Провадження №1-в/639/276/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання засудженого та захисника про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до арешту працюючого охоронцем ТОВ «Сигнал Агро Трейд», фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 30.09.2013 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.06.2014 року вирок змінено та пом`якшено призначене покарання до 6 років позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
16.02.2015 року ухвалою апеляційного суду Харківської області скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2014 року про відмову у задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.35 КПК України, 27.02.2015 року вказані матеріали надійшли у провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив внесене клопотання задовольнити, послався на той факт, що він за період відбування покарання режим тримання не порушував, має одне заохочення та став на шлях виправлення, у зв`язку з чим у відношенні нього можливо застосувати ст.82 КК України та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

22.04.2015 року захисником адвокатом ОСОБА_4 до суду подано клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , яке вона підтримала під час судового засідання, пославшись на наявність всіх визначених законом підстав для застосування ст.82 КК України.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та зазначив, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 до праці не залучався, участі у програмах диференційованого виправного впливу не приймав, тобто, на переконання прокурора, даний час достовірно не підтверджено, що засуджений став на шлях виправлення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 30.09.2013 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12.06.2014 року вирок змінено та пом`якшено призначене покарання до 6 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 16 травня 2011 року, кінець строку 16.05.2017 року.

Згідно вимог статті 12 КК України, злочин за ч.2 ст.121 КК України є тяжким умисним злочином.

На момент розгляду клопотання засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, тобто відбув: 4 роки 4 дні, залишилась не відбута частина: 1 рік 11 місяців 26 днів.
Згідно характеристики Харківського слідчого ізолятора від 02.04.2015 року, ув`язнений ОСОБА_5 в Харківському слідчому ізоляторі утримувався під вартою з 25.05.2011 року по 19.11.2012 року, з 24.12.2012 року по 03.07.2014 року, з 27.09.2014 року по даний час, до суспільно-корисної праці не залучався, тримався в приміщенні з великою чисельністю ув`язнених, спілкується із ув`язненими різної спрямованості.

Відповідно до постанови начальника ІТТ Богодухівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 27.02.2015 року, засудженому ОСОБА_5 оголошено подяку за зразкову поведінку та сумлінне відношення до виконання обов`язків.

За матеріалами особової справи, за період знаходження під вартою з 16 травня 2011 року по даний час засуджений ОСОБА_5 стягнень не мав, дотримувався вимог режиму.

Статтею 82 Кримінального кодексу України передбачено, що особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати: 1) ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання; 2) додержання ним вимог режиму; 3) участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи; 4) його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При вирішенні зазначеного питання судом враховується, що потерпіла ОСОБА_6 (мати засудженого ОСОБА_5 ) та ОСОБА_7 (рідна сестра загиблого ОСОБА_8 ) матеріальних претензій до засудженого не мали, засуджений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризувався за місцем мешкання, скоїв злочин в молодому віці, щиро розкаявся у вчиненому злочині, про що зазначено в ухвалі апеляційного суду Харківської області від 12.06.2014 року.

Дослідження відомостей про особу засудженого ОСОБА_5 встановлено, що на даний час він залишився сиротою, за час відбування покарання дотримувався вимог режиму, стягнень не мав, має одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне відношення до виконання обов`язків, має наміри щодо подальшого залучення до суспільно-корисної праці, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.82 КК України, для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, у зв`язку з чим клопотання засудженого та його захисника є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.82 КК України, ч.2 ст.58 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 від 03.11.2014 року та захисника адковата ОСОБА_4 від 22.04.2015 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 30.09.2013 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 12.06.2014 року, на більш м`яке у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 26 (двадцять шість) днів.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

На підставі ст.58 КВК України, за правилами ст.72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_5 в час відбування покарання час слідування до виправного центру з дня винесення рішення про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, тобто з 20.05.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1