Справа №: 1024/1449/12
Провадження № 4/1024/21/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2012 року

Суддя Ставищенського районного суду Київської області: Скороход Т. Н.,

за участю секретаря: Соколової О.А.,

прокурора: Чугаєва В. Ю.,

захисника осіб, щодо яких порушено

кримінальну справу: ОСОБА_1,

осіб, щодо яких порушено

кримінальну справу: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

слідчого СВ Ставищенського РВ ГУ

МВС України в Київській області: ОСОБА_5,

розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Ставищенського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 10 вересня 2012 року про порушення кримінальної справи, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із вказаною скаргою звернулася захисник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Ставищенського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 10.09.2012 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, посилаючись на те, що вказана постанова є незаконною з наступних підстав.

Згідно ст. 94 КПК України приводом для порушення кримінальної справи є не будь-яке повідомлення, а лише те, що містить у собі відомості, які дають можливість зробити органу дізнання, слідчому або прокурору висновок про наявність існування суспільно-небезпечного діяння або його ознак.

З оскаржуваної постанови слідує, що приводом для порушення кримінальної справи була заява ОСОБА_6, про те, що невстановлені особи здійснили крадіжку належної йому металевої бочки, яка знаходилася поблизу Красилівського сільського ставу. ОСОБА_6 прямо не вказав, що крадіжку його бочки вчинили саме ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що свідчить про те, що саме повідомлення потерпілого не може бути приводом до порушення кримінальної справи саме щодо зазначених конкретних осіб. Крім того, ОСОБА_6 підтвердив факт, що належна йому бочка знаходилася не на території його домогосподарства чи іншого приватного володіння, а поблизу Красилівського сільського ставу, тобто на території загального користування, як безхозне майно.

Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено жодних конкретних даних, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ознак будь-якого злочину, в тому числі і передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Дані особи повідомили, що бочку вони вважали безхозною, оскільки бачили її давно в занедбаному стані у рові неподалік сільського ставу. Проте, як тільки дізналися від працівників міліції, що у бочки є власник, то відразу компенсували власнику її вартість ще до порушення кримінальної справи, про що ОСОБА_6 написав розписку, вказавши, що претензій до них не має.

Разом з тим, всупереч ст. 97 КПК України в ході перевірки не опитано належним чином ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет зясування наявності в діях кожного з них тих обовязкових ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, без наявності яких прийняття рішення про порушення кримінальної справи є неможливим. Також належним чином не опитано ОСОБА_6 щодо обставин зникнення металевої бочки, наявності у нього відповідних документів, які б підтверджували його право власності на цю бочку, не зясовано чому бочка знаходилася у такому стані та в такому місці, що давало стороннім людям підстави розцінювати її як безхозну. Також не зясовано чи знайомий був ОСОБА_6 з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких відносинах з останніми перебував, чи повідомляв їм, що територія, на якій стояла бочка використовується ним на підставі договору оренди.

Крім того, слідчим Кулібабою О.Г. грубо порушено права ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на захист, одним із способів якого є можливість негайного оскарження до суду постанови про порушення кримінальної справи, оскільки копія даної постанови їм вручена через 25 днів з дня порушення щодо них кримінальної справи.

Суд, розглянувши скаргу, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, слідчого і думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної справи №21-3608, вважаю, що в задоволені скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1,5 ч. 1 ст. 94 КПК України приводами для порушення кримінальної справи є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються обєктивні ознаки скоєного або підготовленого злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 94КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, за умови законності джерел їх отримання, що вказують на наявність ознак злочину та свідчать про реальність конкретної події злочину, на основі яких після порушення справи встановлюються обактивні ознаки скоєного або підготовленого злочину.

10 вересня 2012 року слідчим СВ Ставищенського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Підставою до порушення вказаної кримінальної справи стала заява ОСОБА_6 від 3 вересня 2012 року про те, що в період часу з 29 серпня 2012 року по 3 вересня 2012 року невстановлені особи здійснили крадіжку належної йому металевої бочки, переобладнаної в приміщення охоронця, яка знаходилася поблизу Красилівського сільського ставу (а.с.8).

Також із зібраних в ході дослідчої перевірки матеріалів, на підставі яких порушена кримінальна справа, вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добровільно компенсували ОСОБА_6 вартість викраденої бочки (а.с.62).

В своїх поясненнях ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що вони 31 серпня 2012 року викрали з території Красилівського сільського ставу металеву бочку, яка була переобладнана під приміщення охоронця (а.с. 27-29).

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України за наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування. Якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу має бути порушено щодо цієї особи.

З наведеного вбачається, що в розпорядженні слідчого на момент порушення кримінальної справи були достатні дані, які вказували на наявність в діях ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Твердження захисника про недодержання слідчим процесуального порядку порушення кримінальної справи є необґрунтованими і надуманими, в постанові слідчого про порушення кримінальної справи у відповідності до вимог ст.ст. 98, 130 КПК України зазначено місце і час її складання, посада особи, що винесла постанову, її прізвище, обґрунтування прийнятого рішення, а також стаття кримінального закону, за якою її порушено та подальше спрямування справи.

Керуючись ст. ст. 236-5, 236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Ставищенського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 10 вересня 2012 року про порушення кримінальної справи.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя Т. Н. Скороход