УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/4514/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого....................................... ОСОБА_2 ,
суддів..................................... ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: прокурора.............................. ОСОБА_5
адвоката………………………………... ОСОБА_6
потерпілої ……………………………. ОСОБА_7
обвинуваченого……………………….. ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та самого обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2014 року, яким засуджено,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ч. 3 ст. 187 КК України на визнано винуватим у вчиненні злочину та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 (однієї другої) частини належного йому особистого майна.
Покарання за сукупністю вироків відповідно до ч.3 ст.78, КК України призначено за правилами ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.04.2014 року у виді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 (однієї другої) частини належного йому особистого майна.
Строк відбування покарання обчислювати з 18 травня 2014 року.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 68 копійок.
згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_8 17.05.2014 року близько 19:20 години за попередньою змовою з особою, справа відносно якої виділена в окреме провадження, з метою розбійного нападу, проникли до приміщення магазину № НОМЕР_1 «Коростенський хліб» (м. Коростень, вул. Грушевського,70), де, погрожуючи продавцеві магазину ОСОБА_7 принесеним з собою ножем застосувати до неї насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, відкрито заволоділи грошовими коштами, які знаходились в касовому апараті магазину, в сумі 951,91 грн., які належали ПАТ «Коростенський хлібозавод».
Своїми умисними діями, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням в приміщення, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України.
В апеляційній них скаргах адвокат ОСОБА_6 , та обвинувачений ОСОБА_8 не погоджуючись з прийнятим рішенням, просять змінити вирок з ч.3 ст. 187 КК на ч.3 ст. 186 КК України.
Посилаються на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, постановлений з неправильним застосуванням кримінального закону.
Захисник вказує на те, що його підзахисний свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєнні зазначеного злочину, вибачився перед потерпілою, але категорично заперечує про те, що він бачив ніж в руках у ОСОБА_9 , і не заперечує, що саме з Волківським вони домовилися пограбувати магазин, але ні в якому разі здійснювати розбійний напад. Зазначає, що в діях ОСОБА_8 вбачається ексцес виконавця.
Також посилається на те, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не відповідає вимогам ст. 231 КПК України, а саме з протоколу невідомо звідки взялись фотографії для проведення впізнання і хто на них зображений.
Захисник зазначає, що суд повинен був перекваліфікувати дії ОСОБА_8 3 ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.186 КК України і з цих підстав винести вирок не за ч.3 ст. 187, а за ч.3 ст. 186 КК України, оскільки обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, форма вини, мотив і мета вчинення ним кримінального правопорушення судом не доведено.
Вказує на те, що райсуд вироком стягнув з ОСОБА_8 витрати за проведення експертизи по кримінальному провадженню на користь держави, чим порушив вимоги ч.4 ст.122 КПК України.
Обвинувачений в своїй апеляції вказує, що суд допустив однобічність, упередженість та неповноту дослідження обставин справи та прийшов до незаконного винесення вироку, засудивши його за ч.3 ст. 187 КК України.
Вказує, що незаконність вироку полягає в тому, що у його з ОСОБА_9 була домовленість на пограбування магазину, а не на вчинення розбійного нападу. Ножа він у руках ОСОБА_9 не бачив.
На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 надійшли письмові заперечення від прокурора ОСОБА_5 . В яких він заперечує доводи викладені в апеляційних скаргах адвоката Бугайова та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 3 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 186 КК України, оскільки відповідно до зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, які підтверджують, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи (розбій), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням в приміщення судом кваліфіковано правильно.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 які підтримали свої апеляційні скарги, заперечення прокурора на апеляційні скарги, потерпілу, яка не заперечує проти задоволення апеляційних скарг, при цьому підтвердила свої показання в суді першої інстанції та заявила, що зі сторони обвинувачення на неї чинився тиск, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів залишає апеляційні скарги захисника та обвинуваченого без задоволення, а вирок суду без зміни з наступних підстав.
Суд всебічно і повно дослідив матеріали кримінального провадження, ретельно перевірив надані досудовим слідством докази та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, належним чином, мотивувавши це у вироку з посиланням, аналізом та наведенням досліджених доказів.
Під час апеляційного розгляду справи, даючи показання про обставини нападу, потерпіла ОСОБА_7 хоч і не стверджує, що ОСОБА_8 міг бачити ножа в руках особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження, разом з тим, підтвердила дані нею показання в суді першої інстанції про те, що 17.05.2014 року, в вечірній час, під час перерахування виручки в касовому апараті в магазині №3 «Коростенський хліб», раптово поряд побачила двох осіб чоловічої статі, на обличчях яких були маски з прорізами для очей та рота. Один з чоловіків був з великим кухонним ножем, якого тримав високо перед собою на рівні її голови на відстані 20-30 см. На його голові була маска чорного кольору. Маски на головах нападників були зроблені з шапок, в яких було вирізано великі отвори для очей та рота. Через ці отвори було добре видно очі, брови та губи нападників, які вона добре запам`ятала і саме за ними потім впізнала ОСОБА_10 та особу, справа відносно якої виділена в окреме провадження, які вчинили на неї напад. Особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження, в одній руці тримав ножа, а другою виймав з касового апарату гроші та кидав їх на прилавок. Білет ті гроші забирав та клав собі до кишень штанів. Було викрадено близько 982 гривень. Під час нападу ОСОБА_10 знаходився навпроти особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження. Коли нападники виходили з магазину, то попередили, щоб вона про напад нікому не повідомляла, погрожували розправою.
Погрози поступали і пізніше з метою схилення її до показань на користь обвинувачених.
Показання потерпілої частково стверджуються показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно яких, 17.05.2014 року в вечірній час вона бачила, як біля магазину під деревом тривалий час стояв обвинувачений ще з одним чоловіком. Вона відходила по особистих справах, а хвилин через 15 ті двоє чоловіків пробігли повз неї в напрямку хлібозаводу. В руках одного з них побачила лезо ножа. В міліції вона впізнала їх по фотознімках.
Показання цих свідків не викликають сумнівів та не спростовані стороною обвинувачення.
В той же час, посилання обвинуваченого та його захисника, що в діях особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження, вбачається ексцес виконавця є безпідставними та спростовуються встановленими обставинами справи, у тому числі, об`єктивною стороною злочину, дослідженими судом першої інстанції доказами. Так, дії ОСОБА_8 та особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження, були очевидно узгодженими, вони обоє були виконавцями злочину, разом знаходились в приміщенні магазину під час нападу та заволодіння грошима. При цьому, будь-які об`єктивні дані про те, що під час нападу ОСОБА_8 знаходився за межами приміщення магазину, чи за обставин та наявності перешкод які б не давали можливості спостерігати за діями свого напарника, відсутні. А тому, колегія суддів вважає доведеним, що злочинні дії ОСОБА_8 та особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження, охоплювались єдиним умислом направленим на заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинені за попередньою змовою групою осіб та поєднані з проникненням в приміщення.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у вироку, що обвинувачений ОСОБА_8 був обізнаний в тому, що його співучасник має ніж, оскільки той погрожував ним потерпілій відкрито, а ОСОБА_8 знаходився від нього в безпосередній близькості.
Твердження ОСОБА_8 , що співучасник злочину застосувавши при нападі в якості погрози ножа, вийшов за межі домовленості, безпідставні та направленні на уникнення покарання за більш тяжкий злочин, про що вірно зазначив суд першої інстанції у вироку.
А тому, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України є вірною та не викликає сумнівів у колегії суддів.
Не можна також визнати грунтовними посилання захисника в апеляційній скарзі на порушення судом положення ч.4 ст. 122 КПК України при стягненні з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 589 грн. 68 коп. витрат за проведення експертизи по кримінальному провадженню, оскільки саме вказана норма Закону зазначає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта.
Істотних порушень вимог кримінально процесуального закону які б давали підстави для зміни чи скасування вироку не встановлено.
З уваги на наведене, керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення.
Судді: