Глибоцький районний суд Чернівецької області
ВИРОК

МЕНЕМУКРАЇНИ

15 лютого 2012 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді Косована Т.Т.

секретар судового засідання Майщук С.В.

за участю прокурора Димчука І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, військовозобов'язаного, розлученого, інвалід III групи, громадянина України, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2010 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_1 отримуючи грошові доходи, а саме, допомагаючи громадянину ОСОБА_4 копати могили на кладовищі протягом трьох місяців в 2011 році отримував по 1000 грн. на місяць та з 22.02.2011 року отримує пенсію по інвалідності в розмірі 784 грн. у місяць, злісно ухилявся від сплати аліментів. В результаті чого станом на жовтень місяць 2011 року у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав повністю і в своїх показаннях підтвердив обставини вчинення ним злочину, крім того показав, що він дійсно отримував доходи допомагаючи громадянину ОСОБА_4 копати могили на кладовищі протягом трьох місяців в 2011 році за що отримував по 1000 грн. на місяць та з 22.02.2011 року отримує пенсію по інвалідності в розмірі 784 грн. у місяць, проте аліменти не сплачував. Обіцяв, що в подальшому буде сплачувати аліменти справно. Просив суд суворо не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 даними ними на досудовому слідстві, оголошеними та обговореними в судовому засіданні та іншими зібраними по справі доказами:

- заявою ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с7.);

*копією рішення суду від 17.12.2010 року про те, що ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття; (а.с. 13-14)

*копією виконавчого листа №2-1158/10 від 17.12.2010 року про те, що ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття; (а.с. 15);

довідкою розрахунком відділу Державної виконавчої служби в Глибоцькому районі Чернівецької області про розмір нарахованих аліментів (а.с. 18).

Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вчиненому підсудним ОСОБА_1 є склад злочину передбачений ч.І ст. 164 КК України - тобто, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі обставини справи, особу винного, позитивну характеристику по місцю проживання, повне визнання вини, його майновий стан та стан здоров'я, те, що він є інвалідом III групи і в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Як пом'якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття у вчиненому.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та на підставі ст. 76 КК України зобов'язати його: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу у відношенні засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з місця проживання.

На вирок суду може бути подано апеляцію в апеляційний суд Чернівецької

області через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 15-ти діб

з дня його проголошення всіма учасниками процесу, а засудженим з часу

отримання копії вироку.