Також колегія суддів вважає, що матеріали провадження не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_9 , який дав визнавальні показання, може вплинути на показання свідків по справі.

Таким чином, підстав для скасування ухвали слідчого судді від 23.06.2014 року та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 червня 2014 року, якою в задоволенні клопотання ст.слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 відмовлено, застосовано домашній арешт залишити без зміни.

Судді підписи

Згідно з оригіналом : _______ суддя ОСОБА_1