Ухвала іменем україни 06 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві касаційну скаргу заступника прокурора Тернопільської області, на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 04 березня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, такого, що не має судимості,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, а кримінальне провадження закрито у зв'язку із примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 04 березня 2015 року з мотивувальної частини ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2015 року виключено посилання на п.7 ч.1 ст.284 КПК України. В решті ухвалу суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв'язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування наведеного зазначає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення та підлягало закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України. Вказує на застосування судами закону, який не підлягав застосуванню, зокрема вимог ст.46 КК України, оскільки потерпілий звернувся до суду із заявою про закриття кримінального провадження у зв'язку з відмовою від обвинувачення та не клопотав про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з обвинуваченим.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії ухвали суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З доданих до касаційної скарги судових рішень вбачається, що ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, а кримінальне провадження закрито у зв'язку із примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, прокурором було подано апеляційну скаргу, в якій ставилось питання про скасування ухвали суду першої інстанції. При цьому, прокурором в апеляційній скарзі наводились відповідні доводи щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які, у тому числі, аналогічні і доводам касаційної скарги прокурора.

Апеляційний суд, в межах повноважень та в порядку, визначеному ст.404 КПК України, розглянув у повному обсязі доводи поданої апеляції, визнав ці доводи необґрунтованими і дійшов висновку про законність ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України у зв'язку із примиренням з потерпілим.

При цьому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виключив з мотивувальної частини ухвали суду посилання на п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Доводи касаційної скарги прокурора про те, що потерпілий звернувся до суду із заявою про закриття кримінального провадження саме у зв'язку з відмовою від обвинувачення, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який визнав їх безпідставними з наведенням в ухвалі відповідних мотивів. З цим висновком погоджується і колегія суддів.

Крім того, посилання прокурора на неправильне застосування вимог ст.46 КК України не ґрунтується на вимогах закону, оскільки положеннями п.7 ч.1 ст.284 КПК України не передбачено закриття кримінального провадження у зв'язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст.419 КПК України.

Порушень норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень, колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного, з урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі, вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у зв'язку із чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора області, слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст.428 КПК України.

Керуючись ч.2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Тернопільської області, на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 04 березня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4