Справа № 10-67, 2007 р. Головуючий
апеляція на санкцію Ігнатенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня місяця «04» дня

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого
- Червоненка
В.Я.

Суддів: Дубченка
А.П.

Литвиненко І.І.

З участю
прокурора - Кривенок Н.В.

Адвоката
- ОСОБА_2

Обвинуваченої
- ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали за апеляцією
прокурора на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 25 травня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою
щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженки м. Херсона Херсонської області, громадянки України, українки,
не одруженої, учениці десятого
класу середньої школи №8 м.
Херсона, мешканки АДРЕСА_1, раніше не судимої, -

обвинуваченої
у вчинені злочину, передбаченого
ч.1 ст. 186, ч.2
ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України, застосовано захід - віддання неповнолітньої
ОСОБА_1 під нагляд батьків.

В
апеляції прокурор просить постанову суду скасувати та направити справу на новий
судовий розгляд. Вважає, що суд
безпідставно відмовив у задоволенні подання слідчого, оскільки ОСОБА_1 обвинувачується у вчинені
тяжкого злочину, санкція ч.2 ст. 186 КК України передбачає покарання від
чотирьох до шести років позбавлення волі. Крім того судом не взято до
уваги, що ОСОБА_1 вину за епізодами
злочинної діяльності визнає частково, що
свідчить про те, що обвинувачена
перешкоджає встановленню істини по справі та ухиляється від кримінальної
відповідальності та перебуваючи на волі продовжує злочинну діяльність.

Заслухавши
суддю - доповідача; прокурора, який
підтримав апеляцію і просив постанову
суду скасувати з
направленням матеріалів на
новий судовий розгляд;

обвинувачену
ОСОБА_1 і її захисника - адвоката ОСОБА_2,
які просили постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що
відносно ОСОБА_1 23 січня 2007 року порушена кримінальна справа за ч.2 ст. 186 КК України за фактом грабіжу 17 січня
2007 року у гр. ОСОБА_3 мобільного телефону.

25
лютого 2007 року відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід - підписку про
невиїзд.

Крім
того, 11 травня 2007 року відносно
ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа за ч.2
ст. 186 КК України за фактом грабіжу 11 травня 2007 року у гр. ОСОБА_4 мобільного телефону.

14
травня 2007 року постановою Суворовського районного суду м. Херсона в задоволенні подання слідчого про
обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді взяття під варту відмовлено.

24
травня 2007 року слідчий повторно звернувся до суду з поданням про обрання
відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді взяття під варту, посилаючись на те, що ОСОБА_1 продовжує злочину діяльність, здійснила 09 листопада 2006 року грабіж
мобільного телефону у гр. ОСОБА_5 01
березня 2007 року крадіжку майна ОСОБА_6,
може продовжити злочину діяльність і сховатися від слідства.

Суворовський
районний суд м. Херсона 25 травня 2007
року відмовив в задоволенні подання і передав неповнолітню ОСОБА_1 під нагляд
батькам, відібрав від останніх письмові
зобов'язання.

Відповідно
Постановам Пленумів Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4 „Про
практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та
продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства", а також від 16 квітня
2004 року за №5 „Про практику застосування судами України законодавства у
справах про злочини неповнолітніх" запобіжний захід у вигляді тримання під
вартою щодо неповнолітньої особи може застосовуватися у виняткових
випадках, коли це зумовлено тяжкістю
злочину, у вчинені якого вона
обвинувачується, за наявності підстав та
в порядку, передбачених статтями
148, 150, 155 КПК України, а також якщо є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не
забезпечити виконання обвинуваченим, підсудним
процесуальних обов'язків, які випливають
із ч.2 ст. 148 КПК України, і його належної поведінки. Крім запобіжних
заходів, перелічених у ст. 149 КПК України, до цієї особи може бути застосований один із
заходів, передбачених ст. 436 КПК України, - передача під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, а якщо вона виховується в дитячій
установі, - під нагляд адміністрації
цієї установи.

Відмову
в обрані запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_1, суд обгрунтував у постанові тим, що обвинувачена неповнолітня, має постійне місце проживання та навчається у
середній школі м. Херсона, характеризується задовільно, раніше не судима, не вбачає можливості її вплинути на хід
слідства та суду.

Виходячи
з обставин справи і тяжкості злочину та з урахуванням особи
неповнолітньої, умов її життя, а також даних про здатність батьків
забезпечити належний контроль за поведінкою неповнолітньої ОСОБА_1 суд на
підставі ст. 436 КПК України передав
останню під нагляд батькам.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що неповнолітню ОСОБА_1 можливо передати під нагляд батькам, а не обирати відносно неї запобіжний захід -
взяття під варту, оскільки вона в період
після постановления судом
14травня 2007 року рішення з цього питання не вчиняла нових

злочинів
і не ухилялася від слідства, а
навпаки, сприяла слідству, даючи зізнання в раніше скоєних злочинах, а саме 09 листопада 2006 року і 01 березня
2007 року.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, залишити
без задоволення.

Постанову
Суворовського районного суду м. Херсона
від 25 травня 2007 року, про відмову в
обрані запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_1 залишити - без
змін.