УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року колегія судців судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Безверхого О.М. ,

суддів -
Олійника В.Б., Сахнюка В.Г.,

з участю
прокурора - Котонової Л.Ф.,

засудженого -
ОСОБА_1. ,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Роменського міськрайонного суду
Сумської області, від 27 липня 2007
року, яким

ОСОБА_1, народившийся ІНФОРМАЦІЯ_1. в с Великі
Будки, Роменського р - ну, Сумської обл., мешкаючий:
АДРЕСА_1, раніше судимий:

1)
4.08.94 р.
за ст.
ст. 81 ч. 4; 140 ч.
2; 89 ч. 2; 89 ч. 1; 42 КК України ( 1960 р. ) до 5 років позбавлення волі;

2)
30.12.98 р. за
ст. ст. 140 ч. 2; 81 ч. 3; 42 КК України ( 1960 р. )
до 5 років 6 міс. позбавлення волі, звільнений 24.10.2002 р. умовно - достроково
на 1 рік 6 місяців 17 днів,

засуджений:
за ст.
185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
за ст.
357 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_1. ,
за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено до відбуття покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь Роменського
споживчого товариства 215, 09 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

За
вироком суду ОСОБА_1. засуджений за
те, що він в ніч з 22.07.2006 р. на
23.07.2006 p., шляхом демонтажу шиферного покриття будівлі магазину
Роменського споживчого товариства в с
Волощиха, Роменського р - ну, Сумської обл., проник
до приміщення магазину, де таємно викрав
майно вказаного товариства на загальну суму 773, 53 грн.

Крім
того, ОСОБА_1. , в ніч з 23.07.2006 р. на 24.07.2006 р. викрав
з поштового відділення в с
Волощиха, Роменського р - ну, Сумської обл. пломбіратор,
металевий штамп з гербом та

Справа №
11 - 696 Головуючий
у першій інстанції - Сольона Н.М.

Категорія
- 185 ч.3 КК України Доповідач
- Олійник В.Б.

написом
„Вощилиха" та номером „0991863",
металеву печатку з гербом та написом „Україна страхова Вощилиха
Суми", металевий штамп з написом
„Вощилиха", металевий дотатор з
написом „Україна Вощилиха в Сумській області", металевий дотатор з написом „UKRAINE
VOSCHYLYHA SUMSKOI", які були
отримані в Роменському центрі поштового зв'язку № 3, для використання для складання документів
поштовим відділенням с Вощилиха.

На вирок
суду від засудженого ОСОБА_1. надійшла
апеляція в якій ставиться питання про скасування вирок та направлення справи на
додаткове розслідування.

ОСОБА_1. мотивує свої вимоги тим, що в ході досудового слідства була допущена
неповнота слідства, оскільки не були
перевірені його доводи щодо непричетності до викрадення майна як з приміщення
магазину, так і з поштового відділення.

Заслухавши
доповідь судді щодо суті вироку та поданої апеляції, думку прокурора про залишення вироку суду без
зміни, а апеляції без задоволення, пояснення засудженого ОСОБА_1. в підтримку своєї апеляції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Колегія
суддів вважає, що суд, піддавши аналізу зібрані по справі
докази, обгрунтовано дійшов до висновку
про винність ОСОБА_1. в вчиненому і
вірно кваліфікував його дії за ст. ст.
185 ч. 3; 357 ч. 1 КК України.

Невизнання
ОСОБА_1. вини в вчиненому суд
обгрунтовано визнав як обраний ним спосіб захисту, оскільки його доводи про непричетність до
викрадення майна спростовані дослідженими судом доказами.

Так, судом було встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_1. ( а. с.
25 т. 1 ) було
виявлено та вилучено товарно - матеріальні цінності, які були викрадені на передодні з приміщення
магазину Роменського споживчого товариства та приміщення поштового відділення с Вощелиха, Роменського р - ну, Сумської обл.

З
пояснень свідка ОСОБА_2судом було встановлено,
що в той час коли було вчинено крадіжку з магазину Роменського
споживчого товариства, він бачив
ОСОБА_1. . який велосипедом перевозив мішок та сумки, рухаючись по трасі, а через нетривалий проміжок часу він, як працівник міліції дізнався про вчинення
крадіжки, у зв'язку з чим він запідозрив
ОСОБА_1. як особу, що вчинила викрадення.

З
пояснень свідків ОСОБА_3. та ОСОБА_4судом було встановлено, що 24 липня 2006 року в місці проживання
ОСОБА_1. було виявлено та вилучено
тютюнові вироби, а також металевий ящик
з документами та поштовими штампами.

Крім
того, судом з висновку судово -
трасологічної експертизи ( а. с. 152 -
163; 169 - 170; 190 - 191 ) було встановлено,
що слід рукавички, який був
виявлений в приміщенні магазину споживчого товариства, залишений поверхнею рукавички, яка була виявлена у ОСОБА_1.

Колегія
суддів вважає, що за сукупністю вказаних
доказів, суд обгрунтовано дійшов до
висновку про доведеність вини ОСОБА_1. в
вчиненому.

За
вказаних обставин колегія суддів знаходить безпідставними мотиви апеляції
ОСОБА_1. про його непричетність до
вчиненого, оскільки його мотиви про те, що вилучені у нього речі він знайшов на смітнику
та перевіз до місця свого проживання,
спростовані зібраними по справі та дослідженими в ході судового слідства
доказами.

У
зв'язку з цим суд також на законних підставах не прийняв до уваги і пояснення
свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_6., як
такі, що суперечать зібраним по справі
доказам, а також такі, що погоджені з ОСОБА_1. , який мав зустріч з ними з приводу його
підозри в вчинених крадіжках.

Не може
погодитись колегія суддів і з мотивами апеляції про те, що виявлення та вилучення за місцем його проживання
в ході обшуку викрадених речей було здійснено з порушенням закону, оскільки обшук був проведений без наявності
постанови судді.

Так, у відповідності з ст.
177 ч. 6 КПК України, у
невідкладних випадках, пов'язаних з
безпосереднім переслідуванням осіб, які
підозрюються вчиненні злочину, обшук
житла чи іншого володіння особи може бути проведено без постанови судді.

Крім
того, домоволодіння, де було виявлено та вилучено викрадене
майно, не належить ОСОБА_1. , а належить Деркачу І.С, який давав дозвіл на огляд його домоволодіння
працівниками міліції.

Що
стосується призначеного судом ОСОБА_1.
покарання, то таке колегія суддів
знаходить таким, що відповідає вимогам ст. 65
КК України.

Суд, врахувавши встановлені пом'якшуючі покарання
обставини, призначив ОСОБА_1 покарання в
мінімальних межах санкцій ст. ст.
185 ч. 3; 357 ч. 1 КК України, у
зв'язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для його пом'якшення.

Керуючись ст.
ст. 366; 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 27 липня 2007 року, відносно ОСОБА_1, - залишити без зміни, а апеляцію ОСОБА_1. без задоволення.