Справа № 686/4081/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м.Хмельницького, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, раніше судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19.08.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі зі встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця м.Хмельницького, без постійного місця проживання, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду від 03.04.2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 24.06.2014 року згідно Закону України «Про амністію у 2014 році»,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_4 , тимчасово проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19.05.1992 року за ч. 1 ст. 117 КК України (1960 року) до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17.12.1996 року за ч. 1 ст. 206 КК України (1960 року) до покарання у виді 1 року позбавлення волі, вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.1998 року за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року) до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.04.2001 року за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі, вироком Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 02.11.2006 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 22.12.2010 року за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.07.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 187 КК України;
ОСОБА_13 , будучи раніше судимий за ст. 185 КК України, 13.08.2014 року близько 01 год. 20 хв., перебуваючи на сходовій клітці між першим і другим поверхом в під`їзді АДРЕСА_5 , таємно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження захисного замка викрав належний ОСОБА_4 велосипед марки «Авант» червоно-чорного кольору, із написом білого кольору «Авант», вартістю 1850 грн.
Крім того, 17.09.2014 року близько 00 год. 10 хв., ОСОБА_13 , перебуваючи на сходовій клітці між четвертим і п`ятим поверхом в під`їзді будинку АДРЕСА_6 , таємно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження захисного замка, викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Дакар» біло-блакитного кольору, з написом на рамі барвником білого кольору «Дакар», вартістю 1850 грн.
Також, 05.10.2014 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_13 , перебуваючи на велосипедній парковці по АДРЕСА_7 , таємно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження захисного замка викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «Кубе», чорного кольору з червоними вставками, вартістю 8600 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_13 14.10.2014 року перебуваючи близько 17 год. на перехресті вулиць Подільської та Кам`янецької у м. Хмельницькому неподалік магазину «Книжковий світ», таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки «WELLER», чорного кольору, вартістю 3650 грн.
ОСОБА_11 29.10.2014 року близько 17 год., здійснюючи ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_8 , яка належить потерпілому ОСОБА_19 , таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав належний останньому шуруповерт марки «Протон», чорно-синього кольору, вартістю 245 грн. 60 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.11.2014 року ОСОБА_11 , перебуваючи по вул. Прибузькій в м. Хмельницькому біля Палацу Творчості під приводом зателефонувати, з корисливих мотивів заволодів у неповнолітнього ОСОБА_20 належним ОСОБА_21 мобільним телефоном марки «Леново А390Т» чорного кольору, IMEI НОМЕР_2 , вартістю 1092 грн. 50 коп. з карткою мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить.
Окрім того, 10.01.2015 року близько 03 год. ОСОБА_13 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 шляхом пошкодження навісного замка, з корисливих мотивів проникли до кладової кімнати № 2, звідки таємно викрали належні ОСОБА_7 велосипед марки «Україна» з жіночою рамою, вартістю 600 грн. та велосипед марки «Author Solution», біло-чорного кольору, вартістю 3500 грн.
Також, 19.01.2015 року близько 02 год. ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу будинку № 101 по вул. Шевченка у м. Хмельницькому, скориставшись станом сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_22 , який сидів на лавці, з корисливих мотивів таємно, з кишень його куртки викрали мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1282T», білого кольору, IMEI НОМЕР_4 , вартістю 177 грн. 19 коп. з карткою мобільного зв`язку «Київстар», яка вартості для потерпілого не представляє та пенсійну картку «Універсал Банк» номер НОМЕР_5 , з якої в подальшому 19.01.2015 року о 05 год. 16 хв. з терміналу «Приват Банку», що по вул. Шевченка, 64 у м. Хмельницькому зняли готівкові кошти в сумі 100 грн. Крім того, 19.01.2015 року о 05 год. 27 хв. ОСОБА_11 та ОСОБА_13 розрахувалися даною карткою в магазині «Хлібосол» по вул. Шевченка у м. Хмельницькому на загальну суму 64 грн. 50 коп.
В суді ОСОБА_13 свою вину визнав повністю та показав, що дійсно за вищевказаних обставин вчиняв крадіжки, з яких чотири рази самостійно викрадав велосипеди, а з ОСОБА_11 зламавши двері кладової, вкрали два велосипеди та обікрали чоловіка, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. В подальшому майно здавав в ломбарди та реалізовував на ринках невідомим особам.
ОСОБА_11 підтвердив, що з корисливих мотивів заволодів 29.10.2014 року шуруповертом ОСОБА_19 , у якого в квартирі робив ремонт, побоюючись, що останній з ним не розрахується за виконані роботи. Також скориставшись довірою ОСОБА_20 , взяв у нього телефон нібито для дзвінка, після чого відійшов і викинув сім-картку. В січні 2015 року у нічний час він взяв телефон у п`яного чоловіка, а ОСОБА_13 дістав з кишені потерпілого банківську картку, з якої разом зняли кошти. Також спільно з ОСОБА_13 з кладовки його знайомої ОСОБА_7 викрав два велосипеди.
Окрім показань обвинувачених, їх вина у вчиненні даних злочинів доводиться наступними доказами.
Так, потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили факти таємного викрадення їхнього майна. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_23 повідомив, що на прохання ОСОБА_11 викупив у ломбарді мобільний телефон «Леново», не знаючи, що він крадений. В подальшому його вилучили працівники міліції.
Свідок ОСОБА_24 показав, що в грудні 2014 року придбав шуруповерт, який викрав ОСОБА_11 .
Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.02.2015 року (т. 1, а.с. 215) зафіксовано, як потерпілий ОСОБА_19 впізнає серед представлених осіб ОСОБА_11 за тілобудовою, зростом, рисами обличчя і волоссям, як особу, яка здійснювала ремонтні роботи у його квартирі та викрала шуруповерт.
Відповідно до протоколів огляду від 19.01.2015 року (т. 1, а.с. 158-159), обвинувачені добровільно видали викрадені у ОСОБА_22 банківську картку і мобільний телефон.
Даними протоколів огляду місця події зафіксовано, звідки викрадалось майно обвинуваченими (т. 1 а.с. 96-97, 105, 121, 139-140).
Згідно протоколів проведення слідчих експериментів (т. 1, а.с. 223-224, 227-240), обвинуваченими продемонстровано, як саме вони вчиняли злочини, що відповідає їх показанням, даним в судовому засіданні.
Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_13 і ОСОБА_11 у скоєнні вищевказаного повністю доведена.
Також, обвинуваченим ставиться у вину те, що ОСОБА_14 18.02.2015 року близько 23 год. 30 хв. побачивши біля будинку №103 по вул. Шевченка в м. Хмельницькому у п`яному стані потерпілого ОСОБА_10 , запропонував ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , заволодіти майном даного чоловіка, на що останні погодились. Так, ОСОБА_14 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , відвели ОСОБА_10 за будинок АДРЕСА_10 , до електропідстанції, де ОСОБА_14 в присутності ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , витягнув з кишені балончик та раптово небезпечним для життя та здоров`я потерпілого способом розпилив з нього в обличчя потерпілого газову суміш, з метою подолання можливого опору останнього. В подальшому ОСОБА_14 наніс удар кулаком в лівий бік голови потерпілого, від якого ОСОБА_10 впав на землю. ОСОБА_14 почав обшукувати потерпілого ОСОБА_10 та заволодів з внутрішньої кишені куртки останнього паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 на прізвище ОСОБА_10 , виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 12.04.1997 року. ОСОБА_12 безпосередньо сприяючи діям ОСОБА_14 та з метою подолання опору потерпілого, який намагався підвестись, наніс останньому удар кулаком в область щелепи та носу, від якого потерпілий перестав чинити опір. Своїми діями ОСОБА_14 та ОСОБА_12 спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри голови та лобної ділянки голови зліва, саден слизової оболонки верхньої губи, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. ОСОБА_11 діючи узгоджено з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , скориставшись діями останніх для заволодіння майном потерпілого, підійшов до потерпілого та з шиї зірвав срібний ланцюжок вартістю 650 гривень. ОСОБА_12 та ОСОБА_14 почали обшукувати потерпілого ОСОБА_10 . Так, ОСОБА_14 заволодів з плеча потерпілого тряпчаною барсеткою, чорного кольору, вартістю 85 грн., в якій знаходились: мобільний телефон «Верізон Самсунг SCH-U620» вартістю 114 грн.; зарядний пристрій до даного телефону вартістю 30 грн., грошові кошти в сумі 100 грн.; візитівки та картинки з зображенням міста Хмельницького, медична довідка про стан здоров`я, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. ОСОБА_12 в свою чергу заволодів з кишені потерпілого електричним ліхтариком вартістю 30 грн., срібним хрестиком вартістю 350 грн. і поліетиленовим пакетом з особистими паперами та фотокартками потерпілого, які для останнього матеріальної цінності не становлять.
По зазначеному епізоду дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, а ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 187 КК України і ч. 3 ст. 357 КК України.
Як показали в суді обвинувачені, ОСОБА_11 вийшовши з квартири по АДРЕСА_9 побачив, як біля дерева стояв потерпілий, який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, від чого впав на лівий бік. ОСОБА_11 підняв його, після чого вийшли ОСОБА_14 з ОСОБА_12 . ОСОБА_14 на прохання ОСОБА_10 , який скаржився на біль лівої руки, повів його на зупинку громадського транспорту, де таємно, скориставшись відсутністю інших осіб і станом сп`яніння останнього, викрав у нього срібний ланцюжок з хрестиком і барсетку, в якій були папери, телефон і паспорт. Залишивши потерпілого попрямував назад у квартиру, де зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Останньому подарував хрестик, а ОСОБА_12 ланцюжок. В подальшому, на прохання ОСОБА_13 , дав йому покористуватись викраденим телефоном. Заперечили застосування сили щодо ОСОБА_10 .
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що ввечері 18.02.2015 року, вживши напередодні значну кількість алкоголю, їхав у маршрутному транспорті в мікрорайон «Дубово», однак помилково вийшов на зупинці неподалік залізнодорожного вокзалу. Після цього епізодично пам`ятає події, під час яких випивав спиртні напої з невідомими особами, яких, включаючи обвинувачених, впізнати не може. Пам`ятає, що його кудись проводили під руку. Звідки з`явились тілесні ушкодження і обставини зникнення майна (барсетки, довідки, візитки, грошей в сумі 15 грн., фотографій, паспорту, телефону, годинника і срібного ланцюжка з хрестиком) повідомити не зміг.
Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що 18.02.2015 року перебував у квартирі АДРЕСА_11 , куди близько 23 год. прийшли обвинувачені. При цьому ОСОБА_11 в руках тримав срібний ланцюжок, а ОСОБА_14 приніс сумочку і телефон «Самсунг», який дав йому покористуватись. На даний телефон подзвонили і він його віддав потерпілому. ОСОБА_14 діставав з сумочки якісь папери. На наступний день побачив в шухляді паспорт з фотокарткою ОСОБА_10 , який також повернув потерпілому.
Свідок ОСОБА_25 (брат потерпілого) підтвердив факт отримання ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та повернення ОСОБА_13 викрадених паспорта, барсетки і телефону. Вказане підтверджується і протоколом огляду місця події від 25.02.2015 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_25 (т. 2, а.с. 196).
Згідно протоколу огляду місця події від 26.02.2015 року (т. 2, а.с. 138), за місцем проживання ОСОБА_12 вилучено належний потерпілому срібний хрестик, який ОСОБА_10 впізнав у відповідності до протоколу пред`явлення речей до впізнання від 25.03.2015 року (т. 2, а.с. 139-141).
Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_14 у викраденні майна потерпілого (зокрема паспорту ОСОБА_14 ) доведена, і їх показання суд розцінює як спробу уникнути та пом`якшити відповідальність за фактично скоєне.
Так, заволодіння майном ОСОБА_10 доводиться показаннями обвинуваченого ОСОБА_14 , у яких він частково визнав свою вину. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтвердили отримання речей від ОСОБА_14 , що фактично було розподілом між собою краденого. Аналогічне підтверджується даними вищевказаного протоколу огляду помешкання ОСОБА_12 та показаннями свідка ОСОБА_13 , який бачив майно потерпілого в руках обвинувачених, які разом прийшли, а в подальшому виявив у квартирі паспорт, який там залишив ОСОБА_14 . При цьому, зі слів потерпілого, його паспорт знаходився у внутрішній кишені куртки, а не в барсетці, як стверджував ОСОБА_14 .
Водночас, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні заволодіння обвинуваченими грошовими коштами в сумі 100 грн., зарядним пристроєм та електричним ліхтариком, оскільки воно ні чим не обґрунтоване та не підтверджене об`єктивними доказами по справі, зокрема показаннями свідків, обвинувачених і самого потерпілого, який в суді повідомив про наявність у нього в день інциденту близько 15 грн. і нічого не вказував про ліхтарик та зарядний пристрій. Про таке майно не зазначається і у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.02.2015 року (т. 2, а.с. 195).
З огляду на викладене, вказані обставини суд виключає з обвинувачення.
Напад обвинувачених з метою заволодіння майном ОСОБА_10 також не підтвердився в судовому засіданні. Обвинувачені заперечили такий факт. Потерпілий не пам`ятає, щоб відносно нього здійснювались будь-які насильницькі дії та допустив факт отримання тілесних ушкоджень внаслідок падінь, що не виключається і висновком судово-медичної експертизи № 318 (т. 2, а.с. 167-168). Останній не скаржився на біль в очах, як при проведенні експертизи, так і в суді при тому, що в обвинуваченні вказується про застосування відносно нього газового балончика.
Суд не бере до уваги дані протоколу проведеного слідчого експерименту з участю ОСОБА_11 , у якому він розповідає про розбійний напад на ОСОБА_10 , оскільки, як вказав обвинувачений в судовому засіданні, він повідомляв про такі обставини, сподіваючись на пом`якшення відповідальності за вчинені ним злочини. В даній частині показання ОСОБА_11 розцінюються як правдиві і такі, що узгоджуються з іншими доказами по справі.
Окрім того, ОСОБА_13 у вину ставиться те, що 19.01.2015 року, близько 04 год. він, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_12 , таємно, шляхом розбиття переднього водійського скла, намагався проникнути в автомобіль марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_7 , який належав потерпілому ОСОБА_8 та викрасти майно, яке там знаходилося, однак з причин, що не залежали від його волі зробити йому це не вдалось, так як в подальшому він був затриманий особами, які в той час перебували в дворі будинку АДРЕСА_12 .
ОСОБА_13 в суді показав, що дійсно у вказаний час розбив скло автомобіля, після чого спрацювала сигналізація. Він почав тікати, однак був затриманий. Розбивав скло з метою викрадення майна, проте не знав, якого саме, розраховуючи, що у машині щось знаходиться.
Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що розбили скло його автомобіля, але нічого не викрали.
Органи досудового слідства кваліфікували дії ОСОБА_13 по даному епізоду за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, по якому його слід виправдати у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, оскільки в цьому випадку не визначений предмет злочину, а саме майно, зокрема його вартість, яке намагався викрасти обвинувачений.
Таким чином, дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України (по епізоду викрадення майна ОСОБА_19 ), як таємне викрадення майна (крадіжка), ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно (по епізоду заволодіння майном у ОСОБА_26 ), за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно (по епізоду викрадення майна ОСОБА_22 та ОСОБА_10 ) за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно (по епізоду викрадення майна ОСОБА_7 ).
Дії ОСОБА_12 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою групою осіб, повторно.
Дії ОСОБА_13 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно (по епізодах викрадення майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 ), за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно (по епізоду викрадення майна ОСОБА_22 ), за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно (по епізоду викрадення майна ОСОБА_7 ).
Дії ОСОБА_14 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою групою осіб, повторно та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують їм покарання.
Обвинувачені не працюють, характеризуються посередньо, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебувають, ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 не одружені. ОСОБА_12 знаходиться у громадському шлюбі.
Суд враховує молодий вік обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , те, що останній частково відшкодував шкоду потерпілому. ОСОБА_11 раніше не судимий. ОСОБА_13 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному. Такі обставини пом`якшують їм покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 раніше судимі та на шлях виправлення не стали, а також кількаепізодність злочинної діяльності ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , суд приходить до висновку, що виправлення останніх та запобігання вчинення ними нових злочинів можливе лише за умови ізоляції від суспільства і їм слід призначити остаточні покарання у виді позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Запобіжні заходи слід залишити попередні.
Цивільний позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки її позовні вимоги підтверджені належним чином та на даний час сума збитків винним не відшкодована.
Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольняються частково з огляду на документальне підтвердження та суму заподіяних збитків в межах пред`явленого обвинувачення. Як встановлено в суді, потерпілому ОСОБА_10 обвинуваченими тілесні ушкодження не наносились, а тому з них витрати на його лікування не стягуються. Викрадене майно йому повернуте.
Водночас, цивільні позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 внаслідок злочинних дій перенесли душевні страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи їх глибину та тривалість, виходячи з вимог розумності і справедливості, матеріального стану обвинувачених, слід визначити в сумі 1000 грн. та 4000 грн. відповідно, з яких ОСОБА_10 сплачено 1000 грн.
Рештою потерпілих цивільні позови не пред`являлись.
Крім того, з обвинувачених підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз по справі, що підтверджується відповідними довідками (т. 1 а.с. 161, 197, 208, т. 2, а.с. 169). Решту витрат на проведення експертиз (т. 1, а.с. 124-126, 143-145) слід віднести на рахунок держави, оскільки дані висновки не мають доказового значення по справі.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його ОСОБА_11 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 02.03.2015 року.
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В силу ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19.08.2014 року і остаточно визначити його ОСОБА_12 у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 26.02.2015 року.
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його ОСОБА_13 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з 23.02.2015 року.
ОСОБА_13 виправдати в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, через недоведення в його діянні складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його ОСОБА_14 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з 24.02.2015 року.
Запобіжні заходи ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 залишити попередні, - тримання під вартою.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_5 1850 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят) грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.
Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 4100 (чотири тисячі сто) грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_6 8600 (вісім тисяч шістсот) грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 3650 (три тисячі шістсот п`ятдесят) грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 4650 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят) грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 на користь ОСОБА_10 3000 (три тисячі) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 663 (шістсот шістдесят три) грн. 33 коп.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 65 коп.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 117 (сто сімнадцять) грн. 93 коп.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 65 коп.
Решту процесуальних витрат віднести на рахунок держави.
Речові докази:
-Мобільний телефон «Самсунг», який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_22 (т. 1, а.с. 166-167), - залишити останньому за належністю;
-Мобільний телефон «Леново», який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_26 (т. 1, а.с. 201-202), - залишити останньому за належністю;
-Шуруповерт «Протон», який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_19 (т. 1, а.с. 213-214), - залишити останньому за належністю;
-Мобільний телефон «Самсунг», срібний хрестик, сумку чорного кольору, паспорт на прізвище ОСОБА_10 , медичну довідку, які знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 142, 175-177), - залишити останньому за належністю;
-Велосипедний трос, який знаходяться у камері зберігання речових доказів ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області (т. 1, а.с. 127), - знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: