В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.01.2015 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004019 від 30.10.2014 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Самбір, Львівської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 29.10.2014 року близько 14.30 год. перебуваючи в службовому кабінеті начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 , що на пр. Чорновола, 39 у м. Львові усвідомлюючи, що останній згідно Законом України «Про держану виконавчу службу», є службовою особою, діючи умисно, пов`язуючи свої дії із діяльністю ОСОБА_5 на вказаній вище посаді, наніс йому удар кулаком в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 згідно з висновком експерта №1937 від 30.10.2014 отримав рану і садно на слизовій оболонці верхньої губи, синці на слизовій оболонці верхньої і нижньої губ справа, на шкірі нижньої губи справа, що відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Відтак, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 350 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) не визнав повністю. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із спів жителькою ОСОБА_7 . На даний час тимчасово не працює. На обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До 2011 року проживав із ОСОБА_8 з якою є спільна дитина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час ОСОБА_8 із дочкою ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_3 та не дозволяє йому бачитись із дочкою, хоча аліменти він сплачує. Звертався в Залізничний районний суд м. Львова з метою усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, яке чинила бувша дружина. У Личаківській державній виконавчій службі Львівського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження за рішенням суду. Востаннє коли йому ОСОБА_8 дозволила побачитись із дочкою в березні 2014 року, після чого постійного говорила, що дитина не хоче з ним бачитись. Йому стало відомо, що дочка ОСОБА_9 на даний час навчається в інтернаті в м Винники та він у вересні 2014 року двічі приходив до дочки в інтернат. Однак в подальшому директор інтернату також йому не дозволив бачитись із дочкою. Він почав звертатись у Личаківський ВДВС ЛМУЮ та державний виконавець ОСОБА_10 зробив два візити до ОСОБА_8 під час яких не пустив його на територію вчинення виконавчих дій. 14.10.2014 р. виконавче провадження про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_9 було закрите постановою державного виконавця ОСОБА_10 , мотивуючи тим, що фактично виконане. Однак з даним рішенням державного виконавця він не погодився, оскільки йому не дають можливості спілкуватись із дочкою. 29.10.2014 року біля 12.00год. він був запрошений у Головне управління ДВС у Львівській області на вул.. Шашкевича, 1, де розглядалася його скарга на дії державного виконавця ОСОБА_10 однак комісія була згідна з рішенням державного виконавця. Після цього він будучи незадоволеним рішенням державного виконавця ОСОБА_10 , який закрив виконавче провадження, вирішив піти на прийом до начальника Личаківської ДВС ЛМУЮ ОСОБА_5 в якого був прийомний день. Близько 14 год. 30 хв. він зайшов в кабінет ОСОБА_5 , підійшов до нього та повідомив, що він своєю бездіяльністю ставить його у безвихідне становище, оскільки без спілкування з дитиною життя втрачає сенс. Під час цього він погладив ОСОБА_5 рукою по голові та по волоссю щоб подякувати за все, та останній встав і його відштовхнув. Потім між ними почалася шарпанина, та з шафи впала сувенірна тарілка і розбилася. Після цього ОСОБА_5 покликав свого співробітника, який викликав працівників міліції. До приїзду працівників міліції він знаходився в кабінеті ОСОБА_5 , приїхали працівники міліції та забрали його з Шурготом в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області. Вважає, що його дії були сповіддю начальнику Личаківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_5 . Начальник просив його вийти з кабінету, однак він відмовлявся, потім ще в кабінет заходив помічник начальника, який і викликав міліцію. До того раніше був на прийомі у ОСОБА_5 та знав його і його посаду. Пам`ятає, що після їх шарпанини у потерпілого побачив кров на губі, до його заходу в кабінет ОСОБА_5 був неушкоджений.
Не дивлячись на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, його вина повністю та об`єктивно стверджується та доводиться наступними зібраними та дослідженими у кримінальному проводжені наступними доказами:
показами даними у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що з травня 2012 року працює на посаді начальника Личаківської державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Його кабіінет знаходиться на першому поверсі по пр. Чорновола, 39 у м. Львові. Робочий день триває з 09.00 год. до 18.00 год. 29.10.2014 року з 09.00 год. він здійснював прийом громадян, оскільки це був прийомний день згідно затвердженого графіку. Близько 14.30 год. в його кабінет зайшов ОСОБА_4 , якого він знає як сторону по виконавчому провадженні. Виконавче провадження, стороною якого є ОСОБА_4 , було відкрите на підставі судового рішення про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Дане виконавче провадження було закінчено у зв`язку із фактичним виконанням рішення та ОСОБА_4 було скеровано постанову і роз`яснено його права, що він може її оскаржити у встановленому законом порядку. Йому відомо, що ОСОБА_4 29.10.2014 року біля 12.00 год. було запрошено на нараду в Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Лвівській області для оперативного розгляду його звернення з приводу того, він не згідний з діями державного виконавця, який прийняв рішення про закриття виконавчого провадження. Зайшовши у його кабінет ОСОБА_4 повідомив, що не згідний з рішенням виконавця, почав висловлювати своє незадоволення з приводу закриття даного виконавчого провадження, заявив що він мішає йому жити, ображати його нецензурними словами, словесно погрожувати фізичною розправою, звинувачував у всьому його. При цьому ОСОБА_4 підійшов до його столу та наніс йому удар кулаком в праву частину обличчя, від чого він відчув фізичну біль та в нього відкрилось розсічення губи. У відповідь він встав, відштовхнув ОСОБА_4 та між ними виникла шарпанина. Він почав кликати свого заступника ОСОБА_11 , кабінет якого знаходиться поруч його кабінету та попросив викликати працівників міліції. Потім ОСОБА_11 заглянув в кабінет побачив що відбувається, та вийшов викликати міліцію. ОСОБА_4 в цей час бігав по кабінету взяв сувенірну тарілку з шафи, та розбив її до підлоги поводився агресивно. Потім прийшов заступник ОСОБА_11 , ОСОБА_4 присів і чекали міліцію. Приїхали працівники міліції слідчо-оперативна група Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, оглянула місце події, він написав заяву.Потім всі разом поїхали в Галицький РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області де зареєстрували злочин в ЄРДР. Отримав легкі тілесні ушкодженні в результаті удару в обличчя від ОСОБА_4 , згідно висновку експертизи.
показами даними у судовому засіданні свідком ОСОБА_11 , який пояснив,що з 2008 року працює на посаді заступника начальника Личаківської держаної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Його кабінет знаходиться на першому поверсі по пр. Чорновола, 39 у м. Львові поряд з кабінетом начальника ОСОБА_5 . Робочий день триває з 09.00год. до 18.00год. 29.10.2014 року у Личаківській держаній виконавчій службі Львівського міського управління юстиції здійснювався прийом громадян. Близько 14.20 год. він почув шум в кабінеті ОСОБА_5 та той в цей час його покликав. Коли він підійшов до кабінету ОСОБА_5 , які були відчинені то побачив невідомого йому чоловіка, який шарпав ОСОБА_5 за верхній одяг та ОСОБА_5 попросив, щоб я викликав працівників міліції. Він відразу пішов у свій кабінет та зателефонував оператору «102» та повідомив, що невідомий чоловік вчиняє хуліганські дії у Личаківській ДВС ЛМУЮ. Після цього він повернувся в кабінет ОСОБА_5 , та побачив, що в його кабінеті розбита сувенірна тарілка, а на обличчі ОСОБА_5 біля губи було почервоніння. Невідомий, як потім виявилося ОСОБА_4 , в цей час ображав ОСОБА_5 нецензурними словами та рвався до бійки, почав робити зауваження невідомому та повідомив, що викликав міліцію та той заспокоївся. Через декілька хвилин приїхали працівники міліції. Від начальника ОСОБА_5 йому стало відомо, що невідомого звати слав ОСОБА_4 , який є стороною виконавчого провадження.
показами даними у судовому засіданні свідком ОСОБА_10 , який пояснив, що з квітня 2010 року працює на посаді головного державного виконавця Личаківської держаної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. 29.08.2014 року на підставі виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова від 05.08.2014 року, ним було відкрите виконавче провадження щодо зобов`язання ОСОБА_8 усунути перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною - донькою, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 08.09.2014 року ним було оголошено ОСОБА_8 зміст виконавчого документу та зобов`язано не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, про що було складено відповідний акт. При проведенні виконавчого провадження ним було прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме повне фактичне виконання, оскільки ОСОБА_8 перешкод у спілкуванні батька з дитиною не чинить. Стягувачу ОСОБА_4 було надіслано постанову про закінчення виконавчого провадження в якій роз`яснено порядок її оскарження. Крім цього на адресу Личаківського ВДВС Львівського МУК) надійшла скарга ОСОБА_4 на його дії під час виконання вищевказаного виконавчого провадження, йому було надано відповідь та повідомлено, що він має право скористатись правами згідно Закону України «Про звернення громадян». 29.10.2014 року біля 12.00год. у приміщенні головного управління юстиції у Львівській області за адресою м. Львів вул.. Шашкевича, 1 у м. Львові було проведено спільну нараду за участі скаржника ОСОБА_4 на його дії. Під час наради обговорювались факти викладені у його зверненні та ОСОБА_4 було роз`яснено права та обов`язки сторін виконавчого провадження, а також порядок оскарження дій державного виконавця. Після даної наради близько 14.00год. він перебував у службовому кабінеті на пр. Чорновола, 39 у м. Львові та через вікно побачив ОСОБА_4 та він зрозумів що той прийшов на прийом, оскільки у Личаківський ВДВС ЛМУЮ затверджено прийомний день. Через деякий час побачив працівників міліції в приміщенні Личаківської ВДВС ЛМУЮ та в подальшому дізнався, що ОСОБА_4 будучи незадоволеним закриттям виконавчого провадження вчинив конфлікт із начальником відділу у його кабінеті та наніс йому тілесні ушкодження. ОСОБА_4 постійно погрожував йому під час наради звільненням та скаржився на нього.
показами даними у судовому засіданні свідком ОСОБА_12 , яка пояснила, що з червня 2014 року перебуває на посаді провідного спеціаліста відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації. В вересні 2014 року у відділу усправах дітей звернувся головний державний виконавець Личаківської державної виконавчої служби Львівського МУЮ ОСОБА_10 відвідати малолітню ОСОБА_9 , так як відкрите виконавче провадження щодо усунення перешкод у спілкуванні її батька з дитиною. Крім того, у відділ у справах дітей звертався ОСОБА_4 з проханням спільно здійснити вихід до його доньки ОСОБА_9 на побачення, оскільки його колишня дружина чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. У зв`язку з цим вона 24.09.2014 р. спільно з головним державним виконавцем ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та невідомою жінкою, яка була з ОСОБА_4 , пішли до місця проживання малолітньої ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 . Двері відчинила ОСОБА_8 , при спілкуванні з якою вона не заперечувала щодо спілкування ОСОБА_4 з дитиною, жодних перешкод не чинила, однак дитина відмовилась від прогулянки з батьком. Вона особисто спілкувалася з малолітньою ОСОБА_13 та остання повідомила, що не хоче йти гуляти з батьком, оскільки вона ображена на нього за тещо він не відпустив її відпочити, та в цей день категорично відмовилася гуляти з батьком. В подальшому головним державним виконавцем ОСОБА_10 було складено відповідний акт, який підписали присутні. ОСОБА_4 висловив своє незадоволення щодо цієї ситуації.
даними заяви потерпілого ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення (т.1. а.с. 4);
даними протоколу огляду місця події від 29.10.2014 р. (т.1. а.с. 9-11);
даними службового посвідчення потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с. 17);
даними висновку КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1937 від 30.10.2014 р. (т.1. а.с. 19), згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлено рану і садно на слизовій оболонці верхньої губи справа, синці на слизовій оболонці верхньої і нижньої губ справа, на шкірі нижньої губи справа, які утворились від дії тупого предмета, можливо ід удару кулаком, могли виникнути 29 жовтня 2014 р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження;
даними постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 44540760 від 29.08.2014 р. (т. 1 а.с. 43-44);
даними актів державного виконавця від 08.09.2014 р., 12.08.2014 р., 14.09.2014 р.14.10.2014 р. (т.1 а.с. 45-48);
даними постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 44540760 від 14.10.2014 р. (т. 1 а.с. 49-50);
даними скарги ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця (т. 1 а.с. 52-53);
даними відповіді ОСОБА_4 від 16.10.2014 р. за № В-3/5223 на його скаргу від начальника Личаківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_5 (т.1 а.с. 54-55);
даними протоколу оперативної наради № 57 від 29.10.2014 р. яка проходила в Головному управління юстиції у Львівській області за заявою ОСОБА_4 на дії виконавця ОСОБА_10 (т.1 а.с.57-58);
даними розпорядження начальника Личаківського ВДВС ЛМУЮ від 08.01.2014 р. за № 2 «Про організацію особистого прийому громадян у Личаківському ВДВС ЛМУЮ» та графіку прийому громадян державними виконавцями Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (т.1 а.с. 59-61).
Аналізуючи позицію обвинуваченого щодо заперечення своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст. 350 КК України та його показання у суді, суд приходить до висновку, що така позиція не відповідає зібраним та дослідженим об`єктивним доказам по справі, спрямована на уникнення відповідальності за вчинене; спростовується встановленими фактичними обставинами і доказами по кримінальному провадженні, а саме:
- послідовними та вичерпними показаннями потерпілого ОСОБА_5 , та свідка ОСОБА_11 , які підтвердили, що саме обвинувачений умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому, як службовій особі у зв`язку з його службовою діяльністю;

- показами обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких вбачається, що він чітко усвідомлював, що потерпілий ОСОБА_5 згідно Законом України «Про держану виконавчу службу», є службовою особою, діяв умисно, наносячи йому легкі тілесні ушкодження, та пов`язував свої дії із діяльністю ОСОБА_5 саме як начальника Личаківського ВДВС ЛМУЮ, з приводу закриття виконавчого провадження де він був стягуачем.
Оцінюючи докази в їх сукупності суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 по ч.2 ст. 350 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.350 КК України, так як він вчинив заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, врахував його особу, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини, при яких таке вчинено.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, те що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, особу обвинуваченого, який позитивно харктеризується, має неповнолітню дитину, та приходить до висновку що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнення його від відбування покарання з випробуванням з застосуванням ст. 75 КК України, так як його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства. . З урахування характеру суспільно небезпечного діяння, суд вважає доцільним застосування щодо обвинуваченого положення ст. 76 КК України, з покладанням відповідних обов`язків.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.350 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1