АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/288/2012
Головуючий по 1-й інстанції Сімонова
Суддя-доповідач: Куліш В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого - судді
Куліша В.М.

суддів
Харлан Н.М., Лісіченко Л.М.

з участю прокурора
Акулової С.М.

захисника
ОСОБА_2

засудженого
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляціями помічника прокурора
Пирятинського району та захисника
засудженого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 на
вирок Пирятинського районного суду
Полтавської області від 30 грудня 2011
року.

Цим вироком: ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Храпово Валуйського
району

Бєлгородської області Російської
Федерації,

громадянина України, з середньою

спеціальною освітою, не працюючого,
одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню
дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за
адресою АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- визнано винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.5 ст. 185 КК України та
призначено йому покарання у виді 7
років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна.

Задоволено цивільний позов
Дочірньої компанії «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» та стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» 943 130,92 грн.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_3 у період
часу з середини листопада по 07 грудня
2009 року демонтував та таємно викрав з
поля №19 біля с. Теплівка Пирятинського
району Полтавської області з
незавершеного будівництва газопроводу
відводу до смт. Шрамківка ДК
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
трубу діаметром 219х6 мм. загальною
довжиною 1030 метрів вартістю 254,43 грн. за
погонний метр, балансовою вартістю 262
062,90 грн., чим ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» заподіяно
матеріальну шкоду, визначену згідно з
Постановою Кабінету Міністрів України
№115 від 22.01.1996 року на суму 943 130,92 грн.

З вироком суду в частині
призначення покарання не погодився
прокурор, який підтримував
обвинувачення у суді першої інстанції.
У поданій апеляції прохає вирок
скасувати за невідповідністю
призначеного покарання унаслідок
м'якості та постановити новий вирок,
яким призначити ОСОБА_3 покарання у
виді 8 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому
майна.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує
тим, що засуджений скоїв особливо
тяжкий злочин, діями ОСОБА_3 було
завдано значної шкоди державі в особі
Яготинського лінійного виробничого
управління магістральних газопроводів
філії газопроводів «Київтрансгаз» ДК
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
(а саме, на суму 943 130,92 грн.), а засуджений
впродовж двох років після скоєння
злочинів не вживав жодних заходів,
спрямованих на їх відшкодування.

Також на вирок суду першої
інстанції подано апеляційну скаргу
захисником засудженого - адвокатом
ОСОБА_2 У поданій скарзі він прохає
вирок Пирятинського районного суду
змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_3
на ч.1 ст. 185 КК України та визначити йому
міру покарання не пов'язану з
позбавленням волі, а цивільний позов по
справі залишити без розгляду.

На підтвердження своїх вимог
посилається на те, що під час
досудового та судового слідства, на
його думку, не було в повному обсязі
встановлено обставини справи.

Посилається на те, що ані під час
досудового, ані під час судового
слідства не проводилися заміри довжини
труб, а замірялася довжина траншеї, з
якої і виходили при визначенні довжини
викрадених труб.

Окрім того, посилається на те, що
по справі не було проведено економічну
та технічну експертизи з питання
можливого використання труби газогону
по її прямому призначенню та не
встановлено перспективу використання
незавершеного будівництвом
трубопроводу, який на момент скоєння
крадіжки був законсервований.
Проведеною за його клопотанням
незалежною оцінкою газогону визначено
його ринкову вартість у сумі 231175 грн. та
ліквідаційну вартість трубопроводу,
який не може використовуватися - 27780
грн.

З огляду на наведене, вважає що
досудовим слідством і судом не
правильно вирахувано розмір завданої
злочином шкоди, а тому ставить питання
про визначення мінімального розміру
вартості викраденого майна у сумі 27780
грн. згідно оцінки спеціаліста та
приведення до відповідності юридичної
кваліфікації дій його підзахисного.

На апеляцію захисника
засудженого від представника
цивільного позивача - ДК «Укртрансгаз»
НАК «Нафтогаз України» надійшли
заперечення, у яких він прохає вирок
залишити без змін. Цивільний позивач
стверджує, що довжину викрадених труб
було встановлено комісією на підставі
відповідних замірів та документів про
балансову вартість незавершеного
газогону у тому числі і документами, що
підтверджують систематичний огляд
охороною вказаного трубопроводу. При
цьому сума заподіяної шкоди була
визначена на підставі діючих
нормативних актів та затвердженої
Урядом України методики.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, засудженого ОСОБА_3
та у його інтересах захисника ОСОБА_2,
що підтримували подану апеляцію,
змінивши свої вимоги, ставили питання
про повернення справи на новий судовий
розгляд для визначення об'єму
викраденого майна та його вартості,
міркування прокурора Акулової С.М., яка
апеляцію помічника прокурора
Пирятинського району не підтримувала
та пропонувала вирок районного суду
залишити без змін, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що
вони не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як видно із матеріалів
кримінальної справи органами
досудового слідства та судом першої
інстанції правильно встановлено, та
учасниками судового процесу не
заперечується, що ОСОБА_3 в період часу
з середини листопада по 07 грудня 2009
року з корисливих мотивів демонтував
та таємно викрав з
сільськогосподарського поля №19 біля с.
Теплівка Пирятинського району
Полтавської області з незавершеного
будівництва газопроводу відводу до
смт. Шрамківка ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» трубу Ду 219х6 мм..

Як під час досудового слідства,
так і під час розгляду справи у судах
першої та апеляційної інстанції
засуджений ОСОБА_3 вину у скоєнні
інкримінованого злочину визнавав
частково та вказував, що ним було
викрадено лише близько 600-800 погонних
метрів труб за обставин вказаних у
обвинуваченні. У той же час заперечував
об'єм та вартість труб інкримінований
йому в обвинуваченні.

Між тим, як видно із матеріалів справи,
зібраних органами досудового слідства
та досліджених у судовому засіданні
суду першої та апеляційної інстанцій,
довжина викрадених ОСОБА_3 труб у
розмірі 1030 погонних метрів встановлена
в ході досудового та судового слідства
і підтверджується наявними у
матеріалах справи доказами, в тому
числі, актами службового розслідування
від 09.12.2009 року (т.2 а.с. 115) та довідкою за
№ 4603 від 09.12.2009 року (т.1 а.с. 29). Така ж
сама довжина викрадених труб
зафіксована у акті інвентаризації
об'єктів капітального будівництва від
09.12.2009 року.

Доводи апелянта про те, що частина труб
була викрадена до нього іншими особами
ще раніше, спростовується показаннями
свідка ОСОБА_4., який разом з іншими
працівниками Яготинського ЛВУМГ 7
грудня 2009 року виявив біля с. Шрамківка
крадіжку труб з законсервованого
трубопроводу. Він також засвідчив, що 27
листопада він робив огляд
трубопроводу однак ознак розкопування
магістралі не було. Показання свідка
підтверджуються долученими до
заперечень цивільного позивача
графіком планового огляду
магістральних газопроводів
Яготинського ЛВУМТ на 2009 рік та
записами із журналу огляду траси
газопроводу.

Вказана в обвинуваченні довжина
викраденої труби в цілому
підтверджується і протоколом огляду
місця пригоди від 7 грудня 2011 року
(а.с.48-55 т.1), який вочевидь складений
зразу ж після затримання на гарячому
при вчиненні злочину. Ним
підтверджується акт службового
розслідування власника газогону щодо
довжини розритого газогону, траншея
якого в цілому становить 2000 м., у
траншеї від лісопосадки - місця
від'єднання газогону до розташування
автомобільного крану протягом 1000 м.
труба відсутня, потім від місця
розташування автокрану на відстані 284
м. у розритій траншеї виявлено
продовження труби газогону. Всього на
місці пригоди було виявлено 25
фрагментів труби газогону довжиною по
11,5 м., які судячи із долучених до
протоколу фототаблиць, у процесі
огляду місця пригоди були завантажені
на автомобіль КАМАЗ та здані на
зберігання (а.с.70 т.1). Тому твердження
апелянтів у судовому засіданні
апеляційної інстанції про те, що крім
завантажених на автомобіль названої
кількості труб, на місці пригоди
залишилися ще якась кількість
фрагментів труби. суперечить
об'єктивно складеному протоколу та
долученими до нього фототаблицями.

До того ж крадіжка засудженим труб
здійснювалася протягом тривалого часу,
при цьому місця збуту викраденого
засудженим приховуються та до цього
часу ним не названі (а.с.2010-202 т.1).

Щодо різниці у 30 м. між кількістю
викраденої труби вказаної у протоколі
огляду місця пригоди та акті
службового розслідування, то на думку
колегії суддів апеляційного суду
органом досудового слідства та судом
правильно врахований обрахунок
представників власника газогону
вказаний у акті у кількості 1030 погонних
метрів. Останній, як видно, вочевидь
складався відповідними фахівцями, що
мають досвід проведення таких
вимірювань. Поряд із тим при складанні
протоколу огляду місця пригоди
довжина фрагментів труб вказана по 11,5
м. у той же час при здачі їх на
зберігання - по 11 м., тобто є підстави
вважати, що при огляді місця пригоди
була допущена похибка, яка на відстань
1030 м. є незначною.

Не заслуговують на увагу і
доводи апеляції захисту про
неправильність визначення вартості
викрадених труб та суми заподіяної
шкоди, ніби то не було враховано, що
трубопровід був залишений та протягом
тривалого часу не використовувався за
призначенням, без перспективи його
подальшого використання. З цього
приводу суд у своєму вироку правильно
вказав на те, що трубопровід, який
частково демонтував засуджений, є
державною власністю та є об'єктом
незавершеного будівництв, він у
законсервованому стані знаходиться на
балансі Яготинського лінійного
виробничого управління магістральних
газопроводів філії управління
магістральних газопроводів
«Київтрансгаз» ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» при цьому, виходячи
з балансової вартості, вартість одного
погонного метра становить 254,43 грн..

Як вбачається з довідки
Яготинського ЛВУМГ ФУМГ
«Київтрансгаз» ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» за № 4607 від 09.12.2009
року, дозвіл на демонтаж труб Ду 219х6 на
об'єкт незавершеного будівництва
«газопроводу-відводу до смт.
Шрамківка» жодним особам, як юридичним,
так і фізичним, на надавалася (т.1 а.с.33).
Факт консервації будівництва не може
сам по собі свідчити про неможливість
використання у подальшому об'єкта
будівництва за цільовим призначенням.
З огляду на наведене відсутні підстави
вважати, що для визначення розміру
збитків суд першої інстанції мав взяти
мінімальний розмір вартості
викраденого майна згідно незалежної
оцінки спеціаліста - оцінювача у
розмірі ліквідаційної вартості не
придатного до використання недіючого
газопроводу в сумі 27780 грн., так як
власником не приймалося рішення про
його ліквідацію. А тому посилання
захисника засудженого на
неправильність вирахування вартості
викраденої труби в сумі 262 062,92 грн. і
необхідність у зв'язку з цим
перекваліфікації дій засудженого на ч.1
ст. 185 КК України не заслуговують на
увагу.

Не заслуговують на увагу і доводи
захисту про поверховість у з'ясуванні
обставин справи та про необхідність
повернення справи на новий судовий
розгляд. Так, апеляційним судом
встановлено, що розслідування справи
та розгляд її у суді першої інстанції
проведений з достатньою повнотою, при
цьому було встановлено факт вчиненого
злочину, кількість викраденого майна
та його вартість. До того ж убачається,
що апелянтом у поданій апеляції не
ставилося питання про проведення
апеляційною інстанцією часткового
судового слідства, під час якого
можливо було заповнити допущені
прогалини, якби вони мали місце.

З огляду на це, суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку щодо скоєння засудженим
таємного викрадення майна, вартість
якого більше ніж у 600 разів перевищує
один неоподаткований мінімум доходів
громадян.

За таких обставин висновки суду
першої інстанції щодо кваліфікації дій
засудженого за ч.5 ст. 185 КК України
правильні та підтверджуються
зібраними по справі доказами.

Правильно судом вирішено й
цивільний позов, що був заявлений
позивачем. При цьому суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що самі по
собі перспективи майбутньої добудови
та використання демонтованого
засудженим об'єкту незавершеного
будівництва не впливають на вину
засудженого у скоєнні інкримінованого
йому злочину та не впливають на
розрахунки, що провадяться відповідно
до «Порядку визначення розміру збитків
від розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей»,
затвердженого Постановою КМУ № 116 від 22
січня 1996 року, виходячи з яких
цивільним позивачем визначено розмір
збитків у сумі 943130,92 грн..

У зв'язку з цим позиція
засудженого та його захисника про
необхідність залишення цивільного
позову без розгляду та направлення
його для розгляду в порядку цивільного
судочинства не ґрунтуються на законі і
задоволенню не підлягають.

Покарання засудженому призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступеня тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу
засудженого, який позитивно
характеризується, має на утриманні
неповнолітню дитину, відсутність
обтяжуючих покарання обставин.

Значний обсяг завданої шкоди, на
що вказує прокурор у своїй апеляції є
складовою частиною об'єктивної сторони
вчиненого злочину і не може бути
визнаний обставиною, що обтяжує
покарання. А тому його доводи про
призначення засудженому занадто
м'якого покарання є безпідставними..

Враховуючи всі вищевикладені
обставини колегія суддів не вбачає
підстав для пом'якшення чи посилення
призначеного покарання, яке фактично є
мінімальним, у зв'язку з чим апеляції
захисника засудженого та прокурора
слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора Пирятинського
району та захисника засудженого ОСОБА_3
- адвоката ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок Пирятинського
районного суду Полтавської області від
30 грудня 2011 року стосовно ОСОБА_3 - без
змін.

Головуючий: В. М. Куліш

Судді: