Справа № 609/1444/14-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" червня 2015 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3

Потерпілої ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився і проживає в АДРЕСА_1 , не одруженого, з освітою середньою, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

за ч.1 ст. 185 КК України ,

за ч.3 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В :

14 жовтня 2014 року приблизно о 18 годині обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні житлового будинку, належного потерпілій ОСОБА_8 , що в с. Цеценівка Шумського району Тернопільської області із її дозволу , знаючи, що потерпіла за ним не спостерігає, оскільки дозволила йому перебувати в одній із кімнат, а сама перебувала в іншій, скориставшись її відсутністю, вчинив таємне викрадення із шафи для одягу грошей в сумі 2000 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн. та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 в той же час 14 жовтня 2014 року , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні житлового будинку, належного потерпілій ОСОБА_8 , що в с. Цеценівка Шумського району Тернопільської області із її дозволу , знаючи, що потерпіла за ним не спостерігає, оскільки дозволила йому перебувати в одній із кімнат, а сама перебувала в іншій, скориставшись її відсутністю, заволодів паспортом громадянина України на ім`я потерпілої ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 , виданим 12.05.2005 року Шумським РВ УМВСУ в Тернопільській області , який знаходився в шафі для одягу , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 357 КК України.

Свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень обвинувачений ОСОБА_7 визнав повністю та в судовому засіданні пояснив, що дійсно 14 жовтня 2014 року він знаходився в житловому будинку потерпілої ОСОБА_4 із її дозволу, де часто бував раніше, ночував, допомагав їй по господарству. Оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння , то вирішив деякий час проспатися, щоб можна було дійти додому . Проспавшись, він заглянув в шафу для одягу , де виявив гроші , які викрав, крім того, заволодів ще й паспортом ОСОБА_4 , коли забирав свідоцтво про смерть своєї матері. Частину грошей використав , а 300 грн. повернув потерпілій зразу ж , коли вона заявила про повернення, а решту повернув пізніше. Паспорт забув біля магазину с. Цеценівка, де розпивав спиртне.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень обвинуваченим , вина його стверджується показаннями свідків, потерпілої , іншими доказами, зібраними обвинуваченням .

Так, свідок ОСОБА_10 ствердила , що в жовтні 2014 року в магазин с. Цеценівка , де вона працює продавцем, заходив обвинувачений, який мав при собі гроші, придбав за них чоботи, спиртне . Коли вона вийшла із приміщення магазину на вулицю через деякий час після того, як його залишив обвинувачений , то виявила на лавці паспорт на ім.»я потерпілої та свідоцтво про смерть його матері. Оскільки їй було відомо, що між обвинуваченим і потерпілою є певні відносини , то вона зразу ж здогадалася, що це залишив обвинувачений . Паспорт та свідоцтво про смерть вона забрала із собою та, коли прийшла сестра потерпілої ОСОБА_11 , вона їй віддала документи .

Свідок ОСОБА_12 ствердила, що в жовтні 2014 року її сестра ОСОБА_13 поскаржилася, що обвинувачений в неї викрав гроші в сумі 2000 грн. та паспорт, а тому вони пішли разом до нього, щоб повернути викрадене. Повернув потерпілій лише 300 грн., а решту сказав, що витратив на особисті потреби та поверне пізніше. Крім того, свідок ствердила, що продавець магазину с. Цеценівка ОСОБА_14 через кілька днів після крадіжки віддала їй паспорт сестри, який на вулиці біля магазину залишив обвинувачений.

З показів потерпілої ОСОБА_15 стверджується, що вона перебувала в дружніх відносинах із обвинуваченим, останній часто бував в її будинку, бачив, де вона зберігає гроші, вона від нього цього не приховувала, оскільки довіряла йому. 14 жовтня 2014 року обвинувачений теж перебував в її будинку з її дозволу, де вона залишила його поспати в одній із кімнат, де й зберігала в шафі гроші під одягом. Коли вона повернулася в кімнату, то виявила, що обвинувачений залишив будинок, однак із шафи виглядав перевернутий одяг, що її насторожило. Коли заглянула в шафу, то виявила, що пропало 2000 грн. та паспорт. Вона зразу ж здогадалася, що їх викрав обвинувачений, а тому разом із своєю сестрою ОСОБА_16 звернулася до нього, щоб повернув. Обвинувачений їй повернув 300 грн., а решту сказав, що поверне, коли заробить. Паспорт їй принесла її сестра ОСОБА_17 , повідомивши, що його знайшла на лавці біля магазину продавець ОСОБА_18 після того, як магазин відвідав обвинувачений. На даний час гроші та паспорт їй повернуто, претензій до обвинуваченого немає.

Також вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 357 КК України стверджується такими доказами, зібраними обвинуваченням:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2014 року , згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 детально, послідовно, конкретно розповів та показав про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень на місці в приміщенні житлового будинку потерпілої ОСОБА_4 в с. Цеценівка і його покази повністю відповідають тим показам, які він давав в ході судового розгляду.

Таким чином в судовому засіданні повністю знайшло своє ствердження, пред`явлене обвинуваченому обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_19 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна , оскільки він, скориставшись вільним доступом , перебуваючи в житловому будинку , де проживає потерпіла із дозволу її , вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме потерпілої ОСОБА_4 , грошей в сумі 2000 грн. із шафи для одягу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_19 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння будь- яким способом паспортом, оскільки він, перебуваючи в житловому будинку потерпілої ОСОБА_4 із її дозволу, скориставшись тим, що остання відсутня в кімнаті, де зберігала паспорт, заволодів її паспортом, який знаходився в шафі для одягу.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушення , те, що правопорушення вчинено в стані алкогольного сп`яніння , однак при цьому враховує , що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю правопорушення, раніше вважається не судимим, повністю відшкодував потерпілій матеріальні збитки і вважає, що йому слід призначити штраф.

Що стосується речового доказу - паспорта громадянина України на ім.»я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , виданим 12.05.2005 року Шумським РВ УМВСУ в Тернопільській області, який перебуває у неї на зберіганні, то його слід їй повернути у розпорядження після вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.

за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в дохід держави в сумі 510 грн.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити 850 грн. штрафу в дохід держави.

Повернути у розпорядження ОСОБА_9 після вступу вироку в законну силу паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 12.05.2005 року Шумським РВ УМВСУ в Тернопільській області.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: ОСОБА_1