АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1612/100/12 Номер провадження 11/786/351/2013Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Маліченка В.В.

суддів Кисіля А.М., Лісіченко Л.М.

з участю:

секретаря судового засідання Котенко А.О.

прокурора Акулової С.М.

захисників ОСОБА_2 ОСОБА_3

засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_4, з доповненнями засудженого ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_5 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 грудня 2012 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Мандросово Магаданської області, мешканець АДРЕСА_1, зареєстрований АДРЕСА_2, освіта неповна середня, неодружений, не працюючий, громадянин України, судимий:

- 31.01.2011 р. Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України і іспитовим строком 3 роки,-

засуджений за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вироком Комсомольського міського суду від 31.01.2011 р. та визначено остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Комсомольська Полтавської області, мешканець АДРЕСА_3 освіта середня спеціальна, неодружений, не працюючий, громадянин України, судимий 19.07.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., (штраф сплачено 23.04.2012 р.),

засуджений за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, відповідно до ст. 76 КК України покладено обов'язки: з'являтись періодично в органи кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець с. Пасічники Решетилівського району Полтавської області, останнє місце проживанняІНФОРМАЦІЯ_10, освіта середня спеціальна, неодружений, непрацюючий, громадянин України, судимий 29.11.2010 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 600грн., (вирок суду не виконано) -

засуджений за ч.2 ст.187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вирішено долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку, 19 серпня 2011 року приблизно об 11 год. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, біля р. Дніпро, неподалік кафе-бару «Душак», що по вул. Набережна, в м. Комсомольську, за попередньою змовою, повторно, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_10, та заволоділи його майном - мобільним телефоном марки «Nokia 2600» в корпусі сірого кольору вартість, якого становить 550 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «МТС» № НОМЕР_1 вартістю 25 грн. з грошима на рахунку в сумі 10 грн. та грошовими коштами. Внаслідок дій засуджених, потерпілому ОСОБА_10 заподіяна майнова шкода на загальну суму 1142 грн. 50 коп.

Як зазначено у вироку, злочин вчинено за таких обставин.

Після спільного розпивання спиртних напоїв, у зазначеному вище місці, потерпілий ОСОБА_10 зібрався йти додому. Його визвалися провести засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_9 Відійшовши на деяку відстань від місця, де вони розпивали спиртні напої, ОСОБА_6 схопив потерпілого за шию зі сторони спини, руками зжатими у замок, та утримував його, а в цей час ОСОБА_9 наносив удари кулаком в ділянку перенісся потерпілого. Потім, ОСОБА_6, поваливши потерпілого на землю, сам наніс потерпілому декілька ударів у різні частини тіла. Підійшовший через декілька хвилин ОСОБА_5, також долучився до побиття потерпілого та наніс тому декількох ударів рукою в обличчя потерпілого.

В ході розбійного нападу на ОСОБА_10, засуджені заволоділи належним йому мобільним телефоном марки «Nokia 2600» в корпусі сірого кольору вартість, якого становить 550 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «МТС» № НОМЕР_1 вартістю 25 грн. з грошима на рахунку в сумі 10 грн.

Після чого, подолавши таким чином волю до опору потерпілого ОСОБА_10 із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, що виразилося у нанесенні числених хаотичних ударів ногами та кулаками рук в область голови та тулубу ОСОБА_10, з нагрудної кишені його футболки відкрито викрали гроші в сумі 90 грн. та банківську зарплатну картку «УкрЕксім Банк» на ім'я ОСОБА_10 Шляхом побиття потерпілого та залякування його фізичною розправою, змусили його назвати ПІН-код картки.

Після цього, скориставшись банківською карткою, в присутності потерпілого, зняли готівку в банкоматі банку «Приват Банк», що по вул. Леніна, 4 в м. Комсомольськ, в сумі 460 грн., за які були нараховані проценти сумі 7 грн. 50 коп., якими розпорядились на власний розсуд. Внаслідок дій засуджених, потерпілому ОСОБА_10 заподіяна майнова шкода на загальну суму 1142 грн. 50 коп.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 170 від 07.02.2012 року, потерпілому ОСОБА_10 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу, який утворився від дії тупого, твердого предмету, яким могла бути рука стиснута в кулак чи нога людини у взутті можливо в строк та при обставинах вказаних вище, та які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати у зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину, безпідставним застосуванням ст. 69 КК України відносно ОСОБА_6, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.187, ч.1 ст. 71 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацію майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 призначити покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно при призначанні покарання застосовані ст. 69 та ст.ст. 75, 76 КК України.

В доповненнях до апеляційної скарги просить уточнити мотивувальну частину вироку в частині кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України виключити кваліфікуючу ознаку - повторність.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_4, просить скасувати вирок суду, кримінальну справу відносно свого підзахисного закрити за відсутністю в його діянні складу злочину, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли вплинути на його висновки, оскільки ОСОБА_8 у потерпілого не забирав телефон та гроші, а також дій, спрямованих на заволодіння майном потерпілого, не вчиняв.

У доповненні до апеляційної скарги захисника, засуджений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким засудити його за нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень, мотивуючи тим, що розбійного нападу він не вчиняв, а потерпілий добровільно віддав їм свою банківську картку.

Крім цього зазначає, що у вироку як одну із кваліфікуючих ознак злочину, зазначено вчинення злочину повторно. Вважає, що повторності у його діях немає, оскільки він ні разу не притягувався до відповідальності за розбій чи бандитизм.

Також вважає, що в їх діях не було попередньої змови, оскільки вони не домовлялися про вчинення злочину.

Засуджений ОСОБА_5, у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що злочину, за який його засуджено він не вчиняв.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав мотиви своєї апеляції, засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх захисників, які підтримали мотиви своїх апеляцій та просили відмовити у задоволенні апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_6, який просив відмовити прокурору у задоволенні його апеляції, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали кримінальної справи в межах поданих апеляцій, обговоривши їх доводи, вважає, що апеляція прокурора, в частині скасування вироку відносно засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також апеляція захисника засудженого ОСОБА_4, з доповненнями засудженого ОСОБА_4, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком суду ОСОБА_4, та ОСОБА_5, призначено покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, а саме у межах, установлених у санкції частини 2 ст. 187 КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, та врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що призначене покарання ОСОБА_4, та ОСОБА_5, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для призначення більш суворого виду покарання цим засудженим, немає. Тому в цій частині апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження захисника засудженого ОСОБА_4, про те, що він не причетний до вчиненого злочину, оскільки він наніс потерпілому незначні тілесні ушкодження у відповідь на протиправні дії потерпілого, сам потерпілий віддав йому банківську картку для зняття готівки.

Суд першої інстанції, розглянувши справу дослідив усі обставини справи та зробив правильний висновок про вчинення ОСОБА_8, розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12, за попередньою змовою групою осіб.

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, вина ОСОБА_4, доводиться цілим рядом доказів. Зокрема поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.20-23), а також допитаних їх як підозрюваних так і обвинувачених (т.1 а.с. 64-65, 83-84, 105-108, 126, 136). Їх показання чітко узгоджуються із поясненнями та показаннями потерпілого (.т.1 а.с. 16-17, 35-36), протоколом відтворення обстановки та обставин злочину (т.1.а.с.45-47) та рядом інших зібраних у справі доказами.

Аналіз зазначених доказів свідчить про те, що ОСОБА_8, був найбільш активним учасником вчинення злочину. Як пояснив потерпілий у своїх показаннях, які узгоджуються із показаннями самих засуджених та інших свідків, між потерпілим та засудженими ніяких конфліктів не було. Коли потерпілий зібрався йти додому, то його зголосилися проводжати ОСОБА_8, та ОСОБА_6 Відійшовши на невелику відстань ОСОБА_6 схопив потерпілого за шию ззаду та почав валити його на землю, а в цей час ОСОБА_8, наніс потерпілому удар кулаком в ділянку носа та інші ділянки тіла руками і ногами від чого в того почалася сильна кровотеча з носа. Кров'ю забруднилася футболка не тільки потерпілого, але і ОСОБА_6, про що він неодноразово наголошував і в суді. Це відповідає тому, що він дійсно утримував потерпілого поки ОСОБА_8, наносив удари потерпілому.

Подолавши таким чином опір потерпілого ОСОБА_8, забрав у потерпілого телефон, відкрив його та поламав сім-карту, телефон віддав ОСОБА_5 Після цього він витягнув із кишені потерпілого гроші та банківську картку. Шляхом нанесення ударів потерпілому та погроз про фізичну розправу в його адресу із боку як самого ОСОБА_4, так і інших засуджених, той змушений був назвати ПІН-код картки.

Після вказаного засуджені поїхали до банкомату та зняли всі гроші, які були на рахунку у потерпілого. На вказані гроші накупили горілки та інших продуктів та продовжили спільне розпивання на квартирі у одного із їх знайомих. Потерпілому, давши 20 грн. на дорогу, пригрозили фізичною розправою та наказали їхати додому.

Отже, матеріалами справи спростовуються твердження захисника засудженого ОСОБА_4, його самого та засудженого ОСОБА_5 про непричетність їх до вчинення злочину.

Невизнання вини засудженими в судовому засіданні, правильно витлумачено судом, як спосіб уникнути покарання за вчинений злочин.

Оскільки вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю доведена судом, то в задоволенні апеляції захисника засудженого ОСОБА_4, його самого та апеляції засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Разом з тим, згідно обвинувального висновку, кваліфікуюча ознака злочину - повторність, інкримінувалась тільки засудженому ОСОБА_5 В матеріалах справи відсутні докази які б свідчили про вчинення ОСОБА_5, до вчинення злочину за яким він засуджений цим вироком, розбою чи бандитизму. Тому із вироку необхідно виключити кваліфікуючу ознаку злочину - повторність відносно всіх засуджених.

Не знайшло свого підтвердження заперечення засудженого ОСОБА_4, у доповненні до апеляційної скарги захисника, про відсутність кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Як встановлено на досудовому слідстві так і в ході судового розгляду, дії засуджених відносно потерпілого носили узгоджений та цілеспрямований характер. Тому суд правильно вказав у вироку про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлений вирок в частині засудження ОСОБА_4, та ОСОБА_5 є законним, обґрунтованим і справедливим, тому його необхідно залишити без змін, а апеляції прокурора, та захисника засудженого ОСОБА_4, з доповненнями засудженого ОСОБА_4, в цій частині без задоволення.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 373 КПК України (в редакції 1960 року, та розділом 11 Перехідних положень КПК України), судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи, в суді першої інстанції відносно засуджених ОСОБА_4, та ОСОБА_5 захисника засудженого ОСОБА_4, в його інтересах, з доповненнями засудженого ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_5, залишити без задоволення.

В порядку ст. 365 КПК України (в редакції 1960 року), виключити із вироку кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину повторно відносно всіх засуджених.

В іншій частині вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_5, ОСОБА_4, залишити без змін.

СУДДІ:

_______________ _______________ ______________

Маліченко В.В. Кисіль А.М. Лісіченко Л.М.