АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

4 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року в кримінальному провадженні №00000819, внесеному 09.07.2015 р. до ЄРДР, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва молодшого радника юстиції ОСОБА_8 , погодженого старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в с. Стовпів, Чуднівського району Житомирської області, обіймає посаду начальника центру № 7 надання послуг, пов`язаних із використанням автотранспорту, підпорядкованих УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, йому заборонено залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 годин до 07:00 годин наступного дня.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до осіб, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді, суду;
- здати на зберігання слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Киева ОСОБА_8 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.

Термін дії зазначених обов`язків визначений до 22 вересня 2015 року включно.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що прокурором не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . На думку прокурора, ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню в зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Прокурор вважає, що в матеріалах провадження наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, частина з яких на даний час є його підлеглими, вжити заходи щодо знищення або приховування доказів, які викривають його у інкримінованому злочині. Крім того, посилається прокурор на те, що суд врахував стан здоров`я ОСОБА_6 , однак під час судового розгляду стороною захисту не надано жодного доказу, який би підтвердив факт незадовільного стану здоров`я та необхідності постійного медичного обстеження підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляції, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду щодо ОСОБА_6 зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

9.07.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження за №00000819, правова кваліфікація ч. 3 ст. 368 КК України, фабула: службові особи Центру № 7 УДАІ Головного управління МВС України в місті Києві ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб за пособництва ОСОБА_10 отримали 21 липня 2015 р. неправомірну винагороду від ОСОБА_11 /а.с.п. 8/.

21.07.2015 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та в той же день пред`явлено підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на положення ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного,та дійшов висновку, що відповідним і достатнім у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину, як зазначив суд, настільки мінімізовані, що не можуть бути виключною підставою для тримання під вартою підозрюваного.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу: домашнього арешту на певний період доби, який полягає у забороні підозрюваному з 22 години вечора до 07 години ранку наступного дня залишати житло, а тому зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя поклав на ОСОБА_6 зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 181 КПК України та роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, зокрема те, що до підозрюваного може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не зміг довести обставин необхідності тримання ОСОБА_6 під вартою під час апеляційного розгляду і прокурор.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення та були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який, на думку колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто м`яким не має.

Посилання прокурора на те, що суд помилково дійшов висновку про те, що у судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки слідчий суддя врахував всі зазначені вимоги закону та відповідно до ст. 370 КПК України прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , погодженого із старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, тазастосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на певний період доби заборонивши при цьому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 годин до 07:00 годин наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 н Д. М а с е н к о Д. С о к у р е н к о