Справа № 4-12/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Уляшевій М.М.

з участю прокурора Баранець С.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани подання заступника начальника відділу СУ УМВС України в Тернопільській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, з освітою вищою, неодруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

1 лютого 2011 року в порядку ст. 115 КПК України було затримано ОСОБА_3 і цього ж дня відносно нього порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

4 лютого 2011 року заступник начальника відділу СУ УМВС України в Тернопільській області ст. лейтенант міліції ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про обрання підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою Бережанського районного суду від 4 лютого 2011 року ОСОБА_3 продовжено термін затримання до десяти діб, а постановою цього ж суду від 11 лютого 2011 року йому строк затримання продовжено до 16 лютого 2011 року.

Із подання вбачається, що 31 січня 2011 року, у вечірній час, ОСОБА_3 у своїй власній квартирі, що на вул. Депутатській, 9/2, знаходячись у стані алкогольного спяніння, на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку із ОСОБА_4, підчас якої наніс йому удар ножем в ліву частину грудей. Згідно лікарського свідоцтва № 79 від 01 лютого 2011 року смерть ОСОБА_4 настала внаслідок масивної крововтрати, внутрішньо-грудної кровотечі, проникаючого ножового поранення лівої половини грудей з ушкодженням легені та лівого передсердя.

Необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою заступник начальника відділу СУ УМВС України в Тернопільській області обгрунтовує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки, що за місцем реєстрації він не проживає, зловживає алкогольними напоями та веде антигромадський спосіб життя, і що, перебуваючи на волі, він буде ухилятися від слідства, буде продовжувати злочинну діяльність, а тому будь-який інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не забезпечить ОСОБА_3 належної поведінки та виконання ним процесуальних обовязків.

В судовому засіданні заступник начальника СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_5 та прокурор подання підтримали і просять його задоволити.

Захисник інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 просить суд при розгляді подання врахувати, що досудовим слідством не надано суду будь-яких доказів в обґрунтування підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, просить суд критично оцінити рапорти оперативних працівників міліції про намір ОСОБА_3 втекти і ухилитися від слідства, оскільки вони не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, та просить врахувати, що його підзахисний має постійне місце проживання, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно написав явку з каяттям у вчиненому злочині, опору при затриманні не чинив, від правоохоронних органів не переховувався, що злочин, в якому він обвинувачується, він вчинив в стані необхідної оборони, а тому вважає доцільним обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника і просить суд обрати йому запобіжний захід у вигляді застави належної йому на праві приватної власності трьохкімнатної квартири № 2, що по вул.Депутатській, № 9 в місті Бережанах, вартістю 169 974,00 грн..

Суд, розглянувши подання та долучені до нього матеріали, заслухавши пояснення заступника начальника слідчого управління, обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, вважає, що подання до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 149, ч. 2 ст. 148 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, бвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч.2 ст.148 КПК, його належної поведінки і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Однак, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б достовірно могли свідчити про те, що ОСОБА_3, перебуваючи на волі, буде ухилятися від явки до органів досудового слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі чи вчиненню процесуальних дій та продовжувати злочинну діяльність. Також суду не представлено відомостей, які б свідчили про антигромадську поведінку ОСОБА_3 та зловживання ним спиртними напоями.

Натомість, судом здобуто докази того, що ОСОБА_3 злочин, в якому він обвинувачується, вчинив в стані необхідної оборони, а також, що він раніше злочинів не вчиняв і до кримінальної відповідальності не притягувався, що він займається підприємницькою діяльністю, має постійне місце проживання і позитивно характеризується, на обліку в нарколога з приводу зловживання алкоголем не перебуває. Сам факт того, що під час конфлікту з потерпілим обвинувачений перебував у стані алкогольного спяніння, не дає суду підстав вважати його особою, що зловживає спиртними напоями.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує і той факт, що ОСОБА_3 не переховувався від органів досудового слідства так як добровільно прибув в райвідділ міліції для дачі пояснень, визнав свою вину та власноручно написав явку з повинною, приймав участь у проведенні слідчої дії такої як відтворення обстановки та обставин події, що в свою чергу свідчить про те, що він не ухилявся від правоохоронних органів та не перешкоджав встановленню істини чи вчиненню по справі процесуальних дій.

Крім цього, суд вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_3 не зможе вплинути на свідків по даній справі, оскільки, як визнано слідчим, безпосередніх очевидців вчинення злочину немає, а всі відомі особи, які могли б повідомити про обставини злочину, є вже допитаними.

Відповідно до ч.6 ст. 165-2 КПК України, відмовивши в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд справі обрати підозрюваному, обвинуваченому запобіжний захід, не повязаний із триманням під вартою.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3, виконання ним зобовязання не відлучатися з місця постійного проживання, забезпечення явки за викликом до органу досудового слідства та суду, враховуючи клопотання ОСОБА_3, як заставодавця, суд вважає, що клопотання захисника і обвинуваченого слід задоволити та обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави нерухомого майна - трьохкімнатної квартири № 2, що знаходиться місті Бережанах, вул. Депутатська, 9, вартістю 169 974,00грн., та належить обвинуваченому ОСОБА_3 на праві приватної власності, яка заставою не обтяжена та інших обмежень щодо її реалізації як заставного майна, не існує.

Згідно ч.2 ст. 154-1 КПК України, розмір застави встановлюється з урахуванням обставин справи органом, який застосував запобіжний захід. Він не може бути меншим: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого, або особливо тяжкого злочину, - однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; щодо особи, обвинуваченої у вчиненні іншого тяжкого, або особливо тяжкого злочину чи раніше судимої особи пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 148, 149, 150, 154-1, 155, 165-1, 165-2 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №-4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства»в редакції 11 червня 2004 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянину України, українцю, з освітою вищою, неодруженому, приватному підприємцю, зареєстрованому за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцю м. Бережани, вул. Депутатська, 9/2, раніше не судимому, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, міру запобіжного заходу у вигляді застави, про що йому оголосити.

Визначити заставу у вигляді трьохкімнатної квартири №2, що по вул. Депутатській, № 9 в місті Бережанах, вартістю 169 974,00 грн., яка згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Бережанського ОК МБТІ №-17185420 від 24 грудня 2007 року, належить на праві приватної власності заставодавцю - обвинуваченому ОСОБА_3.

Копію даної постанови для виконання направити у районний відділ Державної виконавчої служби Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, в Бережанську державну нотаріальну контору та Бережанське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації.

Контроль за виконанням даної постанови покласти на Слідче управління УМВС України в Тернопільській області.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 3-х діб через Бережанський районний суд. Подання апеляції не зупиняє виконання постанови суду.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області підпис ОСОБА_6

Копія з оригіналом вірна.

В.о. голови Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_7