Дата документу Справа № 227/1011/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 11-кп/778/182/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №227/1011/14-к ОСОБА_1
Категорія ч.ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 121 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001013 від 02.01.2014 року та № 0001084 від 03.06.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завидо-Кудашеве Добропільського району Донецької області громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює і не навчається, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185, ч.2 ст.121 КК України

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній сказі, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечуючи доведеність провини й кваліфікацію його дій, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, проситьзмінити вирок і зменшити остаточне покарання до семи років позбавлення волі.

Крім того ОСОБА_8 було подано клопотання про застосування щодо нього амністії.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2014 року, ОСОБА_8 засуджено: за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 121 КК України до восьми років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 визначено у вигляді восьми років позбавлення волі.

Строк покарання ухвалено рахувати з 4 вересня 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 змінено на тримання під вартою.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те що 27 грудня 2013 року приблизно о 19-20 годині він будучи неповнолітнім о, з метою заволодіння чужим майном із корисливих спонукань шляхом зняття віконного скла проник в жилий будинок АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, яке належить громадянці ОСОБА_9 , знявши з вугільної печі металеві деталі, а саме: дві чавунні плити вартістю 54,60 грн. за одиницю на суму 109,20 грн., п`ять колосників вартістю 19 грн. за одиницю на суму 95 грн., куток окантовки розміром 5x5 см довжиною 270 см вартістю 25,50 грн. за один погонний метр на суму 68,85 грн., - а загалом майна на суму 273,05 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 у зазначеному розмірі.

1 січня 2014 року приблизно о 18 годині ОСОБА_8 повторно, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном із корисливих спонукань шляхом розбиття віконного скла проник у житловий будинок АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно, яке належить громадянину ОСОБА_10 , - магнітофон марки «PHILIPS АZ 1830» вартістю 178,20 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

3 січня 2014 року приблизно о 20 годині ОСОБА_8 після сумісного вживання спиртних напоїв з громадянином ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних стосунків, які виникли з приводу поводження ОСОБА_11 з сестрою обвинуваченого, знаходячись біля двору за місцем проживання потерпілого в АДРЕСА_5 , умисно наніс тому 19 ударів ногами по голові, обличчю та шиї та спричинив тяжкі тілесні ушкодження. В результаті отриманих ушкоджень 3 січня 2014 року о 23 годині в приміщенні Добропільської ЦМЛ настала смерть постраждалого ОСОБА_11 .

Крім того, 23 травня 2014 року приблизно о 14 годині ОСОБА_8 повторно в стані алкогольного сп`яніння з метою заволодіння чужим майном із корисливих спонукань, знаходячись у дворі домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_6 , шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Аист» вартістю 200 грн., який належить громадянину ОСОБА_12 , з викраденим зник, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу і клопотання обвинуваченого, висновок прокурора на думку якого, вирок є законним, а клопотання є необґрунтованим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегією суддів апеляційної інстанції, у межах апеляційної скарги, перевірені законність і обґрунтованість вироку, і правильність призначеного покарання. Обсяг обвинувачення й кваліфікація ніким з учасників процесу не оскаржується.

Покарання яке було призначено судом ОСОБА_8 відповідає положенням Загальної частини КК України є в межах, встановлених у санкціях статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за скоєні обвинуваченим злочини. При цьому, були враховані характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, те що наслідком одного з них стала загибель людини, дані про особу засудженого, а саме: що він раніше не судимий, що він покинув навчання у Краматорському вищому професійному торгово-кулінарному училищі, звідки охарактеризований негативно, не зайнятий суспільно-корисною діяльністю, негативно охарактеризований за місцем проживання як особа, що зловживає спиртними напоями, останній злочин вчинив у той період, коли у провадженні суду вже перебувало перше кримінальне провадження.

Давання обвинуваченим пізнавальних правдивих показань судом було розцінене, як каяття і враховано поряд з неповнолітнім віком в якості пом`якшуючих покарання обставин.

Вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння суд зарахував обставиною, яка обтяжує покарання.

Все це в сукупності, стало підставою для суду дійти висновку про можливість виправлення й перевиховання ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим колегія погоджується з доводами обвинуваченого про необхідність пом`якшення покарання, оскільки обставини, на які він посилався, судом при призначенні покарання були враховані лише частково.

Так на момент скоєння злочинів обвинувачений був неповнолітнім, виховувався в інтернаті, одним із мотивів вчинення злочину за ч.2 ст.121 КК України слугувала образлива поведінка потерпілого по відношенню до сестри ОСОБА_8 ОСОБА_13 .

Відповідно ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду необхідно змінити в частині призначеного покарання за ч.2 ст.121 КК України і остаточного покарання.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, з урахуванням обставин щодо особи обвинуваченого та обставин, які погіршують і пом`якшують покарання, ОСОБА_8 доречно призначити покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

При цьому колегія суддів вважає, що принцип призначення остаточного покарання змінювати підстав не має, тому остаточне покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.70 КК України має бути визначено у вигляді семи років позбавлення волі.

Стосовно доводів зазначених в клопотанні про застосування амністії слід зазначити, що згідно з п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., амністія не застосовується до осіб, засуджених у тому числі за умисне тяжке тілесне ушкодження при обтяжуючих обставинах (частина друга статті 121 КК України 2001 р.). Оскільки остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за сукупністю злочинів, один з яких кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, відповідно, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_8 і звільнення його від покарання не має.

На підставі викладеного та керуючись статями 376, 404, 405, 408, 418 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 вересня 2014 року, стосовно ОСОБА_8 , змінити в частині призначеного покарання за ч.2 ст.121 КК України і остаточного покарання.

За вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у вигляді семи років позбавлення волі.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Клопотання ОСОБА_8 про застосування амністії, залишити без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді