Справа № 401/40/15-к
Провадження № 1-кп/401/42/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області,українця,
громадянина України, учня 9 класу ЗОШ №1 м.Світловодська,зареєст-
рованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 ,
раніше не судимого,-
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Неповнолітній ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин:
В лютому 2014 року він знаходився на лікуванні в палаті №1 дитячого відділення Світловодської ЦРЛ по вулиці Павлова,16 в м.Світловодськ Кіровоградської області. Там же на лікуванні перебував малолітній ОСОБА_8 .
03.02.2014 року в денний час,неповнолітній ОСОБА_4 ,перебуваючи у приміщенні вище вказаної палати дитячого відділення Світловодської ЦРЛ , побачив,що на тумбочці,яка розташована біля ліжка,лежить мобільний телефон малолітнього
ОСОБА_9 цей час у нього виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна,з метою особистого збагачення,а саме зазначеного телефону. Потім, усвідомлюючи,що його дії нікому не помітні,скориставшись відсутністю малолітнього ОСОБА_8 неповнолітній ОСОБА_4 ,таємно,шляхом вільного доступу,з тумбочки викрав мобільний телефон «Нокіа 206»,блакитного кольору,вартістю 660.00грн.,в якому була вмонтована флеш-карта об`ємом 16 Гб,вартістю 135.00грн. та дві сім-карти мобільних операторів «Київстар»,вартістю 13.00грн. та «МТС», вартістю 14.00грн.
Після чого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 ,з місця скоєння злочину зник,розпорядившись викраденим майном на власний розсуд,тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 ,матеріальну шкоду на загальну суму 822.00грн.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 допитаний під час судового розгляду вину визнав та надав покази аналогічні тим,що викладені в обвинувальному акті,а саме про скоєну ним крадіжку 03.02.2014 року в денний час з палати дитячого відділення Світловодської ЦРЛ( де він знаходився на лікуванні), мобільного телефону`Нокіа-206» ,скориставшись тимчасовою відсутністю сусіда по палаті-малолітнього ОСОБА_11 . . В скоєній крадіжці розкаюється, просить суд суворо його не карати,оскільки він зробив для себе відповідні висновки,вибачився перед потерпілою і більше не буде вчиняти правопорушень.
Вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому правопорушенні підтверджується також показами потерпілої ОСОБА_10 , свідченнями неповнолітніх свідків : ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та матеріалами кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила,що в лютому місяці 2014 року її син ОСОБА_8 знаходився на лікуванні в дитячому відділені Світловодської ЦРЛ. Для постійного зв`язку з родичами вона дала сину свій мобільний телефон «Нокіа-206», обладнаний сім-картою оператора стільникового мобільного зв`язку «Київстар» та сім-картою оператора стільникового мобільного зв`язку «МТС». Виходячи на процедури ,син залишив без нагляду в палаті зазначений телефон,а коли повернувся,телефону на тумбочці не було. Як потім з`ясувалось,телефон викрав неповнолітній ОСОБА_13 ,який теж лікувався на той час в палаті №1 дитячого відділення. Під час досудового слідства нею був заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування завданої злочином шкоди в сумі 400.00грн. 19.01.2015 року їй була сплачена зазначена сума і на теперішній час вона ні яких претензій майнового чи немайнового характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 не має і просить суд суворо його не карати,оскільки хлопець скоїв правопорушення в неповнолітньому віці,розкаявся,зробив для себе висновки та вибачився перед нею.
Допитана в судовому засіданні в якості неповнолітнього свідка в присутності свого представника ОСОБА_12 повідомила,що підтримує дружні стосунки з неповнолітнім ОСОБА_4 . Разом з ним та їхніми друзями проводять своє дозвілля. Вона бачила у ОСОБА_4 телефон «Нокіа»,блакитного кольору яким він користувався,але не звертала уваги кому він телефонував.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_8 в присутності свого представника суду пояснив,що в лютому 2014 року він знаходився на лікуванні в лікарні. Разом з ним в палаті лікувався ОСОБА_13 . Мама дала йому телефон «Нокіа «, щоб він спілкувався з батьками. Точної дати він не пам`ятає,але коли вийшов з палати, телефон залишив на тумбочці. Через деякий час повернувся,але телефону на місці не було. Він запитував ОСОБА_14 , чи не бачив той де подівся телефон,але хлопець повідомив,що не брав і не бачив. Про зникнення телефону він повідомив медсестру та маму. Згодом стало відома,що телефон забрав ОСОБА_13 .
Вина неповнолітнього обвинуваченого підтверджується також безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.
Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2014 року(а.с.46).
Протоколом огляду місця події від 25.12.2014 року,з якого вбачається,що ОСОБА_4 під час огляду палати,яка знаходиться у дитячому відділенні Світловодської ЦРЛ по вулиці Павлова,16 м.Світловодськ, на другому поверсі,де останній лікувався, вказав на вікно,що саме через нього він викинув мобільний телефон у сугроб , а також покзав місце де саме впав телефон(а.с.82-83).
Протоколом огляду предметів(а.с.77) ,предметом огляду якого є мобільний телефон марки «Нокіа-206» ІМЕІ № НОМЕР_1 ,ІМЕІ №2 НОМЕР_2 ,блакитного кольору.
Копією гарантійного талону на мобільний телефон «Нокіа-206»,серійний № НОМЕР_3 ,дата продажу 02.01.2014 року(а.с.47).
Висновком експерта від 18.12.2014 року з якого слідує,що на підставі аналізу результатів огляду,проведених рахунків,середня ринкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа-206»,блакитного кольору,придбаного 02.01.2014 року,бувшого у ви користуванні становить 660.00грн.(а.с.79-80).
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи,суд визнає,що вина неповнолітнього ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доведена повністю,його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна.
Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання суд,відповідно до ст.65 КК України,враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного,обставини,що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено умисний середньої тяжкості злочин,він раніше не судимий(а.с.88-89),на профілактичному обліку дітей,у відділі кримінальної міліції у справах дітей Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області,на обліках у службі у справах дітей та у Світловодському міському центрі соціальних служб для сім`ї ,дітей та молоді не перебуває(а.с.97,100,104).
Актом обстеження житлових умов сім`ї підтверджується,що обвинувачений ОСОБА_4 проживає з матір`ю ОСОБА_5 ,яка виховує сина самостійно. За висновками комісії,мати не завжди виконує покладені на неї обов`язки по вихованню сина,як наслідок син має багато прогулів шкільних занять,без поважних причин,в зв`язку з чим її було притягнуто до адміністративної відповідальності. Взаємовідносини в сім`ї дружні,проте неповнолітній не завжди прислуховується до порад матері(а.с.98).
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 навчається у 9 класі загальноосвітньої школи №1 Світловодської міської ради Кіровоградської області з 30.10.2014 року. За місцем навчання характеризується як учень без особливої схильності до навчання Отримує оцінки середнього рівня знань. У стосунках з товаришами дружній та стриманий. Піддається впливу(а.с.103). За попереднім місцем навчання-гімназія-ЗОШ 1-Ш Ступенів №4, ОСОБА_4 характеризується посередньо. Домашня підготовка до виконання шкільних завдань на низькому рівні. Знає та усвідомлює норми поведінки.Потребує постійного контролю та підтримки,уваги зі сторони дорослихАндрія виховує мати,яка слідкує за зовнішнім виглядом сина,однак контроль за розвитком,навчанням та вихованням дитини був недостатні(а.с.101).
З характеристики , наданої керівником громадського об`єднання (а.с.132) слідує,що ОСОБА_4 останні шість років був неодноразовим учасником різноманітних фізкультурно-спортивних масових та інших заходів.
За місцем реєстрації, ОСОБА_4 характеризується позитивно(а.с.96).
На обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,за висновком лікарської комісії-здоровий(а.с.93-94,105).
Представник кримінальної міліції у справах дітей в порядку ч.2 ст.496 КПК України в судовому засіданні висловив думку про те,що до ОСОБА_4 можливо застосувати найнижчу міру покарання,так як останній став на шлях виправлення.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєному злочині.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Захисником неповнолітнього обвинуваченого на стадії судових дебатів було надано клопотання про застосування до обвинуваченого примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_4 під нагляд матері- ОСОБА_5 , з посилкою на те,що неповнолітній щиро покаявся і своєю бездоганною поведінкою довів,що даний час не є суспільно небезпечною особою,а тому на підставі ст.105 КК України просить звільнити його від покарання,хоча під час розгляду даного кримінального провадження судом приділялась увага цьому питанню.
Із пояснень,наданих класним керівником навчального закладу, де на теперішній час навчається неповнолітній ОСОБА_4 - ОСОБА_15 ,слідує,що останній дуже часто запізнюється до школи,періодично не з`являється до учбового закладу,про що вона інформує його матір,але позитивної реакції на це не отримує. Завжди знаходяться якісь причини,що хлопець не може вчасно з`явитися до школи. У педагогічному колективі закладу вони обговорювали питання стосовно взяття на поруки для перевиховання ОСОБА_4 ,але в зв`язку з тим,що хлопець не тривалий строк навчається у даній школі,а також у відсутність взаємопорозуміння з його матір`ю ,позитивно вирішити дане питання не можливо.
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини,з урахуванням особи винного ОСОБА_4 ,керуючись вимогами ст.65,102,103, КК України,суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.
Разом з тим,з огляду на характеризуючи неповнолітнього обвинуваченого дані,наявність обставин,які пом`якшують покарання та розмір заподіяної шкоди,відсутність претензій потерпілої,суд ,керуючись ст.75,104 КК України,вважає наявними і достатні підстави для звільнення неповнолітнього обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням,з визначенням йому іспитового строку та покладенням обов`язків,передбачених п.4 ч.1 ст.76 КК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні,цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує,керуючись правилами ст.100 КПК України.
На підставі викладеного,керуючись ст.ст.100,127-130,368,374 КПК України,суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.ст.104,75 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням,та визначити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати неповнолітнього ОСОБА_4 періодично з`являтися до органів кримінально-виконавчої системи для реєстрації.
Речовий доказ, який знаходиться у потерпілої ОСОБА_10 -залишити останній,як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1

03.04.2015