АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2008 року
апеляційний суд Житомирської області в складі

суддів: Романова
О.В. - головуючого,

Шеніна П.О. та Широкопояса
Ю.В.,

з участю: прокурора Руденка
В.І.,

засудженого ОСОБА_1

його законного представника
ОСОБА_2 та

захисника - адвоката
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі кримінальну справу за апеляцією старшого помічника прокурора
Богунського району м. Житомира ОСОБА_4.
на вирок Богунського районного суду м.
Житомира від 21 листопада 2007 року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1.
народження, студента ЖКТ, несудимого, -

засуджено за ч. 1 ст.
296 КК України на 2 роки обмеження волі..

Згідно ст.
ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік, зобов'язано його повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або навчання та
періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Згідно вироку, 23 грудня 2005 року близько 22 год. 30 хв. по вул.
Київській, 89а в м. Житомирі ОСОБА_1з мотивів явної неповаги до
суспільства, грубо порушуючи
громадський порядок, безпричинно з
хуліганських спонукань, діючи з
особливою зухвалістю, скориставшись
незначним приводом, вивів на вулицю з
маркету "Київський" раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 який перебував
в стані алкогольного сп'яніння, завів
його за будівлю, де наніс йому два
удари в обличчя, від чого потерпілий
впав на землю. Внаслідок цих хуліганських дій потерпілому було спричинено легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді закритої
черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, закритого перелому кісток спинки носу та
саден обличчя.

В апеляції прокурор, яка брала участь в розгляді справи судом
першої

Справа № 11-83/2008 Головуюча у суді 1-ї
інстанції Гулак Н.А.

Категорія ст.
187 ч.2 КК України Доповідач
Широкопояс Ю.В.

2

інстанції, просить скасувати вирок та направити справу
на новий судовий розгляд в іншому складі. Посилається на невідповідність
фактичним обставинам справи висновків суду про перекваліфікацію дій засудженого
з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 1 ст.
296 КК України, а також на
порушення вимог ст. 61 КК України при призначенні неповнолітньому
засудженому покарання у виді обмеження волі та незастосування ст.
104 КК України при звільненні засудженого від відбування покарання з
випробуванням.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора в підтримання апеляції, пояснення засудженого, його законного представника та захисника
про залишення вироку без зміни,
перевіривши справу в межах апеляції,
апеляційний суд визнає апеляцію частково обгрунтованою з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам
справи, підтверджені розглянутими в
судовому засіданні доказами.

Зокрема,
наведеними у вироку показаннями потерпілогоОСОБА_5та засудженого про
те, що ОСОБА_1за встановлених судом
обставин побив потерпілого у громадському місці, висновком судово-медичної експертизи про
виявлені у потерпілого тілесні ушкодження.

Засуджений на досудовому слідстві та в судовому засіданні
стверджував, що він не мав наміру
заволодіти майном потерпілогоОСОБА_5

За показаннями потерпілого, ОСОБА_1безпричинно його побив у відсутності
інших осіб, внаслідок чого він втратив
свідомість. Прийшов до свідомості у приміщенні автовокзалу, де виявив відсутність свого мобільного
телефону та портмоне.

У ОСОБА_1, який
був затриманий зразу після скоєння злочину,
не було виявлено викраденого у потерпілого майна.

Ті факти, що за
показаннями свідка ОСОБА_6 над лежачим
на землі потерпілим схилилося декілька осіб,
серед яких був засуджений, та
після його затримання працівниками міліції невстановлені слідством особи, яких він просив віддати телефона та гаманця, відвели
його до місця побиття ОСОБА_5, вказали
на гаманець, що знаходився у
смітнику, та вимагали від нього
звільнення ОСОБА_1; що у потерпілого через короткий час після заподіяння йому
засудженим тілесних ушкоджень зникло майно,
безперечно не вказують на участь ОСОБА_1 у заволодінні чужим майном
сумісно з іншими особами.

Інших доказів,
які б підтверджували версію обвинувачення про вчинення ОСОБА_1 розбою
сумісно з іншими особами по справі не встановлено.

ОСОБА_1заперечив показання
ОСОБА_6про те, що після втрати
потерпілим свідомості біля нього перебували інші особи.

3

Органом досудового слідства не встановлено таких
осіб, у зв'язку з чим матеріали справи
щодо них виділені в окреме провадження.

Суд повно дослідив у судовому засіданні всі докази по
даній справі та дав їм у вироку належну оцінку.

Тому висновки суду про недоведеність винності засудженого
у вчиненні розбою групою осіб та перекваліфікацію його дій на ч. 1 ст.
296 КК України є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам
справи.

Разом з тим суд,
в порушення вимог ч.3 ст. 61 КК України, помилково призначив ОСОБА_1 покарання у
виді обмеження волі, оскільки
засуджений вчинив злочин неповнолітнім.

З огляду на це,
апеляційний суд змінює вирок в частині призначення покарання та
відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає ОСОБА_1 покарання в
межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію старшого помічника прокурора Богунського району
м. Житомира ОСОБА_4. задовольнити
частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 21 листопада 2007 року щодо
ОСОБА_1 ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст.
296 КК України до штрафу в розмірі 1000 (одної тисячі) гривень.

В решті цей вирок залишити
без зміни.