Провадження № 11-сс/792/199/13
Справа № 792/144/13
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: на ухвалу слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2013 року Колегія
суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду
Хмельницького області в складі :

головуючого - судді Матущака М.С.,

суддів Барчука В.М.,
Козачка С.В.,

за участю секретаря Молодої І.О.,

прокурора Лазаренка В.В.,

слідчого Барабаша А.Г.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу слідчого судді Хмельницького
міськрайонного суду від 07 листопада 2013
року

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в
якій просила скасувати як
необґрунтовану постанову начальника
відділу розслідувань корупційних
кримінальних правопорушень
прокуратури Хмельницької області від 05
вересня 2013 року про закриття
кримінального провадження
№ 0000004 у зв'язку з
відсутністю події правопорушення та
зобов'язати орган досудового
розслідування усунути порушення
закону, допущені на досудовому
слідстві.

Зокрема вказувала, що прокурор
прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_2 та
старший прокурор прокуратури області
ОСОБА_3 необ'єктивно провели перевірку
її заяв та прийняли незаконні рішення,
чим вчинили службові злочини,
передбачені ст.ст.364, 365, 367, 376, 382, 396 КК
України. Тому без урахування всіх
обставин щодо них незаконно закрито
кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького
міськрайонного суду від 07 листопада 2013
року відмовлено в задоволенні скарги з
посиланням на те, що при закритті
кримінального провадження були
дотримані вимоги ст.284 КПК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила
ухвалу слідчого судді скасувати та
постановити нову, якою скасувати
постанову начальника відділу
розслідувань корупційних кримінальних
правопорушень прокуратури
Хмельницької області від 05 вересня 2013
року про закриття досудового
розслідування у кримінальному
провадженні № 0000004 за її скаргою
про злочини від 14 грудня 2012 року, а
матеріали кримінального провадження
направити прокурору Хмельницької
області для організації досудового
розслідування.

Уважала, що оскаржувана ухвала
слідчого судді є незаконною та
необґрунтованою, винесена з порушенням
вимог кримінального процесуального
законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги
звертала увагу на те, що вона у своїй
заяві повідомляла про вчинення
прокурорами прокуратури області
злочинів, передбачених ст.ст.364, 365, 366, 367,
376, 382, 396 КК України.

Проте, незважаючи на скасування
апеляційним судом попередніх постанов
про закриття кримінального
провадження за її скаргами, приписи
апеляційного суду щодо організації
перевірки доводів її скарги виконані
не були.

Зазначала, що в порушення вимог ст.55 КПК
слідчий допитав її не як потерпілу, а як
свідка, не вручив їй пам'ятку про її
права; відповідно до вимог глав 19 і 20
розділу ІІІ цього Кодексу не провів
досудового розслідування; оскільки
показання заступника прокурора міста
Хмельницького Леськів Л.А. суперечать
її показанням, не провів одночасного їх
допиту, чим позбавив її (ОСОБА_1)
можливості подавати докази на
підтвердження заяви; брати участь у
слідчих (розшукових) та інших
процесуальних діях, під час проведення
яких ставити запитання, подавати свої
зауваження та заперечення щодо порядку
проведення цих дій; знайомитися з
протоколами вказаних дій; отримати
копії матеріалів, які стосуються
вчиненого щодо неї кримінального
правопорушення, у тому числі після
розслідування справи.

Вказувала на те, що в порушення ст.110 КПК
у постанові слідчого детально не
викладено обставин, які вона навела у
заяві про злочин прокурорів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. та в її поясненнях; не
обґрунтовано висновків щодо
відсутності події кримінального
правопорушення прокурорів з
урахуванням усіх обставин справи; не
дано відповіді на всі поставлені нею в
заяві про злочини питання.

Уважала, що саме наведені слідчим у
постанові норми Закону України „Про
прокуратуру" унеможливлюють втручання
прокурорів у трудовий спір не тільки на
стадії розгляду справи, а й на стадії
примусового виконання рішення, а також,
що слідчий вдався до приховування
злочинів своїх соратників, чим сам
учинив злочин.

Наголошувала на тому, що згідно з ч.2
ст.45, ч.1 ст.228 ЦПК України заочне рішення
може бути переглянуте лише за
письмовою заявою відповідача,
відповідно до ст.121 Конституції України
прокурор може представляти інтереси
громадян або держави лише у випадках
визначених законом, а також, що
апеляційний суд Хмельницької області в
ухвалі від 11 вересня 2012 року вказав на
обґрунтованість посилань позивачки
про відсутність належних підстав у
прокурора на вступ у справу на захист
інтересів однієї із сторін у трудовому
спорі, оскільки таке суперечить
практиці ЄСПЛ.

На думку апелянта, за змістом ст.124
Конституції України та ст.221 КЗпП
України індивідуальні трудові спори
розглядаються тільки судами, а за
ст.ст.12, 36-1 Закону України „Про
прокуратуру" прокуратурою
розглядаються лише заяви і скарги
громадян, крім скарг, розгляд яких
віднесено до компетенції суду, і
виключається можливість прокурора
вступати у справи по трудовому спору та
у виконавче провадження; твердження ж
прокурора у заяві від 12 серпня 2011 року,
що рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 26 січня 2011 року
порушуються інтереси держави, є
безпідставними, бо згідно зі ст.237 КЗпП
України прокурори повинні були заявити
позов до керівника підприємства про
відшкодування ним суми стягнутої за
час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 також зазначала, що слідчий
суддя в порушення тих же вимог чинного
законодавства та ст.ст.303 і 307 КПК сам
виніс незаконну ухвалу. При цьому, не
з'ясував усіх обставин провадження,
хоча вони мали вирішальне значення для
прийняття правильного рішення, не дав
належної оцінки діям прокурорів і
висновкам слідчого, на підставі яких
він закрив провадження, не навів
мотивів, з яких він уважав її (ОСОБА_1)
скаргу безпідставною і такою, що не
ґрунтується на нормах КПК, а погодився
з висновком слідчого, що прокурори,
подавши заяву про перегляд заочного
рішення у трудовому спорі на стадії
примусового виконання судового
рішення на боці юридичної особи,
підприємства з державною формою
власності діяли відповідно до закону.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, думку прокурора та
слідчого Барабаша А.Г. про залишення
ухвали слідчого судді без змін,
перевіривши матеріали провадження і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Провадження судами розглядалось
неодноразово.

Установлено, що ОСОБА_1 у своїх заявах
від 03 квітня, 24 квітня та 30 травня 2012
року вказувала на незаконні, на її
думку, дії заступника прокурора м.
Хмельницького Леськів Л.А., котра
звернулась із заявою про перегляд
заочного рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 26 січня 2011 року
про неправильне формулювання причин
звільнення ОСОБА_1, та стягнення з ХОДП
ДАК „Хліб України" 237 263, 45 грн.

05 листопада 2012 року ОСОБА_1 також
звернулась із заявою на неправомірні
дії прокурора м. Хмельницького ОСОБА_2,
котрий проводив перевірку її заяви про
підроблення довідки про заробіток в
ХОДП ДАК „Хліб України. Вказувала, що
ОСОБА_2 у постанові про відмову в
порушенні кримінальної справи
сфальсифікував суть її пояснень, не
долучив наданих нею документів та
долучив до матеріалів провадження
копії рішень судів з Єдиного
державного реєстру судових рішень, які
не мають відношення до перевірки, та
допустив інші порушення.

14 грудня 2012 року скаржниця подала
чергову скаргу на дії цього ж прокурора
ОСОБА_2, а також на дії старшого
прокурора прокуратури Хмельницької
області ОСОБА_3, який проводив
перевірку її заяв.

За наслідками досудового
розслідування 07 лютого 2013 року
прийнято рішення про закриття
кримінального провадження на підставі
п.1 ст.284 КПК за відсутністю події
кримінального правопорушення.

Відповідно до ухвали колегії суддів
судової палати з розгляду кримінальних
справ апеляційного суду Хмельницької
області від 04 квітня 2013 року, постанова
про закриття кримінального
провадження №
0000004 від 07 лютого 2013 року та ухвала
слідчого судді Хмельницького
міськрайонного суду від 28 березня 2013
року про відмову в задоволенні скарги
ОСОБА_1 скасовані, а матеріали
направлені прокурору Хмельницької
області для організації досудового
розслідування.

Апеляційним судом, серед інших
вказівок, було зазначено, що з метою
незалежності та повноти досудового
розслідування необхідно вирішити
питання щодо місця проведення
досудового розслідування відповідно
до ст.218 КПК із врахуванням практики
ЄСПЛ, а також про визнання ОСОБА_1
потерпілою. Крім того, дії прокурора
щодо подання ним заяви про перегляд
заочного рішення у цивільній справі з
вирішення трудового спору були визнані
такими, що суперечать вимогам п.2 ст.121
Конституції України, Закону України
„Про прокуратуру" та вимогам ЦПК
України.

Проте, всупереч вказівкам апеляційного
суду, розслідування було в черговий раз
проведено слідчим тієї ж прокуратури, у
якій працюють колеги-прокурори, про
вчинення злочинів якими повідомила
ОСОБА_5

18 червня 2013 року за наслідками
досудового розслідування прийнята
аналогічна попереднім постанова про
закриття кримінального провадження за
відсутністю події кримінального
правопорушення.

Постановою слідчого судді
Хмельницького міськрайонного суду від
29 липня 2013 року ця постанова була
вкотре скасована судом з підстав
неналежного проведення досудового
розслідування та невиконання вказівок
апеляційного суду.

Судом звернуто увагу на необхідність
вирішення питання щодо місця
проведення досудового розслідування,
визначення статусу ОСОБА_1 як
потерпілої, проведення її допиту з
приводу інших складів кримінальних
правопорушень, внесених слідчим до
Єдиного реєстру досудових
розслідування після рішення
апеляційної інстанції, долучення
довідки, на підставі якої заявниці
нараховувалась пенсія та проведення
аналізу на її відповідність чинному, на
момент подачі законодавству. Також
зверталась увага на те, що не
спростовані доводи ОСОБА_1 про
службове підроблення довідки шляхом
внесення до неї недостовірних
відомостей. Зазначалось, що органом
досудового розслідування не
встановлювались обставини,
передбачені диспозиціями ч.1 ст.364, ч.1
ст.365, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382, ч.1 ст.376, ч.1 ст.396
КК України та не була дана відповідна
правова оцінка.

Проігнорувавши ці вимоги суду, 05
вересня 2013 року начальник відділу
розслідувань корупційних кримінальних
правопорушень прокуратури
Хмельницької області Барабаш А.Г.
закрив кримінальне провадження за ч.1
ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382, ч.1 ст.376,
ч.1 ст.396 КК України за заявами ОСОБА_1 за
відсутністю події кримінального
правопорушення.

Закриваючи кримінальне провадження,
слідчий обмежився лише викладенням
пояснень службових осіб, які
здійснювали перевірку заяв, не провів
аналізу довідки на підставі якої
заявниці нараховувалась пенсія, на
відповідність чинному на момент її
видачі, законодавству, не спростував
доводів заявниці про службове
підроблення даного документу шляхом
внесення до нього недостовірних даних.

Суд першої інстанції на ці порушення
уваги не звернув, а лише зазначив, що
при закритті кримінального
провадження були дотримані вимоги ст.284
КПК.

Причини невиконання прокуратурою
області вказівок апеляційного суду
щодо зміни місця проведення досудового
розслідування саме з метою його
неупередженості відповідно до вимог
ст.218 КПК та із врахуванням практики
ЄСПЛ судом не з'ясовувались.

Слідчий суддя при розгляді скарги
ОСОБА_1 також не дав належної оцінки
наведеним у скарзі доводам, що призвело
до передчасних висновків про те, що
зазначені у постанові слідчого
висновки про необхідність закриття
кримінального провадження
відповідають вимогам закону і
підтверджується оглянутими в судовому
засіданні матеріалами.

З огляду на викладене, колегія суддів
уважає, що постанова слідчого судді та
постанова органу досудового
розслідування підлягають скасуванню з
підстав неповноти досудового
розслідування і розгляду скарги
слідчим суддею та істотних порушень
кримінального процесуального закону з
направленням кримінального
провадження прокурору області для
здійснення досудового розслідування і
прийняття рішень із врахуванням
вказівок апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303 ч.1, 307, 309, 407 ч.3, 419 КПК України,
колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову начальника відділу
розслідувань корупційних кримінальних
правопорушень прокуратури
Хмельницької області Барабаша А.Г. від
05 вересня 2013 року про закриття
кримінального провадження,
зареєстрованого в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за № 0000004
від 23 січня 2013 року за ч.1 ст.367, ч.1 ст.364,
ч.1 ст.365, ч.2 ст.382, ч.1 ст.376, ч.1 ст.369 КК
України за заявами ОСОБА_1 з приводу
неправомірних дій прокурора
прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_2 та
прокурора прокуратури Хмельницької
області ОСОБА_3 та ухвалу слідчого
судді Хмельницького міськрайонного
суду від 07 листопада 2013 року про
відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на
вказану постанову скасувати, а
матеріали кримінального провадження
направити прокурору Хмельницької
області для організації провадження
досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили негайно
після її винесення, є остаточною й
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
М.С.Матущак