Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1632/13-к
№
провадження 1-кп/453/5/14
УХВАЛА

12.03.2014 року Сколівський районний суд
Львівської області

у складі: головуючого судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря
Корнута Т.Б.;

прокурора
Масяка Ю.М.;

обвинуваченого
ОСОБА_1;

та захисника обвинуваченого -
адвоката Міхняка Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Сколе
Львівської області клопотання про
звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності за
вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263
КК України та закриття кримінального
провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник
- адвокат Міхняк Я.А. заявили клопотання
про звільнення обвинуваченого від
кримінальної відповідальності,
передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України у
зв'язку із добровільною здачею органам
влади боєприпасів та закриття
кримінального провадження. Клопотання
мотивують тим, що обвинувачений ОСОБА_1
добровільно видав сімнадцять бойових
патронів калібру 9 мм до пістолета
Макарова, коли у будинку його матері
проводився обшук з метою виявлення
викрадених речей. Разом з тим,
правоохоронні органи оформили
протокол обшуку, де вказали про те, що
зазначені патрони були виявлені під
час такого обшуку, що не відповідає
дійсності. Посилаються також на
незаконність проведення обшуку у житлі
та на неправомірність дій працівників
міліції.

Обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник
- адвокат Міхняк Я.А. у судовому
засідання заявлене клопотання про
звільнення від кримінальної
відповідальності та закриття
кримінального провадження підтримали
з підстав, що у ньому викладені.

Прокурор Масяк Ю.М. проти задоволення
клопотання про звільнення
обвинуваченого від кримінальної
відповідальності та закриття
кримінального провадження заперечив,
посилаючись на те, що бойові патрони
калібру 9 мм до пістолета Макарова у
кількості сімнадцять штук дійсно були
виявлені у ході проведення обшуку на
підставі ухвали слідчого судді
Сколівського районного суду
Львівської області у будинку по
АДРЕСА_1. Вони одразу ж були вилучені, як
заборонені речі. Трактування
обвинуваченим та його захисником того
факту, що обвинуваченим добровільно,
вже при завершенні обшуку вказано на
місце зберігання зазначених патронів у
розкладному кріслі кімнати, як
добровільну видачу, не відповідає
дійсності, оскільки ще до початку
проведення обшуку працівники міліції
неодноразово запитували у
обвинуваченого про наявність
заборонених речей у будинку, на що той
вказував зовсім протилежне. Тому, такі
дії обвинуваченого у подальшому були
спрямовані на уникнення кримінальної
відповідальності.

Розглянувши клопотання про звільнення
від кримінальної відповідальності та
закриття кримінального провадження,
заслухавши думку учасників судового
провадження з вказаного приводу та
дослідивши матеріали кримінального
провадження суд прийшов до висновку
про необхідність відмови у задоволенні
такого клопотання з наступних підстав.

За змістом ч. 3 ст. 263 КК України
звільняється від кримінальної
відповідальності особа, яка вчинила
злочин, передбачений частинами першою
або другою цієї статті, якщо вона
добровільно здала органам влади зброю,
бойові припаси, вибухові речовини або
вибухові пристрої.

Як йдеться у п. 28 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002
року «Про судову практику у справах про
викрадення та інше незаконне
поводження зі зброєю, бойовими
припасами, вибуховими речовинами,
вибуховими пристроями чи
радіоактивними матеріалами», під
добровільною здачею органам влади
зброї, бойових припасів, вибухових
речовин або вибухових пристроїв, яка
згідно з ч. 3 ст. 263 КК України є
підставою для звільнення від
кримінальної відповідальності,
необхідно розуміти такі дії, коли
особа, маючи можливість і надалі
зберігати будь-який із зазначених
предметів, незалежно від мотивів, за
власним бажанням передає його
відповідному державному органу.

Як встановлено судом у ході судового
засідання, дії обвинуваченого ОСОБА_1,
які він трактує, як добровільну здачу
органам влади бойових патронів, не
відповідають вказаним вище положенням
і не можуть вважатися добровільною
видачею, так як обвинувачений ОСОБА_1 у
період з кінця вересня 2013 року (часу
знайдення патронів) і до часу виявлення
(03.10.2013 року) мав реальну можливість їх
здати органам влади і такі дії у
розумінні вимог діючого кримінального
законодавства повинні були бути
вчинені негайно після виявлення
патронів. Натомість обвинувачений
ОСОБА_1 цього не робив, а, дочекавшись
працівників Сколівського РВ ГУ МВС
України у Львівській області з обшуком
з метою виявлення викрадених речей та
одночасно речей забороненого вжитку,
надалі продовжував настоювати на тому,
що таких речей немає. У разі його
добросовісної позиції з вказаного
приводу обвинувачений ОСОБА_1 негайно
мав би повідомити про наявність у
будинку бойових патронів, чого до
останку не робив, а вказав про це лише
безпосередньо вже біля предмету
(розкладного крісла), де вказані
патрони знаходились.

Відтак, зазначені дії обвинуваченого
ОСОБА_1 суд не може вважати як
добровільну видачу бойових патронів.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_1 та
його захисника - адвоката Міхняка Я.А.
на незаконність проведення обшуку у
будинку не знайшло свого підтвердження
у ході судового засідання та
спростовується зібраними матеріалами
кримінального провадження, на яких суд
детально зупинятися не буде, а надасть
їм оцінку під час ухвалення
процесуального рішення за
результатами розгляду кримінального
провадження.

Посилання зазначених осіб на
протиправність дій працівників
правоохоронного органу також не
відповідає дійсності, так як нічим не
підтверджується.

З огляду на вказане, клопотання про
звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності за
вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263
КК України і закриття кримінального
провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 263 КК України, ст. ст.
284, 371-372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про
звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності за
вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263
КК України та закриття кримінального
провадження відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає. Заперечення проти такої
ухвали може бути включено до
апеляційної скарги на судове рішення,
передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України за
результатами розгляду даного
кримінального провадження.

Суддя
Микитин В.Я.