Справа № 606/594/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
15 квітня 2015 року
Теребовлянський районний суд
Тернопільської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
законного представника потерпілого ОСОБА_4
за ч.1 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
19 лютого 2015 року року близько 14.30 години на польовій дорозі між селами Тютьків та Дарахів Теребовлянського району ОСОБА_5 розпочав конфлікт із однокласником свого сина ОСОБА_6 - малолітнім ОСОБА_7 , з приводу неприязних відносин між останніми.
В ході словесного конфлікту ОСОБА_5 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано, реалізовуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, взявши однією рукою малолітнього ОСОБА_7 , за верхній одяг, почав шарпати його. В ході даного конфлікту ОСОБА_5 зловив та стиснув долонею руки обличчя ОСОБА_7 , після чого здавлював шию потерпілого рукою та заламував його ліву руку за спину.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо шкірних крововиливів на верхній і садна на нижній повіках лівого ока та внутрішньошкірні крововиливи на лівій боковій поверхні шиї.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1ст. 125 КК України, не визнав, та пояснив що 19 лютого 2015 року зі школи прийшла його донька ОСОБА_8 та сказала, що її бив ОСОБА_7 , учень 7 класу Дарахівської ЗОШ, після цього біля 14 год 30 хв. він поїхав на велосипеді в напрямку школи польовою дорогою та по дорозі побачив, що зі школи йшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Він сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щоб вони йшли, а ОСОБА_13 він зупинив, зловив його за обшивку куртки, потряс його, накричав на нього, та сказав щоб більше такого не повторювалося, щоб він більше не чіпав його дочки. Після цього сів на велосипед та поїхав в протилежну сторону від учнів, які йшли зі школи.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , пояснив що 19 лютого 2015 року біля 14 год 30 хв. він повертався зі школи разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на зустріч їм на велосипеді надїхали ОСОБА_14 та його батько ОСОБА_5 , ОСОБА_5 зупинився. Поставив велосипед на бік та сказав Вітику ОСОБА_15 та ОСОБА_11 йти до дому, а йому ОСОБА_16 сказав залишитися. ОСОБА_5 почав на нього кричати, зловив його за обличчя та шию, вдарив в живіт та говорив, щоб він не чіпав його дітей. Він йому сказав, що він його дітей не чіпав та чіпати не буде. Після вказаного інциденту ОСОБА_5 його відпустив , і він наздогнав ОСОБА_11 та ОСОБА_17 з якими разом йшли зі школи та всі пішли до дому. Також пояснив, що до вказаного інциденту в нього тілесних ушкоджень не було, після даної шарпанини в нього набрякло лице.Раніше будь-яких інцидентів з ОСОБА_5 в нього не було.
Законний представник потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що його син ОСОБА_9 розповів йому, що його побив ОСОБА_5 (батько ОСОБА_18 ), а також син жалівся на болі в животі, та в нього він бачив гематому під оком і подряпини на лиці. Також пояснив, що обвинуваченим ОСОБА_5 на велосипедах був разом зі своїм сином ОСОБА_19 .
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він навчається в одному класі з потерпілим ОСОБА_20 , до дому прийшла його молодша сестра ОСОБА_8 з плачем та сказала, що її побив ОСОБА_9 , обзивав її нецензурними словами , казав що викине її з третього поверху, після цього він з батьком ОСОБА_5 сіли на велосипеди та поїхали в напрямку школи по польовій дорозі та побачили, що зі школи йшли до дому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вони зупинили ОСОБА_13 , а його батько ОСОБА_5 зловив ОСОБА_13 за куртку потряс його та сказав , щоб він більше не чіпляв його дочку ОСОБА_21 . Після цього вони з батьком поїхали до дому. Також пояснив що в цей день, а саме 19 лютого 2015 року в потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не було видно.
Свідок ОСОБА_22 пояснив, що 19 лютого 2015 року він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 польовою дорогою поверталися зі школи, вже ближче до села Тютьків до них на велосипеді підїхав ОСОБА_5 і сказав йому та ОСОБА_11 йти дальше до дому, а ОСОБА_16 сказав залишитися. Вони пішли далі дорогою і чули як ОСОБА_5 кричав на ОСОБА_13 , ОСОБА_23 почав плакати, коли він оглянувся то побачив, що ОСОБА_5 штуркав ОСОБА_23 , в тому числі рукою в лице, вивертав йому руку, коли ОСОБА_23 наздогнав їх , то він плакав та тримався за живіт, вони зайшли в село та розійшлися по домах.
Законний представник свідка ОСОБА_24 - пояснила, що її син в судовому засіданні говорить правду і вона вірить його словам , а також пояснила, що коли її син прийшов зі школи до дому і розказав їй, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_25 , кричав на нього, що ОСОБА_23 було око підбите та почервоніло.
Свідок ОСОБА_26 пояснив , що 19 лютого 2015 біля 14 год 30 хв. він йшов зі школи разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на польовій дорозі до села на зустріч їм їхали на велосипедах ОСОБА_5 та його син ОСОБА_14 , біля них ОСОБА_5 зупинився та сказав йому та Вітику ОСОБА_15 йти дальше, а ОСОБА_16 залишитися, вони пішли помало та оглядалися час від часу, та бачили як ОСОБА_5 тряс ОСОБА_23 , кричав на нього, ОСОБА_23 плакав. Також пояснив, що тілесних ушкоджень у ОСОБА_23 до вкащаного інциденту не було. Коли ОСОБА_23 наздогнав їх та сказав, що його бив ОСОБА_5 , і що його болить живіт.
Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_27 сказала, що її син говорить правду, та коли він прийшов зі школи до дому і розповів що між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відбувся конфлікт. ОСОБА_23 плакав та казав, що його вчепився ОСОБА_5 , і що відчуває біль у животі.
Свідок ОСОБА_28 пояснила, що 19 лютого 2015 року біля 14 год. 30 хв. вона йшла зі школи перед нею йшли діти ОСОБА_29 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діти йшли впереді від неї близько 200- 300 метрів, вона бачила як їхали на велосипедах польвою дорогою ОСОБА_5 з сином ОСОБА_14 , коли вона підходила ближче , то чула крики, коли вона підійшла ще ближче, то конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_30 вже не було, оскільки останні розійшлися.Також може ствердити, що в цей день у ОСОБА_13 будь-яких тілесних ушкоджень видно не було.
Вина ОСОБА_5 , доводиться наступними доказами:
Як вбачається із зави, зареєстрованої в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області під №393, 19 лютого 2015 року о 16 год 10 хв. у РВ надійшло повідомлення по зверненню гр. ОСОБА_4 , про те, що його синові ОСОБА_7 , 2001 року народження, ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 259 від 20.02.2015 року, на підставі даних судово медичної експертизи малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , експерт дійшов таких висновків:- при судово медичній експертизі у ОСОБА_7 виявлені внутрішньо шкірні крововиливи на верхній і садно на нижній повіках лівого ока та внутрішньо шкірні крововиливи на лівій боковій поверхні шиї; - зазначені вище ушкодження виникли від дії тупих предметів приблизно за добу до експертизи що підтверджується їх характером і властивостями; - виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження належать до легких п.2.3.5. Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ №6 МОЗ України,1995 року.);- утворення зазначених вище ушкоджень за повідомлених ОСОБА_7 при експертизі обставин не виключається.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підпадають під ознаки ч. 1 ст.125 ККУкраїни як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, і особу обвинуваченого,- раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, по місцю проживання характеризується добре, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні має трьох малолітніх дітей.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а також думку законного представника потерпілого щодо покарання і його виду, що дії обвинуваченого після вчинення злочину не свідчать про його каяття та переживання у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді громадських робіт, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення.
Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді 120 годин громадських робіт .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
Головуючий: