УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «14» серпня 2007р. колегія судців
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

Головуючого Рулякова
В.І.

Суддів Семенюка
К.М. , Петлюка В.І.

за
участю прокурора Слюсарюк
РЛ.

та
адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_1 на вирок
Першотравневого районного суду м.
Чернівців області від 16 лютого 2007 року,

яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Чернівці,

громадянина України,
українця,

неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше судимого 16.02.1998 року Ленінським
районним судом м. Чернівців за ст.
140ч.2, 42 ч.3 КК України на 1
рік 6 місяців позбавлення волі; 23.04.2001 року Першотравневим районним судом
м. Чернівців за ст.
140 ч.2, 14 КК України на три роки позбавлення волі; 27.10.2004 року
Шевченківським районним судом м.
Чернівців за ст. 185 ч.2 КК України на один рік обмеження
волі,

засуджено
за ст.
186 ч.2 КК України і призначено покарання у вигляді чотирьох років
позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу залишено тримання під вартою, строк відбування покарання обчислено з
09.06.2006.

Згідно
вироку ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 28 травня 2006 року біля 19 год. 30 хв.
знаходячись біля буд. № 34, що по вул. . Сагайдачного у м. Чернівці,
переслідуючи корисливий мотив відкритого заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для

Справа
№11-276/2007 р. Головуючий
у І інстанції Брияк Т.Р.

Категорія
спи 186ч.2КК України Доповідач
ПетлюкВ.1.

2

життя чи
здоров'я ОСОБА_3., яке виразилося і
ударі кулаком в обличчя потерпілого,
відкрито викрав мобільний телефон марки «Сіменс А 65», вартістю 360 гривень, в якому був стартовий пакет «Лайф», вартістю 20 гривень та на рахунку якого було
20 гривень. Після чого, з місця скоєння
злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого своїми умисними діями завдав
потерпілому ОСОБА_3 майнової шкоди на загальну суму 400 гривень.

На
вказаний вирок засудженим ОСОБА_2.,
подана апеляційна скарга, в якій
він порушує питання про скасування вироку та направлення справи на новий
судовий розгляд.

Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом не
доведено його винуватості у вчиненні відкритого викрадення майна
потерпілого, а на досудовому слідстві
оговорив себе оскільки слідчий пообіцяв закрити справу.

Крім
цього вважає, що судом безпідставно не
були допитані свідки по справі.

Аналогічне
питання в своїй апеляції порушує адвокат ОСОБА_1. яка вважає, що вирок постановлений із порушенням
вимог ст. ст.
22, 368 КІЖ України.

Твердить, що судове слідство проведено однобічно та
неповно, а оголошення судом показів
потерпілого та свідка які були дані ними в ході досудового слідства замість їх
допиту в судовому засіданні є порушення права на захист засудженого.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2. та
адвоката ОСОБА_1. які підтримали свої апеляції,
міркування прокурора, яка вважає, що вирок суду як законний слід залишити без
зміни а апеляції без задоволення,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Вина
засудженого у вчинені відкритого викрадення чужого майна поєднаного з
насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, вчинене
при обставинах наведених у вироку,
повністю доведена дослідженими судом доказами, яким дана вірна юридична оцінка.

Так, з показів засудженого ОСОБА_2., які він давав на досудовому слідстві в якості
підозрюваного та обвинуваченого вбачається,
що останній під час досудового слідства повністю визнавав вину в
пред'явленому йому обвинуваченню за
ст. 186 ч.2 КК України та
розповідав про обставини при яких він 29 травня 2006 року переслідуючи корисний
мотив відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_3. мобільний телефон марки «Сіменс А
65», застосовуючи насильство яке
виразилося в ударі кулаком в обличчя потерпілого.

З
досліджених судом апеляційної інстанції показів потерпілого ОСОБА_3.
вбачається, що 28.05.2006 року біля
19.30 год. знаходячись
по вул. Сагайдачного, в м.
Чернівці, невідома особа вдарила
його кулаком в обличчя від чого він упав,
і забрала у нього мобільний телефон марки «Сіменс А 65» після чого
направилася в невідомому йому напрямку.

3

Також з
протоколу очної ставки між потерпілим та засудженим вбачається, що кожен свої покази підтримав, і потерпілий прямо вказав на засудженого
ОСОБА_2. як на особу яка скоїла проти нього злочин.

З огляду
на те, що такі показання узгоджуються з
іншими наявними у справі доказами, суд з
наведенням у вироку переконливих мотивів визнав їх достовірними і допустимими
та обґрунтовано поклав в основу вироку.

Зазначеним
доказам суд дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії засудженого
ОСОБА_2. за ст. 186 ч.2 КК України.

Відповідно
до ст.
306 КПК України суд з власної ініціативи або за клопотанням прокурора чи
інших учасників судового розгляду може оголосити показання свідка, дані під час дізнання, досудового слідства у випадку неявки в судове
засідання свідка, явка якого з тих чи
інших причин не можлива.

Як
вбачається з матеріалів справи, районним
судом були використані всі передбачені законодавством засоби для повідомлення
потерпілого та свідка про час і місце розгляду справи та виклику їх в судове
засідання.

Аналізуючи
чинне кримінально - процесуальне законодавство,
колегія суддів вважає, що
ситуація, коли оголошується показання
свідка чи потерпілого, які вони давали в
ході дізнання або досудового слідства,
не порушує принципу безпосередності дослідження показань свідка в
суді, адже такому оголошенню показань
передувало допит свідка і потерпілого під час досудового слідства.

З огляду
на наведене на думку колегії суддів посилання адвоката ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі на те, що судом першої інстанції
не були допитані потерпілий та свідок, а
оголошення їх показів які вони давали під час досудового слідства є грубим
порушенням вимог кримінально - процесуального закону - є непереконливими.

Інші
доводи на які посилаються автори апеляцій не дають підстав для зміни чи
скасування вироку суду першої інстанції.

Досліджені
докази в своїй сукупності свідчать про те,
що суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2.
у відкритому викраденні чужого майна поєднаного з насильством яке є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого.

Що
стосується міри покарання, то вона
обрана ОСОБА_2 у відповідності до вимог
ст. ст. 65 - 67 КК України, з врахуванням тяжкості скоєного ним злочину та
даних про особу винного, а тому, колегія суддів вважає, що призначене покарання є необхідне і
достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Не
вбачаючи підстав для зміни чи скасування вироку, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Чернівецької області,
керуючись ст. ст.
365, 366 КГЖ України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_2. та адвоката ОСОБА_13алишити

4

без
задоволення, а вирок Першотравневого районного суду
м. Чернівців від 16
лютого 2007
року щодо ОСОБА_2 - без зміни.