Справа №11а-254
2007 р. Категорія - ст.186 ч.2,187 ч.1 КК України.
інстанції - Бутельська Г.В. Доповідач - Палічук А.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року.

Судова палата у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської

області в складі:

Головуючого - Драного О.П.

Суддів - Палічука А.О., Олексієнко І.С.

За участю прокурора - Голубенко Г.П.

Адвоката - ОСОБА_1

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в М.Кіровограді кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2,
на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2006 року,
яким:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, такий ,
що не має судимості на підставі ст.6 п.;
КПК України,

Засуджений за ст.186 ч.2 КК України до 4 років
позбавлення волі; за ст.187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі
ст.70 КК України, шляхом поглинення остаточно призначено покарання ОСОБА_2 - 4
роки позбавлення волі.

За ст.357 ч.3 КК
України ОСОБА_2 виправданий за відсутністю в його діях складу злочину.

Суд визнав
винним ОСОБА_2 в тім, що він 10.07.2006 року на вул. Новгородська в
М.Кіровограді скоїв відкрите викрадення майна, поєднаного з насильством, яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я ОСОБА_3, викравши шляхом ривка сумочку, в
якій знаходився телефон, гроші, парфумерія, заробітна пластикова картка,
заподіявши шкоду потерпілій в сумі 3935 грн.28 коп.

10.08.2006 року
ОСОБА_2 приблизно о 10.00 годині на території міського саду в . м. Кіровограді,
в районі телецентру скоїв напад на неповнолітню ОСОБА_4 з погрозою застосування
насильства яке є небезпечним для життя чи здоров'я, при цьому заволодів її
майном: мобільним телефоном "Сіменс А-62" з сім картою, 4-ма золотими
сережками, а всього на суму 1450 грн.

В апеляції ОСОБА_2 не
оспорюючи правильність кваліфікації
його дій, просить вирок змінити та пом'якшити йому покарання з застосуванням
ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення
вироку без змін, а апеляцію без задоволення, ОСОБА_2 та його захисника, які
підтримали доводи апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_2 в скоєнні злочинів, за які він
засуджений, являється правильним, оскільки грунтується на сукупності зібраних
та перевірених в судовому засіданні доказах, і зокрема: поясненнями самого
засудженого ОСОБА_2, який повністю визнав себе винним в скоєних злочинах,
поясненнями потерпілих та іншими матеріалами справи.

Проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд правильно
кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст.ст.186 ч.2,187 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд на підставі ст.65 КК України врахував ступінь
тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини справи,
обставини, що пом'якшують його покарання, щире каяття, відшкодування заподіяної
шкоди, та призначив йому мінімальне покарання, передбаченого санкціями статей
КК України.

Що стосується других обставин, які на думку ОСОБА_2 не
були враховані судом, то колегія суддів вважає, що вони не можуть бути
підставою для застосування ст.75 КК України, враховуючи, що ним скоєні тяжкі
злочини.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, вирок Ленінського районного суду
від 18 грудня 2006 року стосовно нього - без змін.