Справа № 368/230/13-к Головуючий у І інстанції Кириченко
Провадження № 11-кп/780/54/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 25.03.2013
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2013 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Говорухи В.І.

суддів Зіміної В.Б., Загоруйка В.В.

при секретарі Безкровному С.О.

з участю: прокурора Скрипки І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, якою засудженому ОСОБА_2 за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2011р. не відбуту частину строку основного покарання 2 роки 3 місяці 10 днів позбавлення волі замінено на 2 роки 3 місяці 10 днів обмеження волі;-

в с т а н о в и л а:

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2011 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого завідуючим складом ЗАТ «Зернопродукт МХТ» в м. Городенка, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01.02.2012р. вирок Снятинського районного суду від 23.11.2011р. щодо ОСОБА_2 змінено, помякшено йому покарання за ст. 286 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

24 листопада 2011 року засуджений ОСОБА_2 прибув до Кагарлицької виправної колонії №115 із Івано-Франківського СІЗО.

4 лютого 2013 року начальник Кагарлицької виправної колонії №115 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з поданням, погодженим з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну засудженому ОСОБА_2 не відбутої частини строку покарання більш мяким, а саме на виправні роботи, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_2, відбуваючи покарання, добре працює, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, зразкову поведінку отримав від адміністрації установи два заохочення, дисциплінарних стягнень немає.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року подання начальника Кагарлицької ВК №115 задоволено частково, засудженому ОСОБА_2 за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2011р. не відбуту частину строку основного покарання 2 роки 3 місяці 10 днів у виді позбавлення волі замінено на 2 роки 3 місяці 10 днів обмеження волі.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_2 станом на 23.01.2013р. відбув 1/3 частину міри покарання, став на шлях виправлення, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 82 КК України. При цьому, суд врахував значний розмір не відшкодованої засудженим потерпілому шкоди, а також те, що протокол засідання комісії філії ПРАТ «Зернопродукт» МХП «Перспектив» не є допустимим доказом, оскільки не містить числа коли відбулося засідання.

На вказану ухвалу засудженим ОСОБА_2 подано апеляцію, де він вказує на те, що ухвала суду першої інстанції про заміну йому не відбутої частини строку основного покарання 2 роки 3 місяці 10 днів позбавлення волі на 2 роки 3 місяці 10 днів обмеження волі винесена передчасно, оскільки викладені в ній висновки суду частково не відповідають фактичним обставинам його справи.

Судом не правильно був застосований кримінальний закон, так як всі факти, наведенні в подані начальника Кагарлицької виправної колонії №115 вказують на те, що він виправився і не здатний до вчинення нових злочинів, а злочин, за який він відбуває покарання, був ним скоєний з необережності.

Також, судом був прийнятий до уваги розмір не відшкодованої ним шкоди потерпілому, але він систематично намагається її відшкодовувати, про що свідчать квитанції та чеки. При цьому, судом не враховані його позитивна характеристика з місця роботи, а також те, що при працевлаштуванні на роботу він зможе за максимально короткі строки відшкодувати матеріальні збитки потерпілому.

В звязку з цим, апелянт просить ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13.02.2013р. скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою замінити не відбуту частину строку його покарання у виді позбавлення волі на більш мяке, а саме на виправні роботи.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, яка просла відмовити у задоволенні апеляції засудженого, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш мяким покаранням в разі, якщо вони стали на шлях виправлення.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно зясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, суд першої інстанції при прийняті рішення про заміну ОСОБА_2 не відбутої частини строку основного покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, врахував вищевказані обставини та вірно зробив висновок про необхідність заміни ОСОБА_2, як особі, яка стала на шлях виправлення, не відбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на більш мяке, а саме покарання у виді обмеження волі, що буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції погоджується, вважає його правильним та законним, а доводи апеляційної скарги засудженого необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України, при заміні покарання більш мяким щодо засудженого ОСОБА_2, може бути застосоване покарання у виді виправних робіт, однак вказаний вид покарання не буде достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого і прийняв законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у звязку з чим, залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів;-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2. - залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 13 лютого 2013 року, якою засудженому ОСОБА_2 за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2011р. не відбуту частину строку основного покарання 2 роки 3 місяці 10 днів позбавлення волі замінено на 2 роки 3 місяці 10 днів обмеження волі, залишити без зміни.

СУДДІ

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_4