Справа № 1 - 265/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого -
судді Савченка
A.Г.

при секретарі Іщенко
С.С.

за участю прокурора Гаврик
М.С.

захисника ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
суду в м. Полтаві 19 квітня 2007
року кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не одруженого, ніде
не працює, судимого

22 квітня 2004 року Київським
районним судом м. Полтави за ч. 4
ст. 191 КК
України на п»ять років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання
з випробуванням з іспитовим строком на три роки;

24 жовтня 2006 року Октябрським
районним судом м. Полтави за ч. 2
ст. 186, 69, ч. 2 ст. 187, 69, ч. 1 ст. 70 КК України до
штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Вирок Київського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2004 року відповідно
до останнього вироку виконується окремо,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358 та ч. З ст. 358 КК України,

встановив:

Епізод № 1.В один із днів
березня 2005 року
підсудний ОСОБА_1 біля першого під»їзду будинку АДРЕСА_2 шляхом обману, пообіцявши сприяння за винагороду в
отриманні посвідчення водія потерпілій ОСОБА_3 і не маючи наміру виконувати
його, повторно заволодів її грішми в сумі 500
грн., завдавши їй збитку на вказану суму.

Епізод № 2. Він же в один із
днів березня 2005 року,
повторно, в тому ж місці, аналогічним способом за сприяння у вчиненні таких же
дій потерпілому ОСОБА_4, заволодів його грошима в сумі 500 грн., завдавши
останньому збитку на вказану суму.

Епізод № 3. 22 червня 2005 року, приблизно
о 18 год., він же,
повторно на АДРЕСА_3 аналогічним способом за сприяння у вчиненні таких же дій

2

потерпілому ОСОБА_5, заволодів його
грішми в сумі 500 грн.,
завдавши останньому збитку на вказану суму.

Епізод № 4. В цей же день,
приблизно о 18 год., він же,
повторно у тому ж місці аналогічним способом за сприяння у вчиненні аналогічних
дій заволодів грошима в сумі 500
грн., які належать потерпілому ОСОБА_6, завдавши йому збитку на вказану
суму.

Епізод N° 5. 6 листопада 2006 року, приблизно
о 12 год. 00 хв., він
же, повторно, таємно біля будинку АДРЕСА_4 з
автомобіля «Міцубісі пажеро спорт» д.н.з. НОМЕР_1, який належить потерпілому
ОСОБА_7, викрав бухгалтерські документи та дві печатки ТОВ «Звел», завдавши
товариству збитку на суму 20000
грн., які в послідуючому використав для підробки документів.

Епізод № 6. 8 листопада 2006 року він же з
метою отримання кредиту, наміру повертати якого не мав, надав неправдиву
інформацію КБ «Дельта»
про те, що він нібито працює менеджером по кадрах у кадровому агентстві
«Мемфіс», внаслідок чого з ним був укладений кредитний договір на придбання
мобільного телефону «Nokia H80» вартістю 2689 грн., який він
отримав у СПД ФО «Ільїн». В послідуючому цей телефон він продав, а вирученими
коштами розпорядився на власний розсуд, повторно заволодівши таким чином
грошовими коштами на вказану суму.

Епізод № 7.15 листопада 2006 року, він же,
через незнайому особу, яка на його прохання заповнила бланк «Про доходи» на
його ім»я, зазначивши в ній посаду та місце роботи, яку він посвідчив
викраденою раніше печаткою ТОВ «Звел», підробив документ, який надає права з
метою використання його в послідуючому для отримання кредиту.

В цей же день
підроблений документ він з метою отримання кредиту, наміру повертати якого не
мав, надав до кредитної спілки «Полтава-капітал» та отримав кредит в сумі 4323 грн. нібито для
придбання комп»ютера, які шляхом обману повторно привласнив та розпорядився
ними на власний розсуд.

Епізод № 8. 23 листопада 2006 року він же,
повторно шляхом обману заволодів коштами в сумі 1299 грн., які належать ВАТ КБ «Надра», розташованому по вулиці АДРЕСА_5, надавши туди
підроблену ним довідку про наявне у нього нібито місце роботи та доходи в ТОВ
«Звел» та уклавши кредитний договір на придбання мобільного телефону «Samsung
D520» вказаної вище вартості. Після придбання ним телефону в ПП «Дзюба» та оплати
його вартості банком він продав придбаний ним телефон, а вилучені від цього
кошти потратив на власні потреби.

Епізод № 9. 11 грудня 2006 року, приблизно
о 19 год. 00 хв., він
же, в офісі АДРЕСА_3,
повторно, відкрито викрав мобільний телефон «Nokia 3230» з сімкартою
«Білайн», вирвавши його із рук у потерпілої ОСОБА_8, внаслідок чого останній
було завдано збитку на загальну суму 950
грн.

Епізод №10. 12 грудня 2006 року, приблизно
о 14 год. 00 хв., він
же, на ЦКР, що АДРЕСА_7, повторно, відкрито викрав мобільний телефон «Nokia
8910», вирвавши
його з рук потерпілого ОСОБА_9, внаслідок чого останньому було завдано збитку на загальну
суму 1000 грн.

Епізод Ms
11. 15 грудня 2006 року в ході
проведення обшуку за місцем проживання підсудного в квартирі АДРЕСА_6 було виявлено 9,547 г

3

особливо
небезпечного наркотичного засобу -
каннабісу, який останній незаконно придбав та протягом тривалого часу без
мети збуту зберігав у себе вдома.

Допитаний в ході
судового слідства по справі підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих
йому злочинів визнав повністю та підтвердив факти вчинення інкримінованих йому
злочинів за обставин викладених вище.

Оскільки
фактичні обставини справи і розмір цивільного позову ніким не оспорюються,
підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та
істинності його позиції немає та йому роз"яснено про позбавлення права
оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно
до ч. З ст. 299 КПК України
визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин
справи.

Суд вважає, що
дії підсудного ОСОБА_1 за епізодами №1-4,
6, 7, 8 слід кваліфікувати як заволодіння чужим майном шляхом
обману і зловживання довірою, вчинене повторно, тобто за ч. 2 ст. 190 КК України; по
епізоду № 5 суд
кваліфікує його дії за ч. 2
ст. 357 КК
України, оскільки він вчинив викрадення документів та печаток, що спричинило
порушення роботи підприємства; по епізоду №
7 суд кваліфікує його дії за ч.

2 ст. 358, оскільки вважає,
що він повторно вчинив підроблення документа який

видається
підприємством, установою, організацією і який надає права; за цим же епізодом

суд кваліфікує
його дії також і за ч. З ст. 358
КК України, так як ним було використано

завідомо підроблений
документ; за епізодами №
9-10 суд кваліфікує його дії як відкрите

викрадення
чужого майна, вчинене повторно, тобто за ч. 2 ст. 186
КК України; за епізодом

№ 11 суд кваліфікує дії підсудного за ч. 1 ст. 309 КК України,
оскільки він незаконно без

мети збуту
придбав та зберігав у себе наркотичний засіб.

Кваліфікуючи
діяння підсудного за ч. 2
ст. 357 та ч. 2 ст. 358 КК України, суд
виходить

3 положень ч. 1 ст. 275
КПК України про те, що розгляд справи провадиться тільки

відносно
підсудних і тільки в межах пред»явленого обвинувачення.

Обставинами, які
пом"якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка
обтяжує покарання підсудного, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи
ступінь тяжкості, обставини вчинення злочинів, дані про особу підсудного, стан
його здоров»я, обставини, що обтяжують та пом»якшують покарання суд вважає, що
покаранням, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження
вчинення нових злочинів повинне бути позбавлення волі.

Суд вважає, що
покарання підсудному повинне бути призначене відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України,
оскільки він після постановления
вироку, але до повного відбуття покарання вчинив більше двох злочинів.

Цивільні позови
по справі не заявлені.

Згідно висновку
лікарняно-консультативної комісії підсудний визнаний таким, що не потребує
примусового лікування від наркоманії.

Керуючись
статтями 321, 323 та 324
КПК України, суд,

4

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358 та ч. З ст. 358 і засудити його:

за ч. 2
ст. 186 КК
України на чотири роки позбавлення волі;

за ч. 2
ст. 190 КК
України на два роки позбавлення;

за ч. 1
ст. 309 КК
України на один рік обмеження волі;

за ч. 2
ст. 357 КК
України на один рік шість місяців обмеження волі;

за ч. 2
ст. 358 КК
України на два роки обмеження волі;

за ч. З ст. 358
КК України на шість місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України
частково приєднати не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м.
Полтави від 22 квітня 2004 року у вигляді
одного року і трьох місяців позбавлення волі і остаточне покарання визначити у
вигляді позбавлення волі строком на п»ять років і три місяці.

Строк відбування
покарання рахувати з 14 грудня 2006 року,
зарахувавши в нього час досудового ув»язнення засудженого.

Запобіжний захід
у вигляді взяття під варту щодо засудженого до набрання вироком законної сили
залишити без змін.

Речові докази по
справі: коробку з-під мобільного телефону (т. 1 а. с. 24)
повернути потерпілій ОСОБА_8; чорну сумку (т. 1 а. с. 232) повернути власнику
ОСОБА_7, а наркотичний засіб (т. 1
а. с. 99-100) - знищити.

Вирок може бути
оскаржено в апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом
п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під
вартою у цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя А.Г.Савченко

згідно