Справа № 346/1591/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали кримінального провадження №0000204 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи з дитинства, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, українця, громадянина України, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 27.02.2015 біля 24.00 год. разом із потерпілим ОСОБА_4 , з яким познайомився того ж вечора, після спільного розпиття спиртного (пива) в цілодобовому магазині «Експрес» в м. Коломия, вул. Мазепи, біля універмагу «Чемпіон», пішли в напрямку залізничного вокзалу, неподалік якого вони обоє проживають. Пройшовши вул. Степана Бандери та повернувши на вул. Січових Стрільців, обвинувачений ОСОБА_7 маючи на меті незаконно, відкрито заволодіти чужим майном, попросив ОСОБА_8 дати йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка мотивуючи тим, що в його мобільному телефоні немає грошей на рахунку. На дану пропозицію потерпілий ОСОБА_4 погодився та витягнув із кишені свій мобільний телефон марки "lenovo А 369 І", чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 900 грн., із стартовим пакетом оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 15 грн., на рахунку якого були грошові кошти в сумі 2 грн., та стартовим пакетом оператора «МТС» № НОМЕР_4 , вартістю 10 грн., на рахунку якого було 5 грн., а також картою пам`яті «micro-sd» ємкістю 8 Гб, вартістю 115 грн., та надав обвинуваченому ОСОБА_7 свій мобільний телефон. Після здійснення телефонного дзвінка обвинувачений ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел на грабіж чужого майна до кінця, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, керуючись корисливими мотивами, почав втікати із мобільним телефоном від потерпілого ОСОБА_4 на вул. Б.Хмельницького, після чого звернув на вулицю Палія. Добігши до найближчих багатоповерхових будинків обвинувачений ОСОБА_7 витягнув із пограбованого мобільного телефона два стартових пакета № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 та карту пам`яті «micro-sd» ємкістю 8 Гб, після чого викинув їх. В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 пограбованим мобільним телефоном користувався у власних цілях. Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1047 (одна тисяча сорок сім) гривень. Пограбований телефон марки "lenovo А 369 І", чорного кольору обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав в Коломийський МВ УМВС, котрого працівники міліції передали на зберігання потерпілому ОСОБА_9 .

Між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 07 травня 2015 року укладена угода про примирення відповідно до ст. 471 КПК України, згідно котрої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість, узгодили сторони призначення покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, в дохід держави, узгодили, що обвинувачений ОСОБА_7 зобов`язується в 10-денний строк з дня набрання вироком законної сили сплатити штраф в розмірі 1020грн. в дохід держави. Під час підписання угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_7 добровільно вішкодував потерпілому ОСОБА_9 147 грн. завданої шкоди за втрачені стартові пакети, карту пам яті та грошові кошти, котрі належали останньому. Крім того обвинувачений ОСОБА_7 зобов язується вішкодувати потерпілому ОСОБА_9 2000 грн. моральної шкоди при цьому 1000 грн. обвинувачений ОСОБА_7 виплачує потерпілому в день підписання угоди про примирення, а решту 1000 грн. через місяць з дня набрання даним вироком законної сили.

Сторонам є зрозумілими наслідки затвердження укладеної угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки умисного невиконання даної угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим.

Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та просив затвердити угоду про примирення.з потерпілим ОСОБА_9 .

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги діючого законодавства і не заперечив щодо затвердження даної угоду.

Потерпілий просив затвердити угоду про примирення.

Згідно ст. 469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.5 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення з потерпілим, передбачені ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду; з`ясувавши у потерпілого, що він розуміє наслідки укладення даної угоди та переконавшись, що укладення даної угоди є добровільним, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, суд прийшов до висновку, що сумніву в добровільності укладнення даної угоди сторонами немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок, а також враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.471 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений ОСОБА_7 , є обґрунтованим.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.186 КК України є вірною оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому завданої злочином шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання судом визнаються вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України в виді штрафу.

Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок відносно ОСОБА_6 , котрим затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, керуючись розділом ІІІ вказаної Рекомендації та практикою Європейського Суду з прав людини щодо її застосування, ст.ст.368, 370, 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 07 травня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000204 від 10.03.2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним за ст. 186 ч.1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, в дохід держави.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки "lenovo А 369 І", чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , повернути власнику потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1