Єдиний унікальний номер: 378/432/15-к
Провадження № 1-кп/378/38/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Павловка Карасуського району Кустанайської області республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , не зареєстрованого за місцем проживання, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ст. 124 КК України за слідуючих обставин.

15 березня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знаходилися за місцем спільного проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 , де разом вживали алкогольні напої. Близько 19 години між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які перебували у стані сп`яніння, у той час, коли вони сиділи за столом, виникла сварка на побутовому грунті, під час якої ОСОБА_6 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_7 , а той у відповідь також вдарив ОСОБА_6 кулаком руки в обличчя. Після цього, ОСОБА_6 , схвативши ножа із столу, за яким вони сиділи, пішов до ОСОБА_7 . Останній з метою захисту, вихвативши лівою рукою ніж із рук ОСОБА_6 та перекинувши ножа у праву руку, відразу наніс ОСОБА_6 один удар ножем в спину, в область грудної клітини нижче лівої лопатки, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини ліворуч, яке згідно висновку судово-медичної експетризи № 41 Д від 21.04.2015 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння.

Жодних перешкод для того, щоб не наносити тілесні ушкодження і припинити конфлікт іншим чином, ніж шляхом нанесення удару ОСОБА_6 , у ОСОБА_7 не було.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України визнав, щиро розкаявся, суду показав, що коли він 15 березня 2015 року близько 18 год. повернувся до будинку АДРЕСА_1 , в якому він проживав останніх пів-року з ОСОБА_6 , останній був у стані сп`яніння після вживання самогону із ОСОБА_8 , який на той час вже пішов від них. Разом з ОСОБА_6 вони стали розпивати самогон, який залишився на столі в принесеній ОСОБА_8 пляшці. Під час сварки ОСОБА_6 , який був на цей час в стані сильного сп`яніння, через стіл, за яким вони сиділи, наніс йому один удар кулаком в обличчя. Він у відповідь також наніс один удар кулаком ОСОБА_6 в область обличчя, від чого той впав на ліжко, впершись руками, відразу підвівся та взяв на столі кухонний ніж, яким два рази махнув перед ним. Він, заламавши правою рукою руку ОСОБА_6 , лівою рукою вихопив ножа з правої руки ОСОБА_6 , і перенісши вказаного ножа в праву руку, стоячи навпроти останнього лицем в лице, відразу наніс цим ножем один легкий удар ОСОБА_6 з боку рухом справа вліво.

Цивільний позов потерпілого про стягнення з нього на користь останнього 439, 38 грн. завданої злочином матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди обвинувачений визнав повністю.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена сукупністю зібраних досудовим слідством та досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема, показаннями потерпілого, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 15 березня 2015 року з 14 год 30 хв. він за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 розпивав разом з ОСОБА_8 самогон, який приніс із собою останній в пластмасовій пляшці ємністю 1 л. Після того, як ОСОБА_9 поїхав від нього, повернувся близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 , який проживав в його будинку останніх пів-року, і з яким він продовжив вживати самогон, що залишився. Між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 двічі вдарив його кулаком руки по обличчю. Хто першим з них наніс удар, не пам`ятає. Коли від удару, нанесеного ОСОБА_7 , його розвернуло він відчув біль нижче лівої лопатки та втратив на деякий час свідомість. Прийшовши в себе, побачив на покривалі ліжка, на якому лежав, кров, ОСОБА_7 спав на дивані. Він, взявши куртку, самостійно пішов до лікарні, де перебував на лікуванні близько трьох неділь;

- рапортом оперативного-чергового Ставищенського РВ ГУ МВС України від 15 березня 2015 року, відповідно до якого 15.03.2015 року о 22 год. 08 хв. до чергової частини Ставищенського РВ по телефону надійшло повідомлення від чергового лікаря Ставищенської ЦРЛ ОСОБА_10 , про те, що 15.03.2015 року близько 21 год. 15 хв. до Ставищенської ЦРЛ за медичною допомогою звернувся ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючого поранення грудної клітини (а.с. 32);

- протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_6 про спричинення йому обвинуваченим колото-різаного поранення в області грудної клітини від 15.03.2015 р. (а. с. 33-35);

- протоколом огляду місця події від 15 березня 2015 року та фототаблицями до нього, в ході якого в житловому будинку АДРЕСА_1 було вилучено фрагмент покривала з плямами бурого кольору та кухонний ніж з залишками речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров (а.с. 39-53);

- протоколом огляду місця події від 16 березня 2015 року та фототаблицею до нього, в ході якого в хірургічному відділенні Ставищенської ЦРЛ було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_6 (в тому числі світр та футболку) з залишками речовини бурого кольору, та розрізами в лівій частині із задньої сторони (а.с. 65-73);

- постановами про визнання речових доказів від 16.03.2015 р., відповідно до яких вилучені 15.03.2015 р. під час огляду місця події в житловому будинку АДРЕСА_1 фрагмент покривала з плямами бурого кольору та кухонний ніж з залишками речовини бурого кольору визнано речовими доказами та направлено для зберігання в кімнату речових доказів, вилучений 16 березня 2015 року в хірургічному відділенні Ставищенської ЦРЛ одяг потерпілого (в т. ч. світр та футболка) з залишками речовини бурого кольору та розрізами в лівій частині із задньої сторони, визнано речовими доказами та повернуто на зберігання власнику ОСОБА_6 (а. с. 54, 56, 74);

- висновком судової цитологічної експертизи від 07.04.2015 року, відповідно до якого результати дослідженя вказують на змішення слідів крові на ножі, наданому на дослідження, що був вилучений під час огляду місця події 15.03.2015 р., від двох і більше осіб з різними сполуками їх групових властивостей. Домішок крові від потерпілого ОСОБА_6 на вказаному ножі не виключається. Висловитися про домішок крові в даних об`єктах від ОСОБА_7 не є можливим в зв`язку з відсутністю зразка його крові (а.с.- 59-63);

- висновком медико-криміналістичної експертизи від 8 квітня 2015 року, відповідно до якого виникнення виявлених пошкоджень на светрі та фуфайці (футболці) від дії наданого на дослідження ножа, що був вилучений під час огляду місця події 15.03.2015 р., не виключається (а.с.- 75-78);

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 15.03.2015 року № 106, відповідно до висновку якого ОСОБА_7 на час огляду (23 год. 45 хв. 15.03.2015 р.) перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 83);

- висновком судово-медичної експертизи № 41 Д від 4 квітня 2015 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи встановлено, що в ОСОБА_6 наявне тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва, що утворилось від дії гострого колюче-ріжущого предмета (предметів). За ступенем тяжкості дане ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння (а.с. 97);

- даними відеозапису слідчого експерименту від 16 березня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , переглянутого в судовому засіданні, під час якого останній дав показання, аналогічні показанням, даним в судовому засіданні (а. с. 133).

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 під час слідчого експерименту 1 квітня 2014 року, відеозапис якого був досліджений в судовому засіданні (а. с. 135), показав, що 15 березня 2015 року після вживання самогону в його будинку під час сварки ОСОБА_7 наніс йому два удари кулаком руки в обличчя, один удар у підборіддя та один удар у щоку, від якого його розвернуло спиною до ОСОБА_7 , він руками вперся у матрац ліжка і в цей час відчув біль нижче лівої лопатки та втратив на деякий час свідомість. В судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що від нанесених йому обвинуваченим ударів кулаком у нього було два синці під правим оком та в лівій частині підборіддя.

До вказаних показань потерпілого в тій частині, що обвинувачений перед нанесенням йому колото-різаного поранення першим наніс йому в область обличчя два удари рукою, від чого у нього були синці, і що він не брав ніж із стола, суд відноситься критично, і вони не можуть братись судом до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в суді, спростовуються матеріалами справи, зокрема, висновком судово-медичної експертизи № 41 Д від 4 квітня 2015 року (а.с. 97) та протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 15.03.2015 року № 105, в яких не зафіксовані тілесні ушкодження в потерпілого на обличчі. В судовому засіданні потерпілий показав, що не пам`ятає, хто першим наніс удар під час сварки. Відповідно до вказаного висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння ОСОБА_6 на час огляду (23 год. 00 хв. 15.03.2015 р.) перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 90).

Показання обвинуваченого, дані в судовому засіданні про те, що потерпілий першим вдарив його, а після нанесеного у відповідь ним удару в область обличчя потерпілому, той схопив ножа і двічі махнув ним перед ним, в зв`язку з чим він вимушений був оборонятись, після чого він відразу, заламавши руку потерпілого, вихопив у нього ніж та наніс ним удар останньому, не спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, та підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 41 Д від 4 квітня 2015 року, відповідно до якого тілесне ушкодження, спричинене ОСОБА_6 у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, могло виникнути від дії клинка ножа в строк і при обставинах, вказаних обвинуваченим ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту від 16 березня 2015 року (а. с. 97).

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (інших свідків-очевидців по справі немає), слід вказати, що відносно ОСОБА_7 мало місце суспільно небезпечне посягання з боку ОСОБА_6 , яке виразилось в намаганні спричинити тілесне ушкодження за допомогою ножа. Однак, обвинувачений, побачивши в руці потерпілого ніж, заламавши руку потерпілого, вихопив у нього лівою рукою ніж, фактично припинивши посягання на нього. Після цього, перекинувши ножа у праву руку, відразу наніс потерпілому проникаюче колото-різане ножове поранення грудної клітки зліва, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_7 явно перевищив межі необхідної оборони, оскільки та тяжка шкода, яку він заподіяв потерпілому, не відповідає небезпечності посягання з його боку або обстановці захисту.

Тому кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ст. 124 КК України по зміненому під час судового розгляду прокурором обвинуваченню є правильною.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в суді і його дії кваліфікує за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинувачуваного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Судом враховується те, що обвинувачуваний вчинив злочин невеликої тяжкості, визнає вину в його скоєнні. Аналіз даних про особу обвинувачуваного вказує на те, що він в даний час не працює, на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, по місцю проживання не зареєстрований, є особою, яка в силу ст. 89 КК України не має судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачуваного ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують йому покарання, думки потерпілого ОСОБА_6 , який просить обвинуваченого суворо не карати, суд вважає, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним у виді арешту, оскільки, на думку суду, саме така міра покарання може виправити обвинуваченого.

По справі заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 , який просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 439 грн. 38 коп., спричинену злочином внаслідок понесення витрат на придбання ліків, та моральну шкоду в сумі 2000 гривень, яка полягає в фізичних та моральних стражданнях, оскільки терпів фізичний біль, та моральних стражданнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків тощо.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди завданої у зв`язку із лікуванням в сумі 439 грн. 38 коп. та моральної шкоди в сумі 2000 грн., заподіяних йому внаслідок нанесення тяжкого тілесного ушкодження, суд бере до уваги, що даний позов обвинуваченим визнається в повному обсязі, а тому суд вважає, що вказані суми матеріальної та моральної шкоди необхідно стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого до набранням вироку законної сили та забезпечення його виконання необхідно залишити попередню - тримання під вартою.

В строк відбуття покарання ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 72 КК України слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 15 березня 2015 року.

Речові докази: фрагмент покривала, кухонний ніж слід знищити, одяг слід залишити власнику ОСОБА_6 відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

В строк відбуття покарання ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 15 березня 2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області не змінювати до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 завдану йому внаслідок злочину матеріальну шкоду в сумі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень та моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Речові докази: фрагмент покривала та кухонний ніж знищити, одяг залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1