Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2010 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Фоміна Ю.В.

суддів : Андрушкевича С.3.,ОСОБА_3

з участю прокурора: Джунь В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляцію адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2010 року про відмову в скасуванні постанови старшого слідчого прокуратури Бердичівського району Житомирської області від 25 серпня 2009 року про порушення кримінальної справи за ст.ст.365 ч.2 КК України відносно ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою ст.слідчого прокуратури м. Бердичева від 25 серпня 2009 року порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_5 за ст.365 ч.2 КК України. Дану постанову ОСОБА_5 оскаржив до Бердичівського міськрайсуду. Постановою Бердичівського міськрайсуду від 12.01.2010 року скарга ОСОБА_5 залишена без задоволення.

Із змісту постанови слідчого вбачається , що працівники сектору карного розшуку Бердичівського МВВС ОСОБА_5, ОСОБА_6 без будь- яких законних підстав затримали ОСОБА_7 на своєму автомобілі доставили його в МВВС, де в кабінеті №14 , перевищуючи свої службові повноваження, разом з ОСОБА_8 незаконно застосовували до ОСОБА_7 заходи фізичного впливу, а саме завдавали ударів в область голови та тулуба, також били гумовим кийком по спині.

В апеляції адвокат просив скасувати вказану постанову та задовольнити його скаргу , справу повернути до суду першої інстанції для її нового розгляду іншим складом суду.

В обгрунтування цього вказував, що судом невірно застосовані вимоги ч.2 ст.94 КПК України до випадку , коли на момент порушення кримінальної справи встановлено особу , яка вчинила злочин. Тоді необхідно керуватися вимогами ст.98 ч.2 КПК України. Слідчий повинен був перевірити наявність складу злочину в діях ОСОБА_5, а не обмежитися лише наявністю події злочину.

Також слідчий в постанові зазначив , що ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_5, перевищуючи свої службові повноваження , з метою помсти за образу ОСОБА_6 , незаконно застосували до ОСОБА_7 заходи фізичного впливу у вигляді нанесення йому численних ударів в область голови і тулуба, а також удари гумовим кийком по спині та нижніх кінцівках. Адвокат вважав , що таким чином в постанові прямо зазначені підстави для порушення кримінальної справи за ознаками іншого злочину - проти особи, а саме ст.125 КК України. Суд, перевіряючи наявність підстав для порушення кримінальної справи згідно ст.94 ч.2 КПК України, на це уваги не звернув і прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_5 ознак злочину , передбаченого ст.365 ч.2 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про законність та обгрунтованість постанов прокурора та суду, дослідивши матеріали кримінальної справи, обговоривши викладені в апеляції доводи та перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку ,що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно з постанови про порушення кримінальної справи від 25.08.2009 року, слідчий прокуратури вказав , що приводом до порушення кримінальної справи стала заява ОСОБА_7, а підставою - матеріали дослідчої перевірки за цією заявою.

Статтею 94 КПК України передбачено вичерпний перелік приводів та підстав до порушення кримінальної справи і вказано ,що кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках , коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого прокуратури від 25.08.2009 року про порушення кримінальної справи за ст.ст.365 ч.2 КК України, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про наявність підстав до порушення кримінальної справи, врахував, що перевірка слідчим проведена відповідно до вимог ст.97 КПК України, прийняв до уваги те , що порядок порушення кримінальної справи дотриманий, а розглядати і вирішувати ті питання , що вирішуються під час розгляду справи по суті, суд не вправі.

Посилання в скарзі на те , що суд першої інстанції розглянув скаргу упереджено і однобоко, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не відповідає дійсності, по скільки судом перевірялась лише законність та обгрунтованість постанови про порушення кримінальної справи та відповідність її вимогам ст.ст.94,97,98 КПК України.

При цьому суд також перевірив законність джерел отриманих даних , що стали підставою для винесення цієї постанови про порушення кримінальної справи.

Постанова суду є обгрунтованою та відповідає вимогам закону, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.236-7,236-8,365 ,366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ухвалила:

апеляцію адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення , а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 січня 2010 року - без зміни.

Судді: