ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 05-1373
км 07 Доповідач Пекний С.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Cудової
палати Верховного Суду України у кримінальних
справах в складі:

Головуючого
Синявського О.Г.,

Суддів Пекного С.Д., Таран Т.С.,

розглянувши в судовому
засіданні 27 березня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційнj. скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Любашівського районного суду
Одеської області від 20 вересня 2005
року і ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 лютого 2006 року,

в с т а н о в и л а :

зазначеним вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, раніше неодноразово судимого, останнього разу - 18 квітня
2005 року за ч.2 ст. 186, ст. 395 КК
України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на
іспитовий строк 2 роки, -

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України
ОСОБА_1. частково приєднано

невідбуте ним покарання за попереднім вироком і за
сукупністю вироків йому визначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця
позбавлення волі.

ОСОБА_1.
визнано винним у тому, що він 5 травня 2005 року, в нічний час, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на
пероні залізничного вокзалу ст. Любашівка, з метою заволодіння чужим майном із
застосуванням насильства, яке не становило небезпеки для потерпілого, завдав
потерпілому ОСОБА_2. удар ліктем по голові і заволодів його майном на загальну
суму 677 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

В апеляційному порядку вирок щодо
ОСОБА_1. залишено без зміни.

В касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1. просить про скасування судових рішень щодо нього, посилаючись на
істотні порушення судами першої та апеляційної інстанцій
кримінально-процесуального закону, оскільки він злочину, за який його
засуджено, не вчиняв, а висновки суду першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1. обгрунтовано визнано винним у
відкритому заволодіння чужим майном, вчиненого повторно за викладених у вироку
обставин, і його дії за ч.2 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно.

Висновок суду щодо обставин і
мотивів вчинення засудженим ОСОБА_1.
зазначеного злочину ґрунтується на його показаннях під час досудового
слідства і в судовому засіданні, де він
визнав факт заволодіння ним чужим
майном, але стверджував, що вдарив потерпілого по голові на грунті особистих
неприязних стосунків, а майно потерпілого забирав свідок ОСОБА_4, з яким він
потім викрадене таким чином майно продали у м. Котовську Одеської області, а
виручені гроші поділили між собою.

Однак суд підставно визнав його
доводи в цій частині непереконливими, оскільки, матеріалами справи, зокрема,
показаннями потерпілого ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні та
свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, допитаних під час досудового слідства, встановлено,
що вони прямо вказали на засудженого, як на особу, яка шляхом застосування
фізичного насильства до потерпілого заволоділа його майном.

Призначене засудженому покарання
відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину і даним про його особу, який
вчинив новий злочин у період відбування покарання за попереднім вироком.

Порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування вироку по справі, не
виявлено.

Керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Судді:

Синявський О.Г.. Пекний С.Д. Таран Т.С.