Справа № 727/2921/13-к
Провадження № 1-кп/727/87/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2013 року
Шевченківський районний суд м.
Чернівці у складі:

головуючого судді
Чебан В.М.

при секретарі
Костащук І.І.

з участю:

прокурора
Вудвуда А.М.

захисника
ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернівці
матеріали кримінального провадження
/ЄРДР № 0000504/по обвинувальному
акту щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, не працюючого, з
середньо-спеціальною освітою, раніше
судимого: вироком Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 27.10.2011
року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК
України до 2-х років обмеження волі,
звільненого від відбуття
призначеного покарання з
випробуванням на 1 рік, -

за підозрою у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 на
початку червня 2012 року о 18 годині 00
хвилин, перебуваючи біля АДРЕСА_2,
зловживаючи довірою під приводом
полагодити мобільний телефон марки
Нокіа 5300, повторно, шахрайським шляхом
заволодів вказаним мобільним
телефоном, чим своїми навмисними діями
спричинив ОСОБА_3 матеріальної шкоди на
суму 1000 гривень.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в
пред'явленому йому обвинуваченні
визнав та пояснив, що в червні місяці
2012 року, він на дискотеці,
познайомився з дівчиною на ім'я ОСОБА_3,
яка проживала АДРЕСА_2. Також, того ж
місяця якого саме числа не пам'ятає,
він зустрівся з ОСОБА_3 біля під'їзду
будинку де вона проживає. Під час їх
розмови, ОСОБА_3 повідомила, що в неї є
мобільний телефон марки «Нокіа 5300» в
якому погано працював динамік, на що
ОСОБА_2 сказав, що в нього є знайомий на
Калинівському ринку, який зможе
полагодити її телефон. ОСОБА_3 дала
йому мобільний телефон «Нокіа 5300» без
сім карти, після чого вони розійшлися.
Однак він, ОСОБА_2, вирішив мобільний
телефон ОСОБА_3 не повертати та на
Калинівському ринку здав його за 80
гривень невідомому хлопцю, який
займався продажем та ремонтом
мобільних телефонів. ОСОБА_2 не
заперечував того, що потерпіла
неодноразово йому телефонувала,
запитувала за мобільний телефон, який
вона йому дала, на що він повідомляв, що
поки телефон не відремонтували, а в
подальшому сказав, що поверне гроші за
телефон, що так і не зробив. На
призначені зустрічі з ОСОБА_3 ОСОБА_2
не йшов, вигадуючи різні причини.
Пізніше коли ОСОБА_3 звернулася з
даного приводу в міліцію ОСОБА_2
повернув їй 1000 грн. У скоєному щиро
розкаюється та просив суворо його не
карати.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому
засіданні вказала, що в першій половині
червня 2012 року, приблизно о 18:00 год.
біля під'їзду свого будинку, за
адресою: АДРЕСА_2, вона
зустріла обвинуваченого. Під час
розмови вона повідомила останньому, що
їй необхідно відремонтувати
мобільний телефон марки «Нокіа 5300»
вартістю 1000 грн., на що ОСОБА_2
повідомив, що в нього є товариш на
Калинівському ринку який ремонтує
мобільні телефони, і запропонував
відремонтувати телефон, на що ОСОБА_3
погодилася та передала йому свій
телефон. Через тиждень вона
зателефонувала до ОСОБА_2 та запитала
що з її телефоном, на що останній
відповів що ще не підходив до
знайомого, коли підійде то обов'язково
зателефонує ОСОБА_3 В подальшому вона
також час від часу телефонувала
ОСОБА_2, проте останній відповідав що
телефон ще не відремонтував, крім того
він кудись їде і в нього немає часу
зустрічатися з ОСОБА_3 Одного разу
ОСОБА_2 сказав щоб вона під'їхала на
Калинівський ринок і забрала телефон,
коли ОСОБА_3 приїхала на Калинівський
ринок то телефон ОСОБА_2 був
відключений, тоді вона зрозуміла, що
останній її обманює і повертати
телефон не збирається. Через деякий
час ОСОБА_3 знайшла номер телефону
матері ОСОБА_2, зателефонувавши до неї
повідомила їй про дану ситуацію, та
сказала що, якщо її син не поверне
телефон, вона звернеться в міліцію, на
що матір запевнила що телефон їй
повернуть і просила щоб вона не
зверталася в міліцію. Проте через
деякий час, зрозумівши що телефон їй не
повернуть, ОСОБА_3 звернулася в міліцію.
Через 2 неділі після звернення
ОСОБА_3 в міліцію ОСОБА_2
повернув їй 1000 грн. та вказав, що вже не
знає де телефон. В судовому засіданні
ОСОБА_3 вказала, що претензій до
ОСОБА_2 матеріального чи морального
характеру немає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
вказав, що він працює
оперуповноваженим Шевченківського РВ
УМВС України в Чернівецькій області,
20.02.2013 року із заявою в Шевченківський
РВ звернулась гр. ОСОБА_3 про те, що в
червні 2012 року о 18 годині 00 хвилин
знайомий на ім'я ОСОБА_2 шахрайським
шляхом заволодів її мобільним
телефоном нокіа 5300. В подальшому ним
було встановлено, що причетним до
даного злочину може бути ОСОБА_2
Останнього було викликано в приміщення
Шевченківського РВ УМВС України в
Чернівецькій області. Під час його
особистої розмови з ОСОБА_2, останній
зізнався про те, що він шахрайським
шляхом заволодів мобільним телефоном
своєї знайомої ОСОБА_3 та продав його на
ринку Калинівському за 80 грн. Під час
написання заяви про вчинення злочину
будь-якого фізичного чи морально
впливу на ОСОБА_2 не здійснювалось.

Свідок ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснила, що вона являється
матір'ю ОСОБА_2 Якого саме числа, вона
не пам'ятаю десь на прикінці літа 2012
року, їй на мобільний телефон
зателефонувала невідома дівчина яка
представилась ОСОБА_3 та пояснила, що
вона знайома ОСОБА_2, і вона дала йому
свій мобільний телефон для того щоб він
його відремонтував, однак ОСОБА_2
телефон не повертає. Також вона
додала, що неодноразово йому
телефонувала і він постійно вигадує
якусь причину щоб не повертати телефон.
ОСОБА_3 попросила щоб вона поговорила
з сином, інакше вона звернеться в
міліцію. В той же день, перебуваючи
вдома разом з ОСОБА_2, вона сказала
сину, , що дзвонила ОСОБА_3 з приводу
мобільного телефону, та запитала у
ОСОБА_2 чи він брав в неї телефон, на що
він відповів що брав. Після цього вона
попросила ОСОБА_2 щоб він повернув
ОСОБА_3 мобільний телефон, інакше вона
звернеться в міліцію, на що ОСОБА_2
сказав, що обов'язково розрахується з
ОСОБА_3. Чи був в ОСОБА_6 мобільний
телефон в період коли відбувалися
вищевказані розмови, вона не пам'ятає.
Від сина скарг на працівників міліції
ОСОБА_6 не чула.

На підставі наведеного, суд вважає,
що вина ОСОБА_2 у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2
КК України, знайшла своє підтвердження
в судовому засіданні і доведена
повністю. Дії обвинуваченого за даною
статтею кваліфіковані правильно,
оскільки ОСОБА_2 своїми умисними діями
заволодів чужим майном шляхом обману,
тобто вчинив шахрайство, вчинене
повторно.

Призначаючи обвинуваченому
покарання, у відповідності до вимог ст.
65 КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу винного,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
його покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне
ОСОБА_2 кримінальне правопорушення
відповідно до ст. 12 КК України належить
до категорії злочинів середньої
тяжкості.

Вивченням даних про особу
обвинуваченого встановлено, що він є
особою раніше судимою ( т. 1 а.с. 51, 54-55, т.
2 а.с. 19-21), на обліку в наркологічному
диспансері та психіатричній лікарні
не перебуває ( т1 а.с. 45, 47), за місцем
проживання характеризується позитивно
( т. 1 а.с. 43).

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України,
суд визнає його щире каяття, повне
відшкодування спричиненої потерпілій
шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК
України особі, яка вчинила злочин, має
бути призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а згідно з
ч.2 ст.50 КК України покарання має на
меті не тільки кару, а й виправлення
засуджених.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд крім
вищевикладених обставин враховує той
факт, що обвинувачений є особою раніше
судимою, вчинив кримінальне
правопорушення в період іспитового
строку, у зв'язку з чим, суд дійшов
висновку, що підстав для застосування
до нього вимог ст.ст. 75, 76 КК України -
немає.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374
КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.
190 КК України та призначити йому
покарання за даною статтею у вигляді 2-х
років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків, до призначеного
покарання частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 27 жовтня 2011 року та
остаточно призначити до відбуття
ОСОБА_2 покарання у вигляді двох
років та двох місяців обмеження волі.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Чернівецької області протягом 30
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці, а засудженими, які
перебувають під вартою, - в той же строк
з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Суддя

Чебан В.М.