Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1-248/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В.

захисника ОСОБА_1

законного представника підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, раніше судимого 07.04.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік, 09.09.2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2011 року близько 00 год. ОСОБА_3, перебуваючи поблизу дитячої обласної лікарні по вулиці Хрещатик,83 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, побачивши припаркований на стоянці, навпроти дитячої обласної лікарні, автомобіль НОМЕР_1, що належить потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом з метою його подальшого використання для поїздки до магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3, скориставшись темною порою доби та відсутністю поблизу власників автомобіля та інших осіб, підійшов до автомобіля НОМЕР_1, руками опустив скло у водійським дверях та відчинив вказані двері, проник в салон автомобіля, де шляхом замикання електропроводів замка запалення завів двигун та вирушив на вищевказаному автомобілі НОМЕР_1 до магазину до залізничної станції с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Під час руху на вищевказаному автомобілі на перехресті вулиць Молодіжна ОСОБА_6 м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області був помічений працівниками ВДАІ Києво-Святошинського району, і з метою уникнення від відповідальності за скоєний злочин намагався втекти на автомобілі від останніх, але не впоравшись з керуванням, вимушено зупинив автомобіль в лісосмузі по вулиці Леніна в м. Боярка, де був затриманий працівниками ВДАІ.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5, матеріальну шкоду на загальну суму 12842,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 10.01.2011 року близько 23 год. 30 хв. він перебував в парку в м. Боярка де прогулювався. Коли близько 00 год. проходив по вул. Хрещатик в м. Боярка, поблизу дитячої обласної лікарні, на стоянці перед входом на територію лікарні, побачив автомобіль ВАЗ 2106 бежевого кольору в якому в водійських дверях було опущене вікно приблизно на 20-25 см. Побачивши це, він вирішив на вказаному автомобілі поїхати по цигарки. З цією метою він підійшов до автомобіля, ще трохи приспустив скло та через отвір, від опущеного скла в водійських дверях, просунув руку в салон, підняв защіпку на дверях та таким чином відімкнув двері, після чого з зовнішньої сторони відкрив двері та проник до салону автомобіля, сів за водійське сидіння, побачив, що біля замка запалення видно проводку, яка була відєднана від замка запалення. Потім він навмання почав замикати кінці проводів та з декількох спроб двигун автомобіля завівся. Далі ввімкнув світло та задню передачу і виїхав на автомобілі на проїзну частину та поїхав в магазин до залізничної станції Тарасівка. Коли їхав на автомобілі біля «Будинку Побуту» по вул. Молодіжній в м. Боярка, його почали зупиняти працівники ДАІ, але на їх вимогу він не зупинився, а почав тікати на автомобілі та звернув на вулицю ОСОБА_6, де на перехресті вказаної вулиці з вулицею Леніна його занесло, тому він зупинив автомобіль біля лісопосадки.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання підсудними своєї вини, його винність у незаконному заволодінні транспортними засобом підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_5 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно його заяви на підставі ст.306,308,314 КПК України, що він проживає протягом тривалого часу з дружиною ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1.

У них у власності є автомобіль марки ВАЗ 21061 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_2, який він з дружиною придбав в серпні 2010 року за 12 000 грн. Вказаний автомобіль належить йому та його дружині на праві спільної власності. Він має право керування ним, про що зазначено в технічному паспорті на автомобіль. Вказаним автомобілем він постійно користується. Інколи на ніч він ставить автомобіль на подвіря будинку, а інколи на ніч залишає на стоянці біля дитячої обласної лікарні по вулиці Хрещатик, 83.

10.01.2011 року близько 21 год. 30 хв. він приїхав на автомобілі додому. Так як на подвірї не було місця, щоб поставити автомобіль, він залишив його на стоянці біля дитячої обласної лікарні. Замкнув всі двері та пішов додому. Всі вікна автомобіля також були зачинені, замок запалення, проводка знаходились в робочому, справному положенні.

Вдома дружина вже спала, він також ліг відпочивати. Близько 1 год. 30 хв. 11.01.2011 року до нього додому приїхали працівники ДАІ та повідомили, що його автомобіль НОМЕР_3 було викрадено, особу, яка викрала автомобіль, затримано, автомобіль знаходиться на зберіганні в ОСОБА_9 Дізнавшись про дану подію він звернувся до міліції з письмовою заявою.

Просить призначити підсудному покарання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_4 на досудовому слідстві дала показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно її заяви на підставі ст.306,308,314 КПК України, що вона проживає протягом тривалого часу з чоловіком ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1.

У них в власності є автомобіль марки ВАЗ 21061 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_2, який вона з чоловіком придбали в серпні 2010 року за 12 000 грн. Вказаний автомобіль належить їй та її чоловіку на праві спільної власності. В технічному паспорті на автомобіль НОМЕР_4, зазначено її імя, а чоловік має право керування даним автомобілем, про що зазначено в технічному паспорті на автомобіль.

На автомобілі постійно їздить її чоловік. Інколи на ніч він ставить автомобіль на подвірї будинку, а інколи на ніч залишає навпроти їх будинку, на стоянці, біля дитячої обласної лікарні по вулиці Хрещатик 83 в звязку з тим, що на подвірї можуть залишати свої автомобілі інші мешканці будинку.

10.01.2011 року близько 21 год. 30 хв. вона перебувала вдома, в цей час вже спала. Перед тим як вона лягла спати чоловіка вдома не було.

Близько 1 год. 30 хв. 11.01.2011року до них додому приїхали працівники ДАІ та повідомили, що автомобіль НОМЕР_3 було викрадено, але особу яка викрала автомобіль затримано та автомобіль знаходиться на зберіганні в ОСОБА_9

Дізнавшись про дану подію вони звернулись до міліції, чоловік написав з даного приводу заяву.

Просить призначити підсудному покарання на розсуд суду.

Законний представник підсудного ОСОБА_3 ОСОБА_2 пояснив суду, що підсудний його син, він його виховує сам, оскільки мати померла, просить призначити сину покарання не повязане з позбавленням волі.

Винність підсудного у незаконному заволодінні транспортним засобом підтверджується також доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- рапортом інспектора ДПС ВДАІ ОСОБА_10 відповідно до якого 11.01.2011 року в м. Боярка був зупинений автомобіль НОМЕР_5, який належить ОСОБА_11, за кермом даного автомобіля знаходився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6);

- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 11.01.2011 року в якій останній просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з 23-00 год. 10.01.2011 року до 1-00 год. 11.01.2011 року викрала його автомобіль НОМЕР_6 бежевого кольору, який стояв припаркований по вул. Хрещатик в м. Боярка, біля дитячої обласної лікарні (а.с. 7);

- протоколом огляду місця події від 11.01.2011 року, відповідно якого було по вул. Ленінградській в м. Боярка було оглянуто та вилучено автомобіль НОМЕР_1 (а.с. 8-11);

- свідоцтвом про реєстрацію технічного засобу автомобіля НОМЕР_7 відповідно до якого власником автомобіля є ОСОБА_8 (а.с.42);

- звітом з товарознавчої експертизи від 04.02.2011 року відповідно до якого ринкова вартість автомобіля НОМЕР_3 станом на 10.01.2011 року становить 12842 грн. (а.с.57-61).

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 08.02.2011 року під час даної слідчої дії ОСОБА_3 детально розповів про обставини вчиненого ним злочину 11.01.2011 року (а.с. 65-66).

Суд визнає, що підсудний, потерпілі давали правдиві показання, які відповідають обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Таким чином, аналіз досліджених та оцінених доказів по справі свідчить про те, що вина підсудного у незаконному заволодінні транспортним засобом доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу підсудного.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, виховується у неповній сімї, обставинами, які помякшують покарання, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, виховання у неповній сім`ї, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, та приймаючи до уваги наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.289 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_3 іншого, більш мякого, виду покарання.

09.09.2010 року ОСОБА_3 засуджений Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Враховуючи, що ОСОБА_3 в період іспитового строку вчинив 11.01.2011 року новий злочин, суд вважає за необхідне на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2010 року.

Суд вважає за необхідне не застосовувати до підсудного додаткового покарання у виді конфіскації майна, зважаючи на те, що ч.2 ст.98 КК України не передбачено застосування до неповнолітніх зазначеного додаткового покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2010 року, та призначити остаточне покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 11.01.2011 року, тобто з моменту його затримання (а.с.14-21).

Стягнути із законного представника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_7 ОСОБА_12 668 грн. 73 коп. за проведення експертного дослідження (а.с.70).

Речовий доказ по справі автомобіль НОМЕР_1 залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_11 (а.с. 44)

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя С.В.Хрипун