АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/2283/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/299/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9
потерпіла ОСОБА_10
обвинуваченні ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8
захисники адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_14
представник уповноваженого підрозділу органів внутрішніх справ Інгулецького РВ
КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_15 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі з доповненням прокурор просить ухвалу суду першої інстанції від 06.05.2015 р. скасувати, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги з доповненням прокурор зазначив, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. Суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокурору, вийшов за межі вимог ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не повинен обов`язково містити посилання на проведення чи не проведення експертиз. В даному випадку, питання про необхідність проведення експертизи , з метою встановлення розміру збитків не вирішувалось, оскільки в ході досудового розслідування збитки, завдані потерпілим, підтверджено довідками розрахунками та довідками про середню вартість викраденого майна.
Крім того, зазначає, що вказані висновки суду про не зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , які необхідно з`ясовувати, не відповідають фактичним обставинам, оскільки обвинувальний акт містить відомості про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , а також, вказані в ч.1 ст.485 КПК України відомості можуть бути враховані під час судового розгляду.
Крім того, посилається, що прокурором під час попереднього судового засідання заявлялось клопотання про долучення матеріалів кримінального провадження, зібраних стороною обвинувачення під час досудового розслідування, яке було задоволено, проте рішення суду жодного посилання про долю матеріалів кримінального провадження не зазначено.
Також, зазначає, що склад суду, що розглядав справу, відповідно до вимог ст.31 п.10 КПК України не мав повноважень на розгляд вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_7 є неповнолітнім.
При розгляді апеляційної скарги прокурор просив апеляційну скаргу з доповненням прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити, скасувавши ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання.
Захисники обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та самі обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора.
Інші учасники: потерпіла ОСОБА_10 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_14 , представник уповноваженого підрозділу ОВС Інгулецького РВ ОСОБА_15 покладалися на думку суду по розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі з доповненням до неї доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненням прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п.6 ч.2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи, зокрема для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення,у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, які є злочинами з матеріальним складом, тому для визначення наявності його ознак в діях особи необхідно встановити вартість майна, отриманого шляхом крадіжки або грабежу відповідно, яке безпосередньо пов`язане із настанням відповідної шкоди, яка, в свою чергу, визначається із врахуванням матеріального становища потерпілого та спричинених йому збитків.
Так, в обвинувальному акті відносно:
- ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, вказаний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілим на суми 932 грн., 800 грн., 1050 грн., 5 950 грн., 5 099,99 грн., 6 675 грн.;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, вказаний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілим на суми 5 950 грн., 1 495 грн., 725 грн.;
- ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, вказаний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілим на суми 700 грн., 5 950 грн., 1 495 грн., 725 грн., 5 099,99 грн.
Проте, експертних досліджень під час досудового розслідування проведено не було, що є порушенням ст. 242 ч.2 п.6 КПК України, про що суд першої інстанції правильно зазначив у своєму рішенні.
Крім того, на думку колегії суддів недоречними слід вважати доводи апеляційної скарги прокурора, що в ході досудового розслідування збитки, завдані потерпілим, підтверджено довідками розрахунками та довідками про середню вартість викраденого майна.
При цьому, прокурором не враховано, що частину 2 статті 242 Кримінального процесуального кодексу України було доповнено пунктом 6, згідно Закону України №1261-18 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики, у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України від 13.05.2014 року, який набрав чинності 04.06.2014 року. Вказана норма встановлює, що слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків,..., заподіяних кримінальним правопорушенням. Крім того, прокурором не враховано, що встановлення розміру шкоди є кваліфікуючою ознакою інкримінованих обвинуваченим злочинів, передбачених ст.ст.185, 186 КК України.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора щодо незаконного повернення обвинувального акту і з підстав того, що під час досудового розслідування кримінальних проваджень, вчинених неповнолітнім ОСОБА_7 , крім обставин, передбачених ст.91 КПК України, під час досудового розслідування не з`ясовувалось рівень розвитку неповнолітнього обвинуваченого, інші соціально-психологічні риси особи неповнолітнього, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності, умови життя та виховання неповнолітнього.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 485 КПК України, під час досудового розслідування ..... кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, також з`ясовуються повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього, а саме: стан його здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння, умови життя та виховання неповнолітнього.
Також, не знайшли свого підтвердження доводи прокурора, наведені в його апеляційній скарзі стосовно відсутності рішення суду щодо долі матеріалів кримінального провадження, про долучення яких було заявлено прокурором під час попереднього судового засідання.
Відповідно до вимог ст.371 ч.4 КПК України, ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання.
Як вбачається з журналу судового засідання клопотання прокурора про долучення матеріалів кримінального провадження було задоволено судом першої інстанції (а.с.94).
При цьому, є слушними доводи прокурора, викладенні в його доповненні до апеляційної скарги, що суд відповідно до вимог п.10 ст.31 КПК України не мав повноважень на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 є неповнолітнім, а кримінальне провадження відносно неповнолітніх згідно зі ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюється суддею, уповноваженим на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх.
Як вбачається з оскарженої ухвали суду першої інстанції, головуючим у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_7 є неповнолітнім обвинуваченим, є суддя ОСОБА_1 , який не є уповноваженим зборами суду першої інстанції на здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх. В матеріалах даного кримінального провадження відсутні документи, що підтверджують повноваження судді ОСОБА_1 здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх.
А тому, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції від 06.05.2015р. про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню через істотне порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, оскільки відповідно до вимог ст.412 ч.2 п.2 КПК України, ухвалення рішення суду незаконним його складом є істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, і є безумовною підставою для його скасування.
Керуючись ст.ст.405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляцію прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції задовольнити частково.
Продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, строком до 02.07.2015року.
Продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, строком до 02.07.2015року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4