Справа №308/6995/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000567 від 01.05.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000567 від 01.05.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор. вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обвинувачені в судовому засіданні не заперечили щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Потерпілий та представника потерпілого в судовому засіданні заперечили щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, оскільки такий слід повернути для усунення порушень вимог КПК України .
Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду суд вважає, що дане провадження не може бути призначено до судового розгляду виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, чого вимагає п.5 ч.2 ст.291 КПК України, означає необхідність не тільки викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, а й зазначення всіх кваліфікуючих ознак злочину (злочинів), які інкримінуються обвинуваченому при викладені правової кваліфікації кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті).
У даному обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини справи, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті.
Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ наданих в інформаційному листі "Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року , суд має право повернути обвинувальний акт , якщо він не відповідає ст.ст.291, 292 КПК України , зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому формулювання обвинувачення, окрім вказівки статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується підозрюваний, обов`язково має містити зазначення місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів, тобто обвинувачення слід формулювати так, щоб не було упущено жодну із вказаних істотних обставин вчинення злочину і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.
Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та спільно з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в кінці березня 2014 року, перебуваючи на території ТОВ «Агро», що за адресою с. Сторожниця, вул. Шевченка, 30 Ужгородського району, власником якого являється гр. ОСОБА_6 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу до підсобного приміщення ТОВ «Агро», здійснили крадіжку 4-х мішків з пшеницею вагою по 40 кг кожний, які знаходились у вказаному приміщенні.
Таким чином умисними діями громадянином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було заподіяно ТОВ «Агро» матеріальні збитки на загальну суму 384 гривень.
Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, вказана правова кваліфікація, передбачена ст.185 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка вчинена групою осіб.
Однак, вказані в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення суперечать вказаній в обвинувальному акті правовій кваліфікації. Крім того, правова кваліфікація не є чітко визначеною з урахуванням положень статей Кримінального кодексу України.
Так, згідно обвинувального акта умисні дії громадянина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України, як крадіжка вчинена групою осіб.
Суд вважає, що при складанні обвинувального акту вказано ознаки підозри та не сформульоване обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України , не вказано ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, їх кваліфікуючі ознаки що є порушенням п.5ч.2ст.291 КПК України та унеможливлює подальший розгляд справи.
Крім того, ст.185 ч.2 КК України передбачає відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Згідно до ст.ст. 26,27 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину, а співучасниками злочину, поряд з виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.
Обвинувальний акт містить істотні суперечності щодо такої обтяжуючої покарання обставини, як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Під попередньою змовою групою осіб (ч. 2 ст. 28 КК України) належить розуміти вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.
Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль.
У обвинувальному акті не викладено у чому полягала попередня змова ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вчинення злочину, зміст домовленостей між ними.
Невизначеність правової кваліфікації не лише є порушенням ст. 291 КПК України, але і порушує право на захист ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки невизначеність обвинувачення перешкоджає реалізації, передбаченого п.1 ч.3 ст. 42 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вказаного обвинувального акту умисними діями громадянина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було заподіяно матеріальні збитки ТОВ «Агро», разом з тим потерпілим визнано фізичну особу, який в підготовчому судовому засіданні пояснив, що не є директором вказаного товариства.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п. 1-9 цієї частини, і, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Як видно з обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то він складений в порушення вимог ст. 291 КПК України, оскільки належним чином не відображено анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зокрема місце їх проживання та реєстрації.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово викликалися в підготовче судове засідання за адресою місця реєстрації та проживання, вказаною в обвинувальному акті, проте, не з`являлися з невідомих суду причин. В судовому засідання ОСОБА_4 , пояснив що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 фактично проживає за іншою адресою яка вказана в обвинувальному акті, тобто слідчий зазначаючи місце проживання обвинувачених не переконався в тому, по-перше, чи дійсно останні там проживають, а по-друге, не встановив повні анкетні дані обвинувачених щодо їх намірів про місце проживання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді.
Відповідно до ст. 17 КПК України, сторона обвинувачення має довести вину особи в пред`явленому обвинуваченні, що в свою чергу передбачає і забезпечення стороною обвинувачення присутності в судовому засіданні особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Зважаючи на те, що слідчий та прокурор мали встановити повні анкетні дані обвинувачених щодо їх намірів про місце проживання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді, крім того, згідно ст. 17 КПК України, сторона обвинувачення має довести вину особи у пред`явленому обвинуваченні, що в свою чергу передбачає і забезпечення стороною обвинувачення присутності в судовому засіданні особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.
Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Ст.291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Ст.109 чітко передбачено категоричний перелік відомостей які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.
Гл.28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.
Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з недоліками є неприпустим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Оскільки у даному випадку обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 176-178, 183, 199, 314, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0000567 від 01.05.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України повернути прокурору Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , який затверджував обвинувальний акт для усунення вище згаданих порушень вимог КПК України, протягом двох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1