ПОСТАНОВА
судового засідання
16.02.2015 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого-судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_4 , про скасування постанови про накладення арешту від 20.06.2007 року, суд -

в с т а н о в и в :
Заявник ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою, якою просить скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви вказує, що арешт було накладено під час проведення досудового слідства у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України. Вироком Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2008 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено на п`ять років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Водночас, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2007 року, за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Станом на тепер, постанова про накладення арешту не діє, але формально таку зафіксовано у БТІ, внаслідок чого заявник не має можливості оформити право власності на вказану квартиру. На підставі наведеного просить задоволити заяву.

У судовому засіданні ОСОБА_4 подану заяву підтримала, з підстав викладених у такій, просить задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив.

Заслухавши думку заявника, яка підтримала подану заяву, з підстав, викладених у такій, прокурора, який проти задоволення заяви не заперечив, оглянувши матеріали кримінальної справи, суд приходить до переконання, що подана на розгляд заява підставна та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено судом, Постановою слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 20.06.2007 року накладено арешт на квартиру гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . Дану постанову винесено під час проведення досудового слідства, по кримінальній справі, порушеній стосовно ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 22.02.2008 року останнього засуджено за ч.2 ст. 307 КК України на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст. 342 КК України на один рік позбавлення волі; за ч.1 ст. 345 КК України на один рік позбавлення волі; ч.2 ст. 345 КК України на два роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 обране остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України до покарання обраного за цим вироком ОСОБА_5 приєднано невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2007 року та остаточно обрано покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Даний вирок не оскаржував ся та набрав законної сили.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2007 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 по справі за її позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно до п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу Х1 «Перехідних положень», у судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПУ 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо зміни або скасування запобіжного заходу, арешту майна чи відсторонення від посади, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року. Відповідно до положень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», арешт накладений на майно скасовується, коли відпаде потреба. Суд зобов`язаний дослідити докази, що підтверджують наявність обставин, які мають значення для правильного вирішення питань, що виникли у процесі виконання вироку.

Відповідно до інформаційного листа ВССУ № 1735/0/4-12 від 26.11.2012 року «Про деякі питання застосування розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України» роз`яснено судам, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК, продовжують свою дію у порядку КПК 1960 року. Зміна, скасування чи припинення (окрім продовження) таких запобіжних заходів, арешту майна, відсторонення від посади, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом (тобто 20.11.2012 року), відбувається згідно з п.9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК в редакції від 13.04.2012 р., у порядку передбаченому КПК 1960 року.

Відтак, оскільки арешт на квартиру АДРЕСА_1 було накладено у порядку КПК України в редакції 1960 року, при розгляд заяви про його скасування суд керується нормами КПК України в редакції 1960 року.

Згідно з приписами ч.1 ст. 409; ст. 411 КПК України в редакції 1960 року питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. Питання зв`язані судом з виконанням вироку вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора.

Відповідно до ст. 126 КПК України ( у редакції 1960 року), накладення арешту на майно скасовується, якщо в застосуванні цього заходу відпала необхідність.

З урахуванням викладеного, оскільки розгляд кримінальної справи завершено, однак судом не вирішено питання щодо арешту накладеного на досудовому слідстві, для забезпечення права ОСОБА_4 на вільне користування та розпорядження власним майном, що набуте нею у законному порядку, суд вважає, що заяву слід задовольнити та скасувати постанову слідчого про накладення арешту.

Керуючись ст.ст.126,324,409,411 КПК України ( в редакції 1960 року), п.9 Розділу ХІ. Перехідні положення до КПК України в редакції від 13.04.2012 року, суд-

П О С Т А Н О В И В :
Заяву-задовольнити.
Скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 постановою слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 , від 20.06.2007 року.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляції через Франківський районний суд м. Львова, протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1