Справа 1-52/ 2007 року
Машівський районний суд Полтавської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007
року. Машівський районний суд Полтавської області

в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

при секретарі Кульчицькій
І.М.

з участю
прокурора Ряднини
В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с.
Воронково Сорокського району республіки Молдова, молдавана,
громадянина України, освіта середня, військовозобов'язаного, одруженого,
працюючого водієм ТОВ «Надія-НК», жителя с.
Тимченківка Машівського району Полтавської області, згідно ст. 89 КК України
раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 164 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Машівського районного суду від 30.05.1996 р. та виконавчого листа № АЕ-13 від
09.06.1996 року ОСОБА_1. повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімального заробітку,
починаючи з 24.05.1996 року. Проте, ОСОБА_1., порушуючи ст. 51 Конституції
України, ст. 180 Сімейного кодексу України, діючи з прямим умислом,
усвідомлюючи, що він зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина до
досягнення ним повноліття, злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених
рішенням суду. Так, в період з квітня 2005 року по вересень 2005 року ОСОБА_1.
перебував на обліку в Машівському районному центрі зайнятості і отримав за вказаний
період допомогу по безробіттю в сумі 1742, 43 грн. Про отримання доходів
ОСОБА_1. не поставив до відому ДВС у Машівському районі і аліменти з отриманої
суми на користь неповнолітнього сина не перераховував. Крім цього, згідно
довідки ТОВ АПО «Цукровик Полтавщини» ОСОБА_1. з 15 травня 2006 року по 13
жовтня 2006 року працював в даному товаристві, отримані доходи ОСОБА_1.
приховував і аліменти на користь сина не перераховував. Станом на 01.03.2007
року борг по аліментах складає 5 025, 42 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1. вину в пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю і пояснив, що дійсно рішенням суду йому були присуджені
аліменти на утримання неповнолітнього сина. Аліменти на його утримання дійсно
не сплачував. В скоєному розкаюється, зобов'язується в подальшому погасити борг
та платити аліменти.

Допитана
в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2. пояснила, що підсудній аліменти не
сплачує, з сином не спілкується, ніяким чином не допомагає його утримувати.
Крім цього, просить суд задоволити її позовні вимоги.

Крім
повного визнання підсудним своєї вини, показів потерпілої, його вина в скоєному
злочині підтверджується іншими зібраними в ході досудового слідства доказами,
які суд у відповідністю зі ст. 299 КПК України, визнав досліджувати недоцільним,
оскільки вони ніким не оспорюються. Підсудній правильно розуміє зміст цих
обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає та йому
роз'яснено, що він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини
справи в апеляційному порядку.

Оскільки
ОСОБА_1. умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання дітей ( аліментів), його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.
164 КК України.

2

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного, суд визнає те, що він щиро розкаявся.

Обставин, які б
обтяжували покарання підсудному, суд не вбачає.

Згідно
характеристики Селещинської сільської ради та службової характеристики ( а. с.
46, 47 ) ОСОБА_1. характеризується з позитивного боку. Згідно довідки Машівської
ЦРЛ на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а. с. 45 ).

При
обранні покарання підсудному, суд у відповідності зі ст. 65 КК України,
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, та обставини які
пом'якшують покарання, і приходить до висновку, що йому необхідно обрати
покарання пов'язане з обмеженням волі, але застосувати звільнення від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з
покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що
його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Суд
вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову заявленого потерпілою на
суму 5025, 42 грн., оскільки з приводу спору між цими сторонами вже є рішення
суду, а саме постанова про стягнення з ОСОБА_1. аліментів на утримання сина. Ця
постанова набрала законної сили і підлягає виконанню.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та
призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У
відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання
з випробуванням строком на 1 (один ) рік.

Зобов'язати
ОСОБА_1. відповідно до ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в орган
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

В задоволенні
позову потерпілої ОСОБА_2. -відмовити.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб
з моменту його проголошення.