В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-542/10

26.11.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді........ОСОБА_1

при секретарі........ОСОБА_2

з участю прокурора........ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв. З, раніше не судимого за ч. 1 ст. 164 КК України, -

встановив:

Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2007 року ОСОБА_4 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 для утримання спільного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 250 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 січня 2007 року і до повноліття дитини. Однак, ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, ніякої матеріальної допомоги сімї не надає, не працює, на обліку в центрі зайнятості населення м. Бердичева не перебуває, на попередження та виклики державного виконавця не реагує, починаючи з серпня 2009 року та до 01 жовтня 2010 року протягом чотирнадцяти місяців поспіль не сплачує аліменти, в результаті чого виник борг, що в грошовому еквіваленті становить 3715 грн. 10 коп.

Заборгованість, що виникла внаслідок ухилення ОСОБА_4 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини нарахована на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відділом державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ ГУЮ в Житомирській області за ОСОБА_4 нарахована заборгованість за серпень 2009 року - 250,00 грн., за вересень 2009 року -250,00 грн., за жовтень 2009 року - 250,00 грн., за листопад 2009 року - 250,00 грн., за грудень 2009 року -250,00 грн., щомісячно виходячи із середнього заробітку по м. Бердичеву; за січень 2010 року -270,30 грн., за лютий 2010 року - 270,30 грн., за березень 2010 року - 270,30 грн., за квітень 2010 року - 275,10 грн., за травень 2010 року - 275,10 грн., за червень 2010 року - 275,10 грн., за липень 2010 року - 276,30 грн., за серпень 2010 року - 276,30 грн., за вересень 2010 року - 276,30 грн. щомісячно, виходячи із середнього заробітку по м. Бердичеву.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та вказав, що фактичні обставини, зазначені у обвинувальному висновку, відповідають дійсності. Сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного суд не має. Підсудній показав, що аліменти не платив, оскільки не мав роботи та не мав коштів на сплату аліментів. Протягом цього строку перебивався випадковими заробітками, які витрачав на погашення боргів та на продукти харчування. Свою квартиру вже півроку здає в оренду, а сам їздить на заробітки в м. Київ. З квартирантів отримав 400 грн. і ще 800 йому мають привезти. Протягом строку вказаного у обвинуваченому висновку аліменти не платив, матеріально колишній дружині та сину не допомагав, участі у вихованні сина не приймав. Про необхідність щомісячної сплати аліментів знав, про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів попереджувався державним виконавцем. На даний час влаштувався неофіційно на роботу, зобов'язується погасити заборгованість найближчим часом, частину заборгованості в розмірі 1000 грн. погасив 20.10.10. Розкаюється у вчиненому.

Крім показань самого ОСОБА_4, його вина в скоєнні описаного злочину підтверджується сукупністю інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Допитана як свідок ОСОБА_5 показала, що рішенням суду її колишній чоловік ОСОБА_4А„ зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі 250 гривень, щомісячно, для утримання сина ОСОБА_6, 2002 р.н„ але аліменти він спочатку призначення, хоч і не регулярно, сплачував до серпня 2009 року. Після чого взагалі перестав сплачувати, в результаті чого виникла заборгованість. Ніякої матеріальної допомоги не надає, в вихованні дитини ніякої участі не приймає, державні виконавці розшукували його за ухилення від сплати аліментів. Після того, як вона написала заяву та справа потрапила до міліції ОСОБА_4 20.10.10 перерахував їй частину заборгованості по аліментам в розмірі 1000 грн.

Відповідно до запису в копії свідоцтва про народження серії 1-ТП № 117733, виданого 21.05.02, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7, який народився 04 травня 2002 року в м. Бердичеві, про що в книзі реєстрації народження 21.05.02 зроблено запис № 333. (а.с. 8).

З копій виконавчого листа від 01 лютого 2007 року (а.с. 4) та рішення Бердичівського міськрайонного суду від цієї ж дати (а.с. 13) вбачається, що за результатами розгляду справи №2-552/07 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 250 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно подання начальника відділу ДВС Бердичівського МРУЮ Житомирської області на виконанні у ВДВС Бердичівського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-552/07 від 01.02.2007 р., виданий Бердичівським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 250 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Але боржник ухиляється від сплати аліментів, на виклики, вимоги та попередження державного виконавця не реагує, попереджався про погашення боргу по аліментах, однак висновків не зробив, (а.с. 3)

Про злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів свідчить наявність у підсудного заборгованості протягом тривалого часу, що стверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ Житомирської області, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_4 по аліментах станом на 01.10.2010 року становить 3715 грн. 10 кой., а саме: за серпень 2009 року -250,00 грн., за вересень 2009 року - 250,00 грн., за жовтень 2009 року - 250,00 грн., за листопад 2009 року - 250,00 грн., за грудень 2009 року - 250,00 грн., щомісячно виходячи із середнього заробітку по м. Бердичеву, за січень 2010 року - 270,30 грн., за лютий 2010 року - 270,30 грн., за березень 2010 року - 270,30 грн., за квітень 2010 року - 275,10 грн., за травень 2010 року -275,10 грн., за червень 2010 року - 275,10 грн., за липень 2010 року - 276,30 грн., за серпень 2010 року - 276,30 грн., за вересень 2010 року - 276,30 грн., щомісячно виходячи із середнього заробітку по м. Бердичеву, Нарахування заборгованості проводилось згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 9).

ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, про що свідчать копія попередження державного виконавця Наумчук В.В. за № 7-1 від 22.01.09 та розписки ОСОБА_4, власноручно ним написаної та підписаної, (а.с. 10).

Відповідно до довідки Бердичівського центру зайнятості населення № 2014 від 05.10.10 ОСОБА_8 на обліку в центрі зайнятості в період з серпня 2009 року до 05.10.10 не перебував. (а.с. 17).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується як особа, що до адміністративної відповідальності не притягувалась, скарг на нього не надходило, не працює.

Обставиною, що пом'якшує його покарання суд визнає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, суд не встановив.

На підставі наведеного та враховуючи відсутність можливості у підсудного сплатити штраф або виконувати виправні роботи через те, що останній не працює, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_4 міри покарання у виді обмеження волі. Однак, приймаючи до уваги, що підсудний погасив частину заборгованості по аліментах та має намір продовжувати погашати аліменти, якщо його візьмуть на постійну роботу, відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат немає.

Приймаючи до уваги особу підсудного, який не працює, відмовився вказати адресу свого постійного місця перебування, з метою запобігання ухилення підсудного від виконання процесуальних рішень суд обирає підсудному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Керуючись ет.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив: ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі п. З ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий - суддя