Справа
№ 215/7977/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2013 року Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді
Камбул М.О.

при секретарі
Чорнобривець А.В.

за участю прокурора
Іванків О.В.

обвинуваченого
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 7 в м. Кривому
Розі кримінальне провадження №
0003642 щодо кримінального
правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Кривого Рогу, Дніпропетровської
області, українця, громадянина
України, освіта середня-спеціальна, не
пербуваючого у шлюбі, не працюючого,
раніше не судимого, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_1 -

за ст. 164 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу № 2-3622 від 18.11.2010 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області,
був зобов'язаний виплачувати аліменти
на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7,
у розмірі 14 частини від усіх видів його
доходів, але не менше ніж 30% від
прожиткового мінімуму, щомісячно, до
повноліття

дитини, на користь матері дитини
ОСОБА_2, починаючи

стягнення з 14.09.2010 року.

З 01 січня 2012 року ОСОБА_1, діючи з
метою невиконання рішення суду про
стягнення аліментів на утримання
дитини, аліменти не виплачує і ніякої
іншої матеріальної допомоги на
утримування сину не надає,
заборгованість по аліментах не
виплатив. 24.01.2013 року ОСОБА_1 звернувся
до Тернівського районного центру
занятості м. Кривого Рогу за допомогою
у працевлаштуванні та був облікований
як шукаючий роботу. Спеціалістом
центру занятості ОСОБА_1 було дано
направлення на працевлаштування до ТОВ
«Промисловий ремонт», де ОСОБА_1
відмовився від запропонованої
вакансії і до центру занятості більше
не звертався.

14.10.2013 року ОСОБА_1,

працевлаштувавшись до ПАТ «ЦГЗК» ПП
«Строй-Арсенал», електрослюсарем, в
Тернівський ВДВС Криворізького МУЮ не
повідомив, зим продовжив злісно
ухилятися від сплати аліментів.

Період злісного ухилення ОСОБА_1 від
сплати аліментів складає 22 місяця і 12
днів - з 01.01.2012 року по 12.11.2013 року.

Державним виконавцем ОСОБА_1

неодноразово попереджався про
необхідність працевлаштування,
виконання своїх обов'язків, а також про
притягнення до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини. Однак,
ОСОБА_1, належних висновків не зробив,
на попередження державного виконавця
не реагував, ніяких заходів,
направлених на погашення
заборгованості по виплаті аліментів не
вживав та продовжував злісно ухилятись
від сплати аліментів.

Ухилення ОСОБА_1 від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини привело до утворення
заборгованості по аліментах на адресу
матері дитини - ОСОБА_2, яка станом на
12.11.2013 року - склала 22851,19 грн., що згідно
Закону України "Про виконавче
провадження" зі змінами від 34.11.2010 року
перевищує суму сукупно нарахованих
відповідних платежів за 6 місяців, яка
за станом на 01.11.2013 року складає 5627,34
гривень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, у
скоєному злочині розкаявся.

Учасники судового процесу не
заперечують визнати недоцільним
дослідження доказів відносно тих
обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_1 не оспорює
фактичні обставини справи, правильно
розуміє зміст цих обставин, у суду не
має сумнівів у добровільності його
позиції.

Судом роз'яснено обвинуваченому та
потерпілій правила ст.349 ч.3-4 КПК
України, про те, що в цьому разі вони
будуть позбавлені права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд вважає обвинуваченого винним в
кримінальному правопорушенні за ст.164
ч.1 КК України за ознаками злісного
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує, що
ОСОБА_1 раніше не судимий, у скоєному
злочині розкаявся, за місцем мешкання
характеризується позитивно. на час
розгляду справи частково сплатив борг.
З урахуванням ступеню тяжкості
скоєного злочину, особи
обвинуваченого, суд вважає необхідним
та достатнім призначити
обвинуваченому покарання у вигляді
обмеження волі, зі звільненням від
покарання з іспитовим строком
відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні та
призначити покарання за ст.164 ч.1 КК
України - один рік обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76ч.1 п.2,3,4 КК України
ОСОБА_1 від покарання звільнити з
іспитовим строком на 1 рік, зобов'язавши
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції за місцем проживання,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з
дня проголошення вироку за виключенням
підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися відповідно до
положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: