Справа № 140/592/15-к
Пров. № 1-кп/140/87/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2015 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

ОСОБА_4

адвокатів ОСОБА_5

розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Немирів матеріали кримінального провадження №0000057 від 22.01.2015 року по обвинувальному акту відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Брацлав, Немирівського району, Вінницької області, з освітою середньо- спеціальною, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, призваний Немирівським РВК за мобілізацією 18.05.2014, проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді гранатометника, раніше не судимий у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ст.408 ч.1 КК України суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та приймала участь у проведенні Антитерористичної операції, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 30 липня 2014 року, діючи з прямим умислом та з метою ухилитися від військової служби взагалі, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України не з`явився з лікувального закладу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , виїжджав за межі України та в подальшому проводив час на власний розсуд, не маючи наміру взагалі повернутись у військову частину, не робив ніяких заходів у період з 30 липня 2014 року до даного часу для повернення на військову службу, проживаючи в АДРЕСА_1 , чим вчинив дезертирство, тобто не з`явився з лікувального закладу до військової частини з метою ухилитися від військової служби.

Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини вчинення злочину які йому пред`явлено в обвинуваченні та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Просить суворо не карати не позбавляти волі,врахувати,що він хворіє на менінгіт і йому робили операцію, повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє , що більше скоювати злочинів не буде.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи , які ніким не оспорюються . При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, також їм роз`яснино,що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що обвинувачення пред`явлене знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто не з`явився з лікувального закладу до військової частини з метою ухилитися від військової служби .

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами

ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину,особу винного, його соціальне становище, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває , раніше не судимий , злочин скоїв уперше, відсутність даних про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, який характеризується за місцем проживання добре, хворіє.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкцій ч.1ст.408 КК України із застосуванням ст. 75,76 п.2.3. КК України - звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладення на нього обов`язків.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України , суд,
З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 408 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного покарання

звільнити з випробування встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік , якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст. 76 п.2.3. КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції. Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи .

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав,передбачених ст.. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення
Суддя: ОСОБА_1