Справа №1-234/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
грудня 2007 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді РИМЛЯНСЬКОЇ
Г.О.

при
секретарі СГМАК
О.І.

з участю
прокурора ЄГОРОВА
П.В.

захисника ОСОБА_1.

законного
представника ОСОБА_2

представника
ССН ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни справу по обвинуваченню

ОСОБА_4
- ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1, освіта повна
загальна середня, не одруженого, не працюючого, учня ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого
в АДРЕСА_1, раніше не судимого

ОСОБА_5
- ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, громадянина України, уродженця АДРЕСА_2, освіта
повна загальна середня, не одруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в
АДРЕСА_2, раніше не судимого. у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 162 ч.1,
185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудні
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. 03 листопада 2007 року близько 02 год. ночі вирішили
піти в гості до свого спільного товариша ОСОБА_6., який проживає один в АДРЕСА_3, та в якого
вони раніше неодноразово були в гостях. Підійшовши до жилого будинку ОСОБА_6.,
побачивши, що вхідні двері зачинені на навісний замок та зрозумівши, що
ОСОБА_6. немає вдома у ОСОБА_5. виник умисел незаконно проникнути в середину
жилого будинку ОСОБА_6. ОСОБА_5. запропонував ОСОБА_4. проникнути разом в жилий
будинок з метою пограти в ігрову приставку «SONY PLAYSTATION».
Реалізуючи свій умисел направлений на незаконне проникнення в житло, ОСОБА_4.
знайшов на землі цвях, зірвав ним металеве кільце з коробки дверей, на якому
був прикріплений навісний замок, після чого разом проникли в жилий будинок
ОСОБА_6.

Крім
цього, 3 листопада 2007 року близько 02 год.
ночі ОСОБА_5. та ОСОБА_4. за попередньою змовою між собою, незаконно
проникнувши в будинок ОСОБА_6., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 маючи намір
пограти в ігрову приставку «SONY PLAYSTATION» не змогли підключити її до
телевізора, оскільки були відсутні кабелі підключення. Під час пошуку кабелів
підключення, присівши на ліжко в спальній кімнаті побачили, як з-під покривала
випали гроші, які разом перерахували, сума яких складала 3800 грн.

ОСОБА_4. запропонував
ОСОБА_5 викрасти вказану суму грошей на що останній погодився і діючи умисно із
корисливих мотивів з метою крадіжки чужого майна таємно викрали гроші в сумі
3800 грн., які належать ОСОБА_6., спричинивши йому матеріальну шкоду, після
чого викраденими грошима розпорядилися на власний розсуд.

Як під
час досудового слідства, так і в судовому засіданні підсудні ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. свою вину в об'ємі пред'явленого обвинувачення визнали повністю.

Обидва
підсудні в судовому засіданні користуючись правом, передбаченим ст. 63
Конституції України, від давання показань відмовилися, повністю підтвердивши
свої показання, які давали на досудовому слідстві. З оголошених підсудних на
досудовому слідстві в якості обвинувачених та підозрюваних встановлено, що
дійсно вони повністю підтвердили обставини, наведені в постанові про
притягнення в якості обвинуваченого та в обвинувальному висновку ( а.с.а.с.25,
30, 31, 57, 60, 79-80, 94, 99).

Крім
особистого визнання підсудними своєї вини у вчиненні злочинів, вона також
підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами :

Оголошеними
в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6., який пояснив суду, що
дійсно 1 листопада 2007 року він позичив у свого троюрідного брата 4000 грн. на
купівлю комп'ютера, які приніс до себе додому та поставив на ліжко під
покривало. Гроші були купюрами по 100 та по 50 грн. 2 листопада 2007 року він
знаходився в ВПУ на навчанні, оскільки являється студентом даного закладу.
Після занять о 14.05 він вийшов з ВПУ в м. Сокиряни та поїхав додому в с Романківці.
Приблизно о 15 год. приїхав
в с. Романківці не заходячи додому пішов до свого брата, будинок якого
знаходиться по дорозі від зупинки. У свого брата був приблизно до години
шостої, а потім пішов від нього до сестри де і залишився ночувати. В ранці З
листопада поточного року приблизно о 9 год.
30 хв. він пішов від своєї сестри до брата у якого пробув приблизно до 18 год., потім пішов до
себе додому. Прийшовши додому він побачив, що навісний замок був зірваний, а
саме висів на одному кільці, двері були привідкриті. Зайшовши в будинок він
побачив, що ліжко було трохи розстелене, а покривало на ліжку було відсунуте в
бік та приспущене до низу. Він одразу подивився під ліжко та виявив, що
відсутні гроші в сумі 3, 800 грн., які йому дав його брат для купівлі
комп'ютера. Все решта в кімнаті було в порядку.

Коли
їхав на навчання в ВПУ в м. Сокиряни він замикав двері на замок.

Гроші
йому відшкодовано в повному обсязі, претензій до ОСОБА_5. та ОСОБА_4. не має.
Ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_4. він ніколи не говорив, що у нього є гроші, та де вони
знаходяться (а.с.88-89).

Показаннями
свідка ОСОБА_7., який
пояснив, що був запрошений в господарство ОСОБА_6. в якості понятого. Також
показав, що ОСОБА_5. та ОСОБА_4. в добровільному порядку показували як проникли
в житло ОСОБА_6. та як викрали з кімнати гроші в сумі 3800 грн. ( а.с.41).

Показаннями
свідка ОСОБА_4., який пояснив, що він являється батьком ОСОБА_4. 03 листопада
2007 року до нього підійшов його син та попоросив його поміняти гривні на євро.
Його син дав йому 1150 грн. а він дав сину 150 євро купюрами по 50 євро. Звідки
у сина були кошти він не знає, оскільки не запитував. Про те, що він викрав гроші
з будинку ОСОБА_6. йому не було відомо. На наступний день 4.11.07 він ті гроші
потратив на базарі в с.Романківці ( а.с.42).

Показаннями
свідка ОСОБА_2, яка пояснила, що є матір*ю ОСОБА_5. В її сім*ї є троє дітей, із
яких ОСОБА_5 є меншим. Син в даний час навчається на ІНФОРМАЦІЯ_4. До навчання
відноситься серйозно, з батьками, сусідами та однолітками поводить себе добре.
Її ніколи не обманював, допомагає їй по дому. В лікарні на обліку не перебуває,
його розвиток відповідає віку (а. с. 3 9-40)..

Протоколом огляду місця
події від 19 листопада 2007 р. з якого вбачається, що металеве кільце, на якому
висів замок на вхідних дверях в будинок ОСОБА_6. було зірвано (а.с.5-6).

Таблицею-
ілюстрацією від 03.11.07 на якій зафіксований будинок загалом, та кімната в
якій були викрадені гроші з-під покривала на ліжку ( а.с.7).

Актом
добровільної видачі з якого вбачається, що ОСОБА_4. видав працівникам міліції в
присутності понятих грошові кошти в розмірі 150 євро купюрами по 50 евро (а.с. 15-16,
21-22).

Актом добровільної
видачі з якого вбачається, що ОСОБА_5. видав працівникам міліції в присутності
понятих грошові кошти в розмірі 1100 грн. купюрами 14 по 50 грн. та 2 купюри по
100 грн., та 1 купюра номіналом 200 грн. ( а.с.21-22)

Протоколами
відтворення обстановки і обставин події від 16.11.07 потерпілого ОСОБА_6.
підозрюваних ОСОБА_5. та ОСОБА_4. (а.с.43-47).

Протоколом
огляду предметів від 16.11.07 відповідно з якого оглядом встановлено 4 купюри
номіналом по 50 євро, 1 купюра номіналом 200 грн., 6 купюр номіналом по 100
грн., 16 купюр номіналом по 50 грн. 1 купюра номіналом 5 грн., всього 200 євро,
та 1605 грн. (а.с.49).

Оціниши
перевірені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що дії
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. слід вірно кваліфікувати за ст. 162 ч.1 КК України, як
незаконне проникнення в житло та ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи
підсудним вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, дані про осіб винних, обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Відповідно
до ст.12 ч.ч.2, З КК України вчинені підсудними злочини є невеликої та
середньої тяжкості.

ОСОБА_4.
є особою, раніше несудимою, має постійне місце проживання, за яким характеризується
позитивно, не працює, але навчається, на диспансерному обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного, суд вважає щире каяття, що ґрунтується на
повному визнанні ним своєї вини, сприяння розкриттю злочину та добровільне
відшкодування завданого збитку.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного, не встановлено.

ОСОБА_5.
є особою раніше несудимою, має постійне місце проживання, за яким
характеризується позитивно, не працює, але навчається, на диспансерному обліку
у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного, суд вважає щире каяття, що грунтується на
повному визнанні ним своєї вини, сприяння розкриттю злочину, добровільне
відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного, не встановлено.

Характеристика
вчинених злочинів, дані про винних осіб, їх поведінка до та після вчинення
злочинів, дають суду підстави вважати, що виправлення ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
можливе в умовах існуючого суспільства.

Їх слід
визнати винними у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 162 ч.1, 185 ч.2 КК
України та призначити покарання в межах, передбачених вищенаведеними статтями,
застосувавши ст. 75 КК України, тобто звільнивши їх від відбування призначеного
судом покарання з випробуванням та поклавши на них виконання обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України.

Однак,
санкція ст. 162 ч.1
КК України передбачає види покарань, жоден із яких не може бути застосовано до
підсудного ОСОБА_5., який є неповнолітнім та не має самостійного доходу,
власного майна або коштів, на які може бути звернене стягнення. Виходячи із
цього, суд вважає за доцільне звільнити його від кримінальної відповідальності
за ст. 162 ч.1 КК України та провадження по даній справі щодо нього в цій
частині закрити.

На підставі п.8
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7„Про

практику
призначення судами кринального покарання" зі змінами, внесеними постановою
Пленуму від 10.12.2004р. №18 та керуючись ст.cm.323, 324 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 162 ч.1, 185 ч.2 КК
України та призначити йому покарання:

·
за ст. 162 ч.1 КК України
- один рік обмеження волі.

·
за ст.185ч.2 КК України- два роки позбавлення волі.

На
підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4. призначити - два
роки позбавлення волі

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_4. звільнити від відбування призначеного судом
покарання з випробуванням, якщо він протягом півторарічного іспитового строку
не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно
ст. 76 ч.1 п.п.3, 4 КК України зобов'язати ОСОБА_4. повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання,
а також періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

ОСОБА_5
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та
призначити йому покарання - два роки позбавлення волі.

На
підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5. звільнити від відбування
призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного
іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього
обов'язки.

Згідно
ст. 76 ч.1 п.п.3, 4 КК України зобов'язати ОСОБА_5. повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання,
а також періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

За ст.
162 ч. 1 КК України ОСОБА_5. звільнити від кримінальної відповідальності, а
кримінальну справу відносно нього в
даній частині - закрити.

Міру
запобіжного заходу засудженим ОСОБА_4. та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну
силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по
справі (а. с. 50) залишити у власності потерпілого ОСОБА_6.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області протягом 15 діб з
моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний
суд.