АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 428/697/15-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/245/15 ОСОБА_1
Категорія: про продовження строку тримання Доповідач : ОСОБА_2 під вартою (ст.199 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
при секретарі - ОСОБА_7 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 лютого 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 лютого 2015 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено в межах строку досудового розслідування до 08 квітня 2015 року.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05 лютого 2015 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , застосувати до останнього запобіжний захід, не пов*язаний із взяттям під вартою, зокрема підписку про невиїзд. На думку апелянта, відсутні правові підстави для продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . Посилаючись на положення ч.2 ст.29 Конституції України, норми КПК України, апелянт зазначає, що у клопотанні та у матеріалах справи не міститься прямих доказів щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину; у кримінальному провадженні немає достатніх даних про те, що підозрюваний порушуватиме процесуальні обов*язки, має намір ухилитися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжити злочинну діяльність. Окрім того, захисник вважає, що судом не враховані обставини, передбачені ч.3-11 ст.178 КПК України, а саме: стан здоров*я підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, наявність на утриманні неповнолітньої доньки, непрацездатних батьків, постійного місця проживання, де він характеризується позитивно, відсутність судимостей. Зокрема, апелянт вказує, що ОСОБА_8 хворий на гострий тромбофлебіт, пахову грижу, потребує операції та спеціального лікування, його стан здоров*я суттєво погіршився за час перебування під вартою, а відсутність можливості лікуватись загрожує його життю та здоров*ю. За викладених обставин апелянт вважає, що до ОСОБА_8 має бути застосований запобіжний захід, не пов*язаний з утриманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05 лютого 2015 року, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосувати до нього менш суворий запобіжний захід домашній арешт або особисте зобов*язання. В обґрунтування апеляційної скарги підозрюваний посилається на ті ж обставини, що і його захисник адвокат ОСОБА_6 . Окрім того, апелянт звертає увагу суду на те, що місце події інкримінованого злочину є зона АТО, де він проходив службу у якості медпрацівника у добровольчому батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; на даний час має тяжкі захворювання, потребує лікування та операції, що, на думку ОСОБА_8 , неможливо забезпечити в умовах тримання його під вартою.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та з урахуванням положень ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, за його відсутності, оскільки на клопотання підозрюваного про участь у судовому засіданні, яке міститься в апеляційній скарзі, апеляційним судом йому було запропоновано прийняти участь у розгляді апеляційних скарг у режимі відеоконференції, проте останній відмовився без наведення причин. В апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а участь захисника, який, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, забезпечує дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного при апеляційному розгляді.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 в обґрунтування апеляційних скарг; думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг підозрюваного та його захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав:
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 26 грудня 2014 року старшим слідчим- криміналістом СУ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України (а.с.10).
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 грудня 2014 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 24 лютого 2015 року (а.с.5-6).
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.184,199 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 27 грудня 2014 року, слідчий посилається на складність кримінального провадження, великий обсяг процесуальних дій відносно всіх підозрюваних, та зазначає про необхідність проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; витребування висновків судово-медичних експертиз підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ; отримання висновків раніше призначених судових молекулярно-генетичних, дактилоскопічних, балістичних експертиз; за результатами проведених експертиз призначення та проведення додаткових судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , авто-товарознавчих та судово-товарознавчих експертиз; встановлення бійців батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з позивними «Лектор», «Бандерас», «Немий» та проведення з ними відповідних слідчих(розшукових) дій; ознайомлення із висновками експертиз потерпілого, підозрюваних та їх захисників; здійснення інших процесуальних дій з метою встановлення об*єктивної істини у кримінальному провадженні; визначення остаточної правової кваліфікації дій кожного підозрюваного; ознайомлення учасників кримінального провадження з матеріалами; складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ( а.с.1-2).
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчим суддею врахована сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме санкція ч.3 ст.146 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Судом першої інстанції була встановлена доведеність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що у сукупності виправдовує подальше перебування підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, що відповідає вимогам ст.ст.196,199 КПК України (а.с.19-20).
Доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника про необґрунтоване застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваного ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 грудня 2014 року, яка в апеляційному порядку не скасована та є чинною, а тому підстав для сумнівів у законності застосування саме такого запобіжного заходу не виникає. Як вбачається зі змісту ухвали про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею були встановлені ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та враховані обставини, що характеризують особу підозрюваного відсутність постійного місця мешкання в Луганській області, де здійснюється досудове розслідування, відсутність постійного місця роботи та джерела доходів, а також ті обставини, на які посилаються апелянти, а саме наявність у підозрюваного сім*ї та неповнолітньої дитини. Докази щодо наявності у ОСОБА_8 хвороб, які долучені захисником до апеляційної скарги, а саме карта про проходження лікування у фізіотерапевтичному відділенні за 2011 рік та виписка із медичної карти стаціонарного хворого за 2013 рік, не містять відомостей про те, що хвороби, якими страждає підозрюваний, потребують оперативного втручання. Даних про те, що стан здоров*я ОСОБА_8 за час перебування під вартою суттєво погіршився, що унеможливлює утримання його під вартою, матеріали кримінального провадження не містять, не надані такі докази і апелянтами. Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, апеляційні скарги не містять. Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 тяжкого злочину проти волі, честі та гідності людини, вчиненого у співучасті з іншими особами, що спричинило тяжкі наслідки, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даними про особу підозрюваного, наведеними вище, спростовує доводи апелянтів про необґрунтоване продовження застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об*єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , а доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника правильності цього висновку не спростовують, підстав для скасування ухвали від 05 лютого 2015 року не вбачається.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 лютого 2015 року про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :