Справа № 1-9/10
Провадження № -
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

головуючого судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

з участю прокурора Мирошника В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, засудженого вироком Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2009 року за злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_10, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

- в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

підсудний ОСОБА_1, 01.04.2008 року, близько 17.00 години, по вул. Миру №127, в м. Городище Черкаської області, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, в приватному магазині «Каскад», який належить підприємцю ОСОБА_5, зловживаючи довірою продавця магазину, умовили його і придбали в кредит телевізор марки «Самсунг» (Samsung LE-40S81 BX/NWT), вартістю 7100 гривень, сплативши за нього лише 2100 гривень, не маючи на меті в подальшому повернення решти грошей за товар, чим, своїми шахрайськими діями, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 5000 гривень.

Підсудний ОСОБА_2, 01.04.2008 року, близько 17.00 години, по вул. Миру №127, в м. Городище Черкаської області, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, в приватному магазині «Каскад», який належить підприємцю ОСОБА_5, зловживаючи довірою продавця магазину, умовили його і придбали в кредит телевізор марки «Самсунг» (Samsung LE-40S81 BX/NWT), вартістю 7100 гривень, сплативши за нього лише 2100 гривень, не маючи на меті в подальшому повернення решти грошей за товар, чим, своїми шахрайськими діями, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 5000 гривень.

Підсудний ОСОБА_3, 01.04.2008 року, близько 17.00 години, по вул. Миру №127, в м. Городище Черкаської області, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, умисно з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, в приватному магазині «Каскад», який належить підприємцю ОСОБА_5, зловживаючи довірою продавця магазину, умовили його і придбали в кредит телевізор марки «Самсунг» (Samsung LE-40S81 BX/NWT), вартістю 7100 гривень, сплативши за нього лише 2100 гривень, не маючи на меті в подальшому повернення решти грошей за товар, чим, своїми шахрайськими діями, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 5000 гривень.

Підсудний ОСОБА_4, 01.04.2008 року, близько 17.00 години, по вул. Миру №127, в м. Городище Черкаської області, разом та за попередньою змовою з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, умисно з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, в приватному магазині «Каскад», який належить підприємцю ОСОБА_5, зловживаючи довірою продавця магазину, умовили його і придбали в кредит телевізор марки «Самсунг» (Samsung LE-40S81 BX/NWT), вартістю 7100 гривень, сплативши за нього лише 2100 гривень, не маючи на меті в подальшому повернення решти грошей за товар, чим, своїми шахрайськими діями, завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 5000 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що 01.04.2008 року, він, разом із ОСОБА_2, в центрі м. Городище, біля памятника ОСОБА_6, випадково зустріли своїх знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 В розмові з ними, він запропонував купити в кредит в магазині «Каскад» телевізор марки «Самсунг», який коштує 7100 гривень і відразу комусь його продати, але потім кредит не повернути. На цю пропозицію всі погодились і на автомобілі ОСОБА_3, вони поїхали до бару «Діаніс», де зупинились і ОСОБА_4 пішов до приміщення бару, щоб із його власником ОСОБА_7 домовитись про продаж телевізора. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся і сказав, що про все домовився, але сказав, що ОСОБА_7 віддасть кошти лише тоді, коли буде телевізор. Потім ОСОБА_4 взяв водійські права ОСОБА_3 і пішов знову до ОСОБА_7, залишивши права в заклад та взявши у останнього 2500 гривень. Потім вони з ОСОБА_2 пішли до магазину, а ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на автомобілі останнього під'їхали до цього магазину. В магазині вони вибрали телевізор, і він сказав продавцям, що вони купують його в кредит і щоб вони його запаковували. Кредитний договір вони оформили на паспорт громадянина України ОСОБА_2 і заплатили перший внесок 2100 гривень. Придбавши даний телевізор, вони погрузили його в автомобіль ОСОБА_3 і той, разом із ОСОБА_4, повезли його до ОСОБА_7, попередивши, щоб вони чекали їх біля Городищенської ЗОШ № 2, де віддадуть їм частину коштів за телевізор. Через деякий час, ОСОБА_4 дав йому частину грошей за телевізор, це було 500 гривень, але ОСОБА_2 - його частку не віддав, а придбав на його гроші йому продукти харчування. Кошти ОСОБА_8 не давав тому, що знав, що він їх програє на автоматах. Вже, приблизно у травні 2008 року, його викликали до міліції, де він розповів про придбання телевізора усе як було. У скоєному щиросердечно розкаюється, свою вину визнає повністю і обіцяє більше не вчиняти протиправних дій.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що 01.04.2008 року, він, разом із ОСОБА_1, в центрі м. Городище, випадково зустріли своїх знайомих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 В розмові з ними, ОСОБА_1 запропонував купити в кредит в магазині «Каскад» телевізор марки «Самсунг», який коштує 7100 гривень і відразу комусь його продати, але потім кредит не повернути. На цю пропозицію всі погодились і на автомобілі ОСОБА_3, вони поїхали до бару «Діаніс», де зупинились і ОСОБА_4 пішов до приміщення бару, щоб із його власником ОСОБА_7 домовитись про продаж телевізора. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся і сказав, що про все домовився, але сказав, що ОСОБА_7 віддасть кошти лише тоді, коли буде телевізор. Потім ОСОБА_4 взяв водійські права ОСОБА_3 і пішов знову до ОСОБА_7, залишивши права в заклад та взявши у останнього 2500 гривень. Потім вони всі разом поїхали до магазину «Каскад» і він, разом із ОСОБА_1, пішли до магазину, а ОСОБА_4 і ОСОБА_3 залишились біля автомобіля. В магазині вони вибрали телевізор, і ОСОБА_1 сказав продавцям, що вони купують його в кредит і щоб вони його запаковували. Кредитний договір вони оформили на його паспорт і заплатили перший внесок 2100 гривень. Придбавши даний телевізор, вони погрузили його в автомобіль ОСОБА_3 і той, разом із ОСОБА_4, повезли його до ОСОБА_7, попередивши, щоб вони чекали їх біля Городищенської ЗОШ № 2, де віддадуть їм частину коштів за телевізор. Вони від магазину пішли в напрямку місця зустрічі і коли дійшли до маслозаводу, то він пішов до себе додому, тому що не захотів їх чекати, а ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку. Наступного дня він побачив ОСОБА_1 і той сказав, що грошей поки що немає, тому що телевізор не продали. Він знає, що даний телевізор ОСОБА_1, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 продали, але йому не признавались і коштів ніяких не дали. Вже приблизно у травні 2008 року, до нього додому приїхав власник магазину і відвіз його до міліції, де він розповів про придбання телевізора усе як було. Приблизно у грудні 2008 року він заплатив 2000 гривень за кредит. У скоєному щиросердечно розкаюється, свою вину визнає повністю і обіцяє більше не вчиняти протиправних дій.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, свою вину у скоєнні злочину визнав частково та пояснив, що 01.04.2008 року, він та ОСОБА_4, в центрі м. Городище, біля памятника ОСОБА_6, випадково зустріли своїх знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_1, після чого останній та ОСОБА_4 відійшли неподалік та про щось розмовляли. Повернувшись, запропонували йому проїхати всім разом до бару «Діаніс» і ОСОБА_4 пішов до приміщення бару. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся і, взявши його водійські права, пішов знову до бару. Повернувшись, ОСОБА_4 пояснив йому, що вони хочуть купити в кредит в магазині «Каскад» телевізор марки «Самсунг», який коштує 7100 гривень і відразу його продати власнику бару «Діаніс» ОСОБА_7, але потім кредит не повернути. Також пояснив, що його водійські права він залишив в заклад та взяв у ОСОБА_7 2500 гривень для першого внеску за договором кредиту. Потім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пішли, а він з ОСОБА_4 поїхали до магазину «Каскад». ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 пішли до магазину, а він та ОСОБА_4 залишились біля автомобіля. Він знає, що кредитний договір був оформлений на паспорт ОСОБА_2 і заплатили перший внесок 2100 гривень. Придбавши даний телевізор, вони погрузили його в автомобіль і він, разом із ОСОБА_4, повезли телевізор до ОСОБА_7 додому, попередивши, щоб ОСОБА_9 та ОСОБА_2 чекали їх біля Городищенської ЗОШ № 2, де віддадуть їм частину коштів за телевізор. Вони продали даний телевізор ОСОБА_7 за 4000 гривень. Потім приїхали до Городищенської ЗОШ № 2 і ОСОБА_4 про щось на вулиці розмовляв з ОСОБА_1, про що саме не знає, тому що знаходився в автомобілі. Він знає, що ОСОБА_4 дав частину грошей ОСОБА_1 Вже приблизно у кінці квітня 2008 року його викликали в міліцію, де він розповів про придбання телевізора усе як було. У скоєному розкаюється, свою вину визнає частково і обіцяє більше не вчиняти протиправних дій.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що 01.04.2008 року, він та ОСОБА_3 в центрі м. Городище, біля памятника ОСОБА_6, випадково зустріли своїх знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 В розмові з ними, останній запропонував купити в кредит в магазині «Каскад» телевізор марки «Самсунг», який коштує 7100 гривень і відразу комусь його продати, але потім кредит не повернути. На цю пропозицію всі погодились і на автомобілі ОСОБА_3, вони поїхали до бару «Діаніс», де зупинились і він пішов до приміщення бару, щоб із його власником ОСОБА_7 домовитись про продаж телевізора. Через деякий час він повернувся і сказав, що про все домовився, але сказав, що ОСОБА_7 віддасть кошти лише тоді, коли буде телевізор. Потім він взяв водійські права ОСОБА_3 і пішов знову до ОСОБА_7, залишивши права в заклад та взявши у останнього 2500 гривень. Потім вони всі разом поїхали до магазину «Каскад» і ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 пішли до магазину, а він та ОСОБА_3 залишились біля автомобіля. Кредитний договір був оформлений на паспорт ОСОБА_2 і заплатили перший внесок 2100 гривень. Придбавши даний телевізор, вони погрузили його в автомобіль ОСОБА_3, і той, разом із ним, повезли телевізор до ОСОБА_7 доодму, попередивши, щоб ОСОБА_9 та ОСОБА_2 чекали їх біля Городищенської ЗОШ № 2, де віддадуть їм частину коштів за телевізор. Вони продали даний телевізор ОСОБА_7 за 4000 гривень. Потім приїхали до Городищенської ЗОШ № 2 і він віддав частину грошей ОСОБА_1, а саме 500 гривень. Вже приблизно у кінці квітня 2008 року його викликали в міліцію, де він розповів про придбання телевізора усе як було. У скоєному розкаюється, свою вину визнає повністю і обіцяє більше не вчиняти протиправних дій.

Крім визнання вини підсудними ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх вина у скоєному злочині підтверджується наступними доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_5 про те, що він являється підприємцем та має в м. Городище, в приміщенні торгового центру, власний магазин «Каскад», в якому продаються різні побутові товари та меблі. У двадцятих числах квітня 2008 року продавець магазину ОСОБА_10 повідомив про те, що 01.04.2008 року ОСОБА_2 придбав у його магазині, в розстрочку, телевізор марки «Самсунг», вартістю 7100 гривень, сплативши перший внесок в сумі 2100 гривень і решту грошей за товар не повертає. 02.05.2008 року він поїхав до місця проживання ОСОБА_2 і, зустрівшись з ним, запитав чому той не сплачує решту коштів за придбаний телевізор. ОСОБА_2 пояснив, що телевізор собі не брав, а взяв його троюрідний брат ОСОБА_1, на перепродаж. Після цього він звернувся з заявою в міліцію про неповернення грошей за телевізор. В ході розгляду кримінальної справи, підсудними погашена заборгованість по кредиту та спричинені збитки, а тому він претензій матеріального та морального характеру до підсудних не має та просить призначити їм покарання не повязане з позбавленням волі;

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що 01.04.2008 року він знаходився в приміщення бару «Діаніс» в м. Городище. До нього підійшов ОСОБА_4 і запропонував купити в нього телевізор «Самсунг». ОСОБА_4 пояснив, що його товариш купив вказаний телевізор і так як йому потрібні гроші, то він вирішив його продати за 4000 гривень. Він погодився на пропозицію останнього. ОСОБА_4 попросив у нього завдаток 2500 гривень і він дав йому вказані гроші, після чого ОСОБА_4 пішов з бару. Ввечері, в той день, близько 18 години, ОСОБА_4 привіз йому додому упакований телевізор марки «Самсунг», за який він ще дав йому гроші в сумі 1500 гривень. Через кілька днів вказаний телевізор ОСОБА_7 продав незнайомому чоловіку в м. Городище. Про те, що телевізор був куплений в магазині незаконно, він не знав;

- показами свідка ОСОБА_10 про те, що 01.04.2008 року, близько 15.00 години, в магазин «Каскад», де він працює продавцем, зайшли ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який запитав у нього про умови продажу в розстрочку кольорового телевізора «Самсунг», пояснивши, що телевізор він хоче придбати собі на паспортні дані ОСОБА_2 Він йому повідомив, що телевізор можна придбати в розстрочку, сплативши перший внесок від загальної вартості телевізора. Так як телевізор, який хотів придбати ОСОБА_1 коштує 7100 гривень, то він сказав йому, що потрібно сплатити перший внесок не менше 2000 гривень. ОСОБА_1 сказав, що гроші буде сплачувати на протязі 6 місяців, після чого вони з ОСОБА_2 вийшли з магазину. Через деякий час, вони повернулись і ОСОБА_1 повідомив, що буде купувати телевізор і сплатить перший внесок в сумі 2100 гривень. Він запакував телевізор марки «Самсунг», вартістю 7100 гривень. ОСОБА_1 пішов до касира ОСОБА_11 і заплатив їй гроші. Після чого упакований телевізор вони винесли з магазину;

- показами свідка ОСОБА_11 про те, що вона працювала касиром в магазині «Каскад», який належить підприємцю ОСОБА_5 01.04.2008 року, близько 17.00 години, до неї підійшли два молодих чоловіки і один з них сказав, що купуватиме в розстрочку телевізор марки «Самсунг», вартістю 7100 гривень. Оформляти покупку він буде на ОСОБА_2 Вона записала в зошит продажу товару дані останнього і суму першого внеску - 2100 гривень. Сплативши перший внесок, ОСОБА_2 зі своїм товаришем взяли упакований телевізор з документами на нього і пішли з магазину. 01.05.2008 року, у домовлену дату, ні ОСОБА_2, ні його товариш решту суми за телевізор не сплатили. Про це вона повідомила ОСОБА_5;

- даними протоколу усної заяви ОСОБА_5;

- даними довідки про купівлю телевізора;

- даними довідки про вартість телевізора.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення ОСОБА_1 доказане повністю. Оскільки підсудний заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення ОСОБА_2 доказане повністю. Оскільки підсудний заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення ОСОБА_3 доказане повністю. Оскільки підсудний заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що пред'явлене обвинувачення ОСОБА_4 доказане повністю. Оскільки підсудний заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, враховує те, що він скоїв злочин за попередньою змовою групою осіб, свою вину визнав повністю, щиро кається у скоєному злочині, відшкодував спричинені збитки потерпілому, а також дані про особу винного: його характеристику, та те, що він раніше засуджений вироком Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2009 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, вважає, що виправлення й перевиховання його можливе лише при ізоляції від суспільства, шляхом призначення йому покарання у виді реального позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд, врахувавши ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу винного, а саме: те що він раніше не судимий, скоїв злочин середньої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав повністю, його позитивну характеристику з місця проживання, те, що він погасив заборгованість по кредиту та відшкодував потерпілому завдані збитки, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд, врахувавши ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу винного, а саме: те що він раніше не судимий, скоїв злочин середньої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав частково, кається у скоєному злочині, відшкодував спричинені збитки потерпілому, його характеристику з місця проживання, те, що він є інвалідом з дитинства, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд, врахувавши ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу винного, а саме: те що він раніше не судимий, скоїв злочин середньої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро кається у скоєному злочині, відшкодував спричинені збитки потерпілому, його характеристику з місця проживання, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та прийняв рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання по даній статті у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме: покарання, призначеного за цим вироком за злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення, покаранням, призначеним за вироком Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2009 року за злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, і остаточну міру покарання ОСОБА_1 призначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 28.07.2009 року, зарахувавши йому в цей час термін перебування під вартою та термін відбуття покарання, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2009 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання по даній статті у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 до вступу вироку у законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання по даній статті у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання по даній статті у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а для засудженого ОСОБА_1 з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_12