Справа № 1-837
ВИРОК

Іменем України

20
серпня 2007 року Івано-Франківський
міський суд

в
складі: головуючого-судді Кишакевича
Л.Ю.,

з участю: секретаря Кантурак Н.П.,

прокурора Баландіної Ю.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1громадянина України, з середньою
освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

Злочин
вчинено за наступних обставин. Так, 14.04.2007 року приблизно о 20.30 год. ОСОБА_1
перебуваючи на вул. Зорія в м. Івано-Франківську, на ґрунті особистих
неприязних стосунків, умисно наніс удари рукою в обличчя потерпіломуОСОБА_2,
чим спричинив, йому, згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні
ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи, які відносяться до
тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий
розлад здоров'я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину у скоєному визнав повністю та підтвердив обставини
вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, підсудний суду показав, що
ввечері 14.04.2007 року, на вул. Зорія в м. Івано-Франківську між ним та
потерпілимОСОБА_2виник конфлікт в процесі якого наніс декілька ударів рукою в
обличчяОСОБА_2 У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд,
визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
йому злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122
КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий
розлад здоров'я.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який
злочин вчинив вперше, має постійне місце проживання, одружений, думку потерпілого щодо

несуворого покарання підсудного, та обставини, які обтяжують і
пом'якшують його покарання. Обставин, які обтяжують його покарання - не
встановлено. Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудного є щире каяття у
вчиненому.

За таких
обставин, покарання йому слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у
виді позбавлення волі. За наведених обставин суд вважає, що виправлення
підсудного можливе без відбування призначеного покарання у виді позбавлення
волі, тому застосувавши ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування
призначеного основного покарання з випробуванням.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та
призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Керуючись
ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки.

На
підставі ст. 76 КК України, зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний -
підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.