Справа № 1-69
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня 2007 року Томашпільський
районний суд Вінницької області

в
складі: головуючого Маліновського
О.А.

при
секретарі Трибіді
Т.В..

з участю
прокурора Швець
А.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Ратуш Ямпільського району
Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня -спеціальна,
проживаючого АДРЕСА_1, розлученого, працюючого в охоронній фірмі
"Кобра-Схід" на посаді охоронця, раніше не судимого, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Томашпільського районного суду від 14 вересня 2004 року ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження у розмірі 1/3 частки
всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною
повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Однак ОСОБА_1,
незважаючи на направлені попередження про сплату аліментів, належних
висновків не зробив, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів і
станом на 14 лютого 2007 року допустив заборгованість в сумі 1693 грн. 64 коп.

В
судовому засіданні ОСОБА_1
вину в пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро
розкаявся у вчиненому ї вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе
при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом. З'ясувавши розуміння
учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз'яснивши,
що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні
обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх
позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом
підсудного.

По суті
пред'явленого обвинувачення ОСОБА_1,
пояснив, що в 1992 році він одружився із жителькою с Нетребівка
ОСОБА_2. В 1993 році в них народився син ОСОБА_3 та в 2000 році народився син ОСОБА_4.
Через сімейні негаразди в сім'ї вони перестали проживати спільно. Рішенням
Томашпільського районного суду від 14 березня 2004 року він зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження у розмірі 1/3 частин
заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але
не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З
кінця липня 2006 року, наскільки він пам'ятає, аліменти взагалі не сплачував,
так як вважав, що Людмила гроші потратить на спиртні напої, а не на дітей. У
виконавчу службу він неодноразово приїжав, попереджався про кримінальну
відповідальність по ст. 164 ч. 1 КК України, писав письмові розписки, що буде
сплачувати аліменти, однак їх не сплачував. 6 жовтня 2006 року він влаштувався
працювати у охоронну фірму "Кобра-Схід" на посаді охоронця, де працює
по даний час. Кожний місяць він отримував заробітну плату і мав змогу
сплачувати аліменти. У державну виконавчу службу про своє місце постійної
роботи не повідомляв, так як не знав, чи буде там працювати. Заборгованість по
аліментах відшкодував повністю.

Заслухавши
пояснення підсудного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину доказана і
його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності
вчиненого, особу підсудного, який
повністю визнав вину, щиро розкаявся у

2

вчиненому,
сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше,
заборгованість по аліментах відшкодував повністю, обставини за яких вчинено
злочин і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе в умовах
застосування покарання у виді виправних робіт з відбуванням за місцем роботи.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити
йому покарання у виді виправних робіт строком на шість місяців з відбуванням
покарання по місцю роботи та відрахуванням в дохід держави 10% заробітку.
Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту проголошення до апеляційного
суду Вінницької області через Томашпільський райсуд.