Справа 1-434/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 року Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі: головуючого-судді - Розинка В.М.

при секретарі - Примак Т.В.

з участю прокурора - Домашенка О.В.

потерпшого -
ОСОБА_1

та захисника -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Чернігові справу

по обвинуваченню

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. наро­дження,
уродженця м. Чернігова, українця,
громадянина України, із повною
загальною середньою освітою, слюсаря
ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, має на утри­манні непрацездатну матір
пенсіонера 1951 р. народження, раніше
судимого 09.12.1998 Деснянським районним судом м. Чернігова за
ст. 140 ч.3 КК України 1960 року
до 3 років по­збавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 12.11.2001 Дес­нянським районним судом
м. Чернігова за ст.
ст. 140 ч. 2, 142 ч.3 КК України
1960 року до 7 років 3 місяців позбавлення волі, постановою Полтавського районного суду
Полтавської області від 26.01.2007 звільненого від покарання умовно-достроково
на невідбутий термін 1 рік 8 місяців,
мешканця м.АДРЕСА_1 -у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

встановив:

18.06.2007 р. увечері підсудний ОСОБА_3, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись у квартирі 18 будинку 10 по вул. Одинцо­ва у м. Чернігові,
відкрито викрав телевізор „LG", вартістю
1100 грн., DVD „LG" - 394 грн.,
8 дисків - 160 грн., мобільний
телефон „Сіменс С 35" - 200 грн. з карткою оператора мобільного зв'язку
„ЮМС"- 25 грн., із грошима на ній -
19 грн., клітку для птахів - 40
грн., папугу - 45 грн., годинник „Електро­ніка 77"- 50
грн., а всього на 2073 грн., що належить потерпілому ОСОБА_1.

Підсудний, будучи
допитаним у судовому засіданні, вину у
пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 18.06.2007 вжи-

вав спиртне, після потрапив у
конфліктну ситуацію, де його
побили, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завели його
до потерпілого, щоб він там себе привів
до ладу. Пе­ребуваючи у квартирі потерпілого,
він виявив зникнення телефону, у
зв'язку з чим у нього виник конфлікт із потерпілим, якого він там побив, хоч і не знав, чи має той у дійсності відношення до цієї
пропажі. Тоді він вирішив забрати речі потерпілого. Це він зробив із корисною
метою, оскільки підстав підозрю­вати у
крадіжці потерпілого, у нього не було. У
скоєному розкаюється, просить суворо не
карати.

У своєму першому письмовому поясненні від 27.06.2007
підсудний по­ясняв, що 18.06.2007
перебував у стані сп'яніння і точно свої дії не пам'ятає. Спиртне продовжував
уживати і на квартирі потерпілого, після
чого у нього з тим виник конфлікт, він
бив того руками й ногами по голові та тілу,
а потім забрав його речі - телевізор,
програвач, мобільний
телефон, електронний го­динник, які виніс із квартири і залишив біля будинку.
Поки він шукав таксі, речі кудись
зникли. Вину визнавав, обіцяв
відшкодувати шкоду (а.с. 6).

Крім свідчень підсудного,
його вина стверджується поясненнями потер­пілого та іншими перевіреними
судом доказами.

Так, із свідчень
потерпілого ОСОБА_1 слідує, що до нього
разом із йо­го знайомими прийшов підсудний,
якого він раніше не знав, вони
вживали спиртне, потім той учинив
скандал, кажучи, що в нього пропав телефон, та,
невідомо, за що побив його в
присутності Чечка й ОСОБА_5. Спочатку він ударив його пляшкою по голові і
розбив ту, а, крім того,
ще й побив руками, він просив
Чечка захистити його від підсудного, але
той, після цього прохання, вдарив і Чечка, щоб той не втручався. Потім підсудний
продовжував його бити у ванній, де, навіть,
розбив раковину. Усього ж він завдав йому більше десятка ударів, але він був слабкіший за підсудного і не зміг
чинити тому опір. Підсу­дний казав, що
може його вбити, але жаліє. Вважає, що той його бив, щоб за­брати речі і розпорядитися тими, оскільки не лише забрав із квартири телеві­зор, DVD, диски, мобільний телефон, папугу у клітці, годинник,
але при цьому вимагав і документи на телевізор. Матеріальних претензій
до підсудного не має, оскільки зараз
шкода йому відшкодована у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_5 В.В.,
знайома потерпілого, при допиті в
судовому за­сіданні, дала аналогічні
пояснення. Підсудний чіплявся до потерпілого,
пови­щав на того голос,
вимагав, щоб той йому дав чисту
футболку, тому потерпі­лий просив його
піти з квартири. Момент бійки не бачила,
але чула шум та ба­чила після цього потерпілого всього у крові. Стосовно
телефону підсудного пояснила, що такий
не бачила протягом усього часу спілкування з тим. Вона потім пішла звідти, щоб підсудний не побив і її.

З перевірених свідчень ОСОБА_4 В.В. слідує, що підсудний,
який назвався ім'ям ОСОБА_6,
спочатку вимагав від потерпілого дати телефон, щоб викликати таксі, на що останній відмовився, мотивуючи відсутністю грошей на рахунку, потім вимагав від потерпілого дати йому
футболку, оскільки його була порва­на у
бійці, але той не дав, після чого підсудний почав його бити. Він
намагався заступитися, Ала підсудний ударив і його,
а потім виніс із квартири потерпіло­го речі (а.с. 31-32). Аналогічні відомості
містить і його письмове пояснення (а.с. 5).

Обставини,
скоєного підсудним, достовірно
встановлені судом, ствер­джуються
перевіреними в суді доказами - заявою потерпілого про заволодіння

підсудним його речами (а. с. 2),
письмовим поясненням потерпілого,
щодо підробить цього (а. с.
3-4), чеком, графіком платежів, кредитним договором та гарантійним
талоном, які підтверджують перебування у
потерпілого викраде­них речей (а.с.
13-16), заявою потерпілого про
відшкодування йому шкоди та відсутністю матеріальних претензій до підсудного
(а.с. 56).

За даними акту судово-медичного обстеження потерпілого №
НОМЕР_1 від 25.06.2007 у того є тілесні ушкодження у вигляді : закритого
перелому кісток носа, забитих ран
слизової верхньої губи, лівої вушної
раковини, різаних ран лівої щоки, синців та забиття м'яких тканин обличчя, шиї,
грудної клітки, пра­вої верхньої
кінцівки, крововиливу на слизовій
нижньої губи, саден обличчя, грудної клітки, правої верхньої кінцівки, котрі виникли: різані рани лівої щоки віл дії
різальних предметів, інші ушкодження -
від дії тупих предметів. Закри­тий перелом кісток носа, забиті рани слизової верхньої губи та лівої
вушної раковини, різаних ран лівої
щоки, крововилив слизової нижньої
губи, синці та садна обличчя відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень,
що спри­чинили короткочасний розлад здоров'я. Синці на шиї, грудній клітці, правій верхній кінцівці, садна грудної клітки і правої верхньої кінцівки
є легкими ті­лесними ушкодженнями (а.с. 7-9),
аналогічним є і висновок судово-медичної експертизи № НОМЕР_2 від
27.07.2007 (а.с. 46-48).

Оцінюючи зібрані та перевірені докази, суд знаходить, що дії підсудного правильно кваліфіковані
за ст.
186 ч. 2 КК України, як
грабіж, тобто відкрите викрадення чужого
майна, вчинене повторно, а вина у скоєному доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є тяжким злочином, особу винного - його вік, сімей­ний стан та стан здоров'я, перебування на утриманні непрацездатної
матері пе­нсіонера 1951 р. народження,
наявність постійного місця проживання та попе­редньої роботи і
позитивних характеристик за такими,
обставини, які пом'якшують
покарання - щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, добровільне
відшкодування завданого збитку,
обставину, яка обтяжує пока­рання
- учинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, бере до уваги відсу­тність вимог потерпілого
про призначення суворого покарання разом із тим, приймає до уваги попередню судимість за
скоєння аналогічного правопору­шення,
яка свідчать, що той не став на
шлях виправлення.

Вище перелічені обставини справи - щире каяття; наявність
у підсудного сім'ї, у складі якої
перебуває непрацездатний утриманець - матір,
а, крім того, дані про особу підсудного - наявність
позитивних характеристик, за відсутніс­тю
негативних характеристик, відсутність
притягнень до адміністративної від­повідальності, судом розглядаються, як такі,
що пом'якшують покарання та іс­тотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, і дозволяють призначити
покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої санкцією закону, а
разом із тим, обираючи таке, суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання
покарань, не пов'язаних з позбавленням
волі, призначення такого ж є необхід­ним
і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України і призначити покарання із
застосуванням ст. 69 КК України у ви­гляді 2 років 6 місяців
позбавлення волі.

На підставі
ст. 71 КК України до призначеного
покарання частково при­єднати невідбуту частину покарання за вироком
Деснянського районного суду м. Чернігова
від 12.11.2001 у вигляді 1 місяця позбавлення волі, остаточно призначивши покарання у вигляді 2
років 7 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 27.06.2007 p., тобто з часу його фактичного затримання, залишивши запобіжним заходом до набрання
вироком законної сили взяття під варту.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду
Чернігівсь­кої області протягом 15 діб із моменту його проголошення, а засудженим у той же строк із моменту
вручення йому копії вироку.