Справа № 1-140/ 2008 року
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2008 року
Хустський районний
суд Закарпатської області
в

складі головуючого:
Кемінь В.Д.

при секретарі: Озарук О.І.

з участю прокурора:
Дорошевич-Джумурат Н.Й.

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, освіта середня,
раніше судимого вироком Хустського районного суду від 01.03.2005 року за ст.
122 ч. 1 КК України до 1 року
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання
звільнений із встановленням іспитового строку на 1 рік, в злочині передбаченому
ст. 115 ч. 1 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2008 року, біля
15.00 години, в с. Олександрівка в будинку по АДРЕСА_1 між підсудним ОСОБА_3 та
його співмешканкою ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла
сварка, яка потім продовжилася на подвір'ї біля вказаного будинку, де підсудний
ОСОБА_3 відібрав у ОСОБА_4 кухонний ніж, яким вона намагалася його вдарити і з
метою умисного вбивства наніс ним удар потерпілій в область живота. Від удару
ножем ОСОБА_4 впала спиною на землю, після чого підсудний наніс їй множинні
удари ножем в область передньої частини тулуба заподіявши потерпілій
колото-різані рани грудної клітки справа з проникаючим пораненням грудної
порожнини, пошкодженням середньої долі правої легені; рани грудної клітки
зліва, проникаючих в грудну порожнину з пошкодженням хрящової частини нижньої
поверхні 5 та 4 ребра зліва, нижньої долі лівої легені, верхівки та лівого
шлуночка серця. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 померла на місці.

Підсудний ОСОБА_3 в
судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав
частково. Суду пояснив, що зі ОСОБА_4 проживав у незареєстрованому шлюбі з
листопада 2007 року, в будинку своїх батьків за адресою АДРЕСА_1. Між ними
часто виникали сварки із-за того, що співмешканка ставилася до нього з
постійними претензіями та висловлювала невдоволення з приводу його поведінки. З
свого боку він робив усе можливе, щоб уникнути конфліктів, постійно йшов на
уступки потерпілій, яка допускала вживання спритних напоїв після чого починала
сварки. 19.02.2008 року він повернувся додому біля 14.00 години і в приміщенні
кімнати де вони проживали займався ремонтом карбюратора до бензопіли. ОСОБА_4 в
цей час знаходилася в кімнаті на ліжку і почала з ним сваритися із-за того, що
він до обіду був відсутній вдома. Під час сварки, вона хотіла вдарити його
рукою але він ухилився від удару, відштовхнувши її, після чого вона схопила
сковороду і хотіла вдарити його в область голови, однак він вирвав з її рук сковороду
і відштовхнув її на ліжко та просив
заспокоїтися. Не реагуючи на його прохання ОСОБА_4 схопила зі столу
кухонний ніж і почала ним погрожувати вбивством, та намагалася нанести йому
удар ножем в область грудей. Тому він вибіг на подвір'я, а вона намагалася його
наздогнати та продовжувала на нього замахуватися ножем, не реагуючи на його
прохання припинити свої дії та заспокоїтися. Ударом ноги йому вдалося вибити з
її рук ніж, який він схопив і будучи сильно розлюченим, та не контролюючи своїх
дій наніс цим ножем декілька ударів ОСОБА_4 в передню частину грудної клітки та
живота, останній удар він наніс коли вона вже падала на землю. Після чого він
перелякався і зрозумів, що ОСОБА_4 померла. Повернувшись в будинок він
зателефонував дільничному інспектору міліції ОСОБА_5 та слідчому ОСОБА_6,
повідомивши про вчинений ним злочин. Чому поставив ОСОБА_4 в руки ніж на місці
пригоди пояснити не може, так як сильно розгубився. Вважає, що потерпіла своєю
поведінкою довела його до вчинення злочину і зіпсувала все його життя. З цих
підстав вважає необґрунтованими вимоги потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Розуміє неправомірність свого вчинку за що
розкаюється, так як не хотів настання такого трагічного завершення їхніх
взаємовідносин з ОСОБА_4 Просить суд врахувати всі ці обставини, дати належну
оцінку діям самої потерпілої і не призначати йому покарання пов'язане з
позбавленням волі.

Вина підсудного ОСОБА_3 у
вчиненні інкримінованого діяння доводиться окрім його часткового визнання вини,
встановленими та перевіреними доказами в ході судового розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що
ОСОБА_4 була її дочкою, і проживала в незареєстрованому шлюбі з підсудним в
будинку його батьків. Фактично з листопада 2007 року дочка залишила свого
неповнолітнього сина та дорослу дочку у неї, а сама проживала з ОСОБА_3. Їхні
взаємовідносини їй не були відомі, так як вона до них не ходила жодного разу,
хоча з поведінки дочки вона розуміла, що остання боїться ОСОБА_3. і не насмілювалася
його залишити та припинити з ним взаємовідносини. Вона вважає підсудного дуже
жорстокою та злою людиною і їй відомо, що він залякав своєю поведінкою сусідів
та близьких родичів, з якими проживає. 19 лютого 2008 року, біля 16 год. 30 хв.
внучці ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_3. і повідомив, що вбив її маму - ОСОБА_4.
Через деякий час з Москви зателефонував її син ОСОБА_9 і повідомивши про вбивство
ОСОБА_3 її дочки. Вона за свій рахунок провела поховання дочки,
справляла панахиду і на даний час зробила замовлення пам'ятника на могилу. На
її утриманні та вихованні залишився неповнолітній син ОСОБА_4 і внаслідок
неправомірних дій підсудного вона втратила близьку людину. Тому підтримує
заявлений цивільний позов про відшкодування з підсудного 7588 грн. матеріальної
шкоди та 50000 грн. моральної шкоди і просить суд його задовольнити.

В своїх поясненнях свідок ОСОБА_6 ствердив, що 19.02.2008
року після 16.00 години ОСОБА_3 повідомив йому по мобільному телефону про
вбивство своєї співмешканки ОСОБА_4 і просив щоб він приїхав з працівниками
міліції. Він перепитав у підсудного що він ще натворив, але останній спокійно
по телефону повторив, що вбив ножем свою співмешканку. Після чого він
рекомендував йому зразу викликати «швидку», однак ОСОБА_3. повідомив що потерпіла
мертва і допомога їй уже не потрібна. Після чого намагався зателефонувати
підсудному, однак останній на телефонний дзвінок не відповідав. Тоді він зразу
повідомив чергового по Хустському РВ. Підсудного ОСОБА_3 знав, так як
розслідував відносно нього кримінальну справу за ст. 122 ч. 1 КК України в
січні 2005 року.

Дані покази підтверджені показами свідка ОСОБА_10, який
пояснив, що 19.02.23008 року здійснював чергування в якості оперативного
чергового Хустського МВ, після отримавши інформацію слідчого ОСОБА_6 про
телефонний дзвінок від ОСОБА_3. він дав вказівку дільничному інспектору міліції
ОСОБА_5 перевірити її. Потім дільничний підтвердив, що сталося вбивство і ним
негайно на місце події було відправлено чергову групу.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 19.02.2008 року, біля 18.00 год. виїжджав
на місце події в АДРЕСА_1, де був виявлений та оглянутий труп потерпілої
ОСОБА_4 Підсудний знаходився на місці, і
розповідав, що ОСОБА_4 затіяла з ним сварку в будинку а потім продовжила її на
подвір'ї, намагалася вдарити його сковородою, яку він вирвав з її рук. Після
чого вона схопила ніж і намагалася нанести йому удари в область грудей. Але
вибивши ніж, він підняв його і наніс декілька ударів потерпілій. Під час огляду
місця події труп потерпілої лежала на подвір'ї під деревом в снігу з оголеним
торсом і без взуття, в правій руці у неї був кухонний ніж. На тілі були видимі
ножові поранення та синці. В будинку при огляді виявлено сковороду серед інших
кухонних приладів, однак вона була накрита кришкою з-під якої виступала ложка.
Підсудний зразу на місці розповів про обставини вчинення злочину і пояснив, що
ніж в руки потерпілої вставив для того щоб це було схожим на самогубство.

В своїх поясненнях в судовому засіданні свідки ОСОБА_12
та неповнолітній ОСОБА_13 ствердили, що їхня мати ОСОБА_4 в листопаді 2007 року
пішла жити до ОСОБА_3, їхні відносини не складувалися, між ними постійно були
сварки і мати побоювалася ОСОБА_3. Вони
з свого боку не схвалювали поступок матері та негативно ставилися до їхнього
спільного проживання. Вважають що ОСОБА_3. безпідставно говорить про те, що
їхня мати вживала спиртні напої. Неповнолітній ОСОБА_13 також пояснив, що
декілька разів був свідком коли ОСОБА_3. обзивав матір та сварився з нею.
19.02.2008 року ОСОБА_3 по телефону повідомив, що зарізав їхню матір, зразу
вони в це не повірили, але потім з'ясувалося що це правда.

Свідки ОСОБА_14 та
ОСОБА_15.в судовому засіданні пояснили, що потерпіла ОСОБА_4 почала проживати з
ОСОБА_3. в їхньому будинку з листопада 2007 року. Вони проживали в окремій
кімнаті в будинку. Спочатку вони проживали добре, але ОСОБА_4 згодом почала
постійно сваритися з ОСОБА_3., ображала його та поводилася досить агресивно
відносно нього. Інколи вона допускала вживання спиртних напоїв. З свого боку
він намагався не конфліктувати, не вживав спиртних напоїв, постійно працював по
господарству. 19.02.2008 року ОСОБА_3 після обіду повернувся додому, між ними
почалися якісь суперечки, але потім вони примирилися. Десь біля 15.00 години,
вони з малолітнім сином пішли до сусіда ОСОБА_16. Коли повернулися то на
подвір'ї вже були працівники міліції, а ОСОБА_4 лежала мертвою під деревом.
Самого конфлікту вони не бачили і не чули ніякого крику.

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_17
вбачається, що він проживав в будинку батьків ОСОБА_3, з своєю дружиною -
ОСОБА_14 19.02.2008 року після обіду він вихав до своїх батьків в Іршавський
район і по дорозі ОСОБА_3. повідомив його по телефону, що зарізав свою
співмешканку ОСОБА_4. Спочатку він просив водія ОСОБА_16 розвернутися і їхати
назад, але потім перелякався і знову поїхав у місто Хуст на автовокзал (а.
с.114-116).

Аналогічні обставини стверджував у своїх показах свідок
ОСОБА_16, який здійснював перевезення свідка ОСОБА_17 19.02.2008 р. в м. Хуст(
а. с. 135-137).

Крім цього вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого діяння доводиться дослідженими
в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи :

- протоколом огляду місця події від
10.08.2002 року, встановлено факт
вчинення злочину підсудним в АДРЕСА_1 (а. с. 7-13);

- явкою
з повинною написаною власноручно підсудним, стверджуються обставини вчинення
ним вбивства ОСОБА_4 19.02.2008 року, на подвір'ї будинку АДРЕСА_1(а. с.
14-15);

- протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 22.02.2008 року з участю
підсудного встановлено, що конфлікт між
ним та ОСОБА_4 мав місце 19.02.2008 року в дворогосподарстві АДРЕСА_1(а. с.
35-38);

- висновком
судово-медичної експертизи № 35 від 28.02.2008 року встановлено, що смерть
ОСОБА_4 настала внаслідок сліпих, проникаючих колото-різаних поранень лівої та
правої половини грудної клітки з пошкодженням обох легень та серця, що призвело
до масивної зовнішньої та внутрішньої крововтрати та ускладнилося
гемопневматораксом, гіповолемічним та травматичним шоком що і явилося
безпосередньою причиною смерті. Виявлені тілесні ушкодження на тілі трупа
ОСОБА_4 у вигляді синців є прижиттєвими і виникли внаслідок дії

- тупих твердих предметів по ударному
механізму, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Колото-різані поранення
виявлені на трупі ОСОБА_4, а саме поранення № 1 виникло внаслідок дії гострого
предмету, по механізму тертя-ковзання, з прикладенням незначної фізичної сили,
поранення № 2,3,4,5 виникли внаслідок дії колючо-ріжучого предмета, який мав
гострий край (лезо) і обушок по механізму удару з прикладанням значної фізичної
сили. Виходячи з локалізації та характеру тілесних ушкоджень виявлених на трупі
ОСОБА_4 у вигляді колото-різаної рани № 1 вона знаходилася у вертикальному чи
близькому до нього положенні, повернута передньою поверхнею тіла до травмуючого
предмета; поранення №2,3,4,5 ОСОБА_4 отримала знаходячись у горизонтальному
положенні на спині, повернута передньою поверхнею тіла до травмуючого предмета.
Виходячи з характеру та локалізації виявлених ножових поранень на трупі
ОСОБА_4, експерт повністю виключає можливість заподіяння цих тілесних ушкоджень
власноручно (а. с. 43-50)

- висновком
судово-імунологічної експертизи № 69 від 13.03.2008 року не виключається
походження крові на речових доказах ( одягові підсудного та ножі вилученому з
місця події) від потерпілої ОСОБА_4 (а. с.72-76);

- актом
амбулаторної, комплексної, судово-психолого-психіатричної експертизи № 45 від
10.03.2008 року стверджується, що підсудний ОСОБА_3 в момент скоєння
інкримінованого діяння психічним
захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час, а виявляє ознаки
психопатичних рис характеру. В момент скоєння діяння ОСОБА_3 не перебував у
емоційному сані (стрес, фрустрація, фізіологічний афект), який міг вплинути на
його свідомість та діяльність. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані коли міг
віддавати собі звіт у своїх діях, керувати ними, розуміти їх протизаконність та
наказуємість. Може стати перед слідством і судом. Застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує ( а. с. 62-66).

По місцю проживання
ОСОБА_3 характеризується посередньо (а. с.89). За даними ВІТ УМВС
України в Закарпатській області ОСОБА_3 значиться як особа, що раніше
притягалася до кримінальної відповідальності, що також підтверджується копією
вироку Хустського районного суду від 01.03.2005 року, про притягнення ОСОБА_3
до кримінальної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КК України (а. с 91-93).

Даючи оцінку показам підсудного здобутим в ході
досудового слідства, в яких він стверджує, що не контролював та нерозумів
вчинення своїх дій, викликаних поведінкою самої потерпілої ОСОБА_4, суд не може
їх взяти до уваги, так як вони не відповідають
фактичним обставинам справи. А саме: висновком судово-медичної
експертизи трупа ОСОБА_4 № 35 від 28.02.2008 року встановлено, що ОСОБА_3
наносив цілеспрямовано множинні удари потерпілій ножем в область життєво
важливих органів. За висновком комплексної, судово-психолого-психіатричної
експертизи № 45 від 10.03.2008 року повністю виключається стан душевного
хвилювання у підсудного в момент вчинення ним інкримінованого діяння, а також
відсутні ознаки наявності у нього психічних захворювань.

Проте, суд враховує обставини встановлені та перевірені в
ході судового слідства, що стосуються дій та поведінки потерпілої ОСОБА_4С. під
час пригоди яка мала місце 19.02.2008 року в АДРЕСА_1 і в сукупності з іншими
доказами по справі, дасть їм належну оцінку.

З огляду на вище наведене, оцінивши в сукупності
встановлені та здобуті в судовому засіданні докази суд приходить до висновку,
що вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину цілком доведена.
Зокрема частковим визнанням вини самим підсудним, показами потерпілої, свідків
по даній справі та дослідженими матеріалами кримінальної справи.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд
кваліфікує за ст. 115 ч. 1 КК України як умисне вбивство, за кваліфікуючими
ознаками - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обираючи підсудному покарання суд враховує обставини які
його пом'якшують - підсудний у вчиненому
розкаявся, повідомив про вчинення ним злочину, написав явку з повинною та
сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого
злочину та особу винного і приходить до висновку, що виправлення та
перевиховання підсудного не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому
до нього слід обрати покарання пов'язане з позбавленням волі.

По справі потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про
відшкодування підсудним на її користь 7588 гривень матеріальної та 50 000 грн.
моральної шкоди. В позовній заяві потерпіла зазначила, що ОСОБА_3
обвинувачується у вбивстві її дочки, після вчинення злочину вона провела
поховання дочки, витративши на придбання труни, похоронного комплекту одягу,
церковні послуги, придбання продуктів харчування та на панахиду грошові кошти,
а також бажає замовити пам'ятник на могилу, що в загальній сумі становить 7588
грн.

Свої вимоги морального характеру потерпіла мотивує тим,
що внаслідок неправомірних дій підсудного вона втратила близьку людину, після
смерті якої на її утриманні залишився повнолітній син померлої -ОСОБА_13.
Смертю близької людини їй завдано сильну душевну травму, вона перенесла важкі
моральні переживання, що негативно відобразилося на її стані здоров'я. Тому
оцінює розмір завданої їй моральної шкоди в сумі 50 000 грн. Просила суд
задовольнити позов в повному об'ємі.

В ході судового слідства встановлено, що потерпіла
ОСОБА_7 провела поховання своєї дочки ОСОБА_4, яка загинула внаслідок
неправомірних дій підсудного ОСОБА_3 До позовної заяви потерпіла додала
письмові докази, якими стверджуються її матеріальні витрати пов'язані з
поховання близької людини. А саме, придбання продуктів харчування на проведення
панахиди в розмірі 1778 грн., придбання похоронного комплекту одягу, труни,
хреста - на суму 690 грн. та витрати на церковні послуги в сумі 120 грн. Щодо
витрат на встановлення пам'ятника на могилі померлої дочки потерпілою не подано
жодних доказів про розмір таки витрат або вартість проведення робіт по
встановленню надгробного пам'ятника. За
таких обставин, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги
потерпілої матеріального характеру, в розмірі що підтверджується письмовими
доказами встановленими в судовому засіданні.

Позовні вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди з
підсудного в розмірі 50000 грн. заслуговують на увагу.

Виходячи з встановлених по справі обставин та беручи до
уваги глибину та ступінь моральних переживань потерпілої внаслідок втрати
близької людини, а також характер вчиненого злочину підсудним, його ставлення
до наслідків злочину, та беручи до уваги його майновий стан, реальну можливість
стягнення розміру моральної шкоди, суд дійшов до висновку про необхідність
часткового задоволення вимог потерпілої щодо стягнення з підсудного моральної
шкоди.

На думку суду, речові докази по справі, а саме: кухонний
ніж що був знаряддям вчинення злочину слід знищити, одяг - чоловічу куртку
сірого кольору, джемпер синього кольору - повернути ОСОБА_3

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 323, 324,328 КПК
України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 115 ч. КК України до 9 років
позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з
дня його затримання, з 20 лютого 2008 року.

Запобіжний захід засудженому
залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Цивільний
позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 2588 гривень матеріальної шкоди та 25000
гривень моральної шкоди.

Речові докази по справі зазначені в постанові слідчого
від 08.04.2008 р. (а. с.161): кухонний ніж що був знаряддям вчинення злочину -
знищити, одяг - чоловічу куртку сірого кольору, джемпер синього кольору -
повернути ОСОБА_3

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб з
моменту його проголошення в апеляційний
суд Закарпатської області, а засудженим у цей же строк з дня отримання копії
цього вироку.

Головуючий:
підпис Кемінь В.Д.

З оригіналом вірно:

Суддя
Хустського районного суду Кемінь
В.Д.