УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Чернівці « 02 » жовтня 2007 р. колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Підгорної
СП.

суддів Семенюка
К.М., Яцинюка В.Ф.

за
участю прокурора Хоміцької
Т.Б.

та
адвоката ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями адвоката ОСОБА_4
в інтересах засудженого ОСОБА_2,
засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вирок Шевченківського районного суду м.
Чернівців від « 10 » липня 2007 року, -

Цим
вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Казахстану, росіянин, громадянин України, з середньою
освітою, не працюючий, розлучений, судимий Ленінським районним судом м.
Чернівців 28 липня 1993 року за ст.ст. 140 ч. II, 140 ч. III, 141 ч. II
КК України на 4 роки позбавлення волі, цим же судом 08 липня 1998 року за
ст. 141 ч. Ill KK України на сім років позбавлення волі, звільнений 08
лютого 2005 року після відбуття покарання, мешканець АДРЕСА_1, -

засуджена за ст. 186 ч. II
КК України на чотири роки позбавлення волі;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець та мешканець АДРЕСА_2, українець, з середньою освітою , не
працюючий, не одружений, не судимий згідно ст. 89 КК України, -

Справа №11 -
336/2007р.

Категорія: ст.
186 ч. II,
122 ч. І КК України

засуджений за ст. 186 ч. II
КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі, за ст. 15-186 ч. II
КК України на чотири роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на чотири роки шість
місяців;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та мешканець
АДРЕСА_3,

українець, з
середньою освітою, не одружений,

не працюючий, судимий
Шевченківським

районним судом
м. Чернівців 10 червня 2003

року за ст. 186
ч. II КК України на три роки

позбавлення волі, звільнений умовно

достроково на 10
місяців 26 днів 10 березня 2005

року, -

засуджений за
ст. 186 ч. II КК
України на чотири роки шість місяців

позбавлення волі, за ст. 122 ч. І КК України на один рік
позбавлення волі. На

підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш

суворого
покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді

позбавлення волі
на чотири роки шість місяців.

Міра
запобіжного заходу засудженим залишена тримання під вартою. Строк відбуття
покарання обчислено ОСОБА_1 з 20 червня 2006 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 20
жовтня 2006 року, зараховано ОСОБА_2 в строк відбуття покарання тримання його
під вартою з 20 по 30 червня 2006 року.

Стягнуто
з ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 1700
гривень. Вирішена доля речових доказів.

Згідно
вироку ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, 20 червня 2006 року приблизно о 14 годині біля будинку АДРЕСА_4з
застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, відкрито, шляхом ривка викрав у потерпілого ОСОБА_6 майно на
загальну суму 81 грн. 75 коп. (пачка цигарок, папка з документами, зошитом,
ручкою).

Засуджені
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними у тому, що 0 жовтня 2006 року приблизно о 01
годині 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля перехрестя
вулиць К.Лібкнехта та Головної м. Чернівців з застосуванням насильства, яке не
було небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_5, відкрито викрали
належний потерпілому мобільний телефон "Нокія-7610" зі стартовим
пакетом та карткою пам'яті загальною вартістю 1700 грн.

Крім того,
засуджений ОСОБА_2 визнаний
винним у тому, що він 20 жовтня 2006 року приблизно о 01 годині 40 хвилин,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на перехресті вулиць К.Лібкнехта та
Головної м.

Чернівців з метою відкритого
викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 (мобільного телефону) вдарив кулаком в
обличчя потерпілого та наніс ще кілька ударів потерпілому, який впав на землю;
однак ОСОБА_2 не довів
свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як
потерпілий ОСОБА_7 з місця події втік.

Засуджений ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 18 травня
2006 року приблизно в 0-годин ЗО хвилин на вулиці Толстого міста Чернівців
в ході бійки умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 кілька ударів в голову та ногою в
область голови, коли потерпілий впав, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 двобічний
відкритий перелом нижньої щелепи, тобто тілесні ушкодження, що відносяться до
середнього ступеню тяжкості.

Адвокат ОСОБА_4 в апеляції в інтересах засудженого
ОСОБА_2 просить вирок районного суду відносно ОСОБА_2 скасувати і призначити
йому більш м'яке покарання, ніж передбачено законом, врахувавши відповідно до
вимог ст.ст. 65, 66 КК України пом'якшуючи покарання обставини: що засуджений
проживав лише з матір'ю, виховувався без батька, його молодший брат помер у
2002 році, що він позитивно характеризується за місцем проживання, працює
різноробочим неофіційно, є несудимим.

Засуджений ОСОБА_3 в апеляції просить вирок суду стосовно нього змінити,
застосувати ст. 69 КК України, обравши покарання більш м'яке, ніж передбачено
ст. 186 ч. II КК України, врахувавши повне визнання ним своєї вини,
сімейне положення, а також відсутність доказів вчинення ним злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Засуджений ОСОБА_1 в апеляції вважає вирок щодо нього несправедливим,
просить пом'якшити йому міру покарання, врахувати, що на його утриманні мама
похилого віку.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_4 та засудженого
ОСОБА_1, які підтримали доводи поданих апеляцій, прокурора, що вважав вирок
суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляцій, судова колегія вважає, що апеляція ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню, а апеляції засудженого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Винуватість засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у скоєнні злочинів при
обставинах, наведених у вироку, повністю доведена сукупністю зібраних та
досліджених у судовому засіданні доказів і не оспорюється в апеляціях.

Міра покарання засудженому ОСОБА_2
обрана судом відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості
вчинених злочинів, часткового визнання ним своєї вини та даних про його особу.

Підставою
застосування ст. 69 КК України є наявність декількох обставин, що пом'якшують
покарання винуватої особи та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину. Однак, судом при вирішенні питання про обрання ОСОБА_2 міри покарання
таких пом'якшуючих покарання обставин не встановлено і судова колегія вважає,
що апеляція адвоката в

інтересах
засудженого ОСОБА_2 про пом'якшення
йому покарання та застосування ст. 69 КК України задоволенню не підлягає.

Заперечення
засудженим ОСОБА_3 в апеляції факту скоєння ним злочину 20 жовтня 2006 року в
стані алкогольного сп'яніння спростовується його ж показаннями та показаннями
засудженого ОСОБА_2 в судовому
засіданні (том 3 а.с. 253) про те, що вони 20 жовтня 2006 року вживали спиртні
напої. При обранні ОСОБА_3 міри покарання суд у відповідності до вимог ст. 65
КК України врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних
злочинів, визнання ним своєї вини та характеризуючи його особу дані і призначив
покарання, що є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження
нових злочинів. Судова колегія не знаходить підстав для зміни вироку,
пом'якшення ОСОБА_3 покарання та застосування ст. 69 КК України.

Не
підлягає задоволенню також апеляція ОСОБА_1 в частині пом'якшення йому
призначеного покарання, оскільки суд при вирішенні цього питання згідно вимог
ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність
обтяжуючих та пом'якшуючих покарання обставин, особу винного і обрав покарання,
що є мінімальним з передбаченого санкцією ч. II ст. 186
КК України. Підстав для зміни вироку суду та пом'якшення ОСОБА_1 обраного
покарання судова колегія не вбачає.

Разом з тим, судова колегія вважає, що з мотивувальної
частини вироку (фабули вироку, аркуш вироку 1) слід виключити посилання на те,
що злочин ОСОБА_1 скоїв "застосувавши насильство, що не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого", оскільки така кваліфікуюча ознака грабежу
органом досудового слідства ОСОБА_1 не інкримінувалась (том 1 а.с. 61-62,
134-140).

Керуючись ст.ст.
365, 366, 367 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_2 та засудженого
ОСОБА_3залишити без задоволення, апеляцію ОСОБА_1 задоволити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10 липня 2007 року
стосовно ОСОБА_2 та
ОСОБА_3залишити без змін. Цей же вирок стосовно ОСОБА_1змінити, виключити з
мотивувальної частини вироку посилання на те, що ОСОБА_1 вчинив злочин
"застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого".

Решта вироку
залишити без змін.