Справа № 541/1306/15-к
Провадження № 1-кс/541/100/2015
У Х В А Л А
28 травня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисникаадвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, в шлюбі не перебуває, утриманців не маючого, зі слів працюючого слюсарем на Кременчуцькому колісному заводі, раніше не судимого, підозрюваного по ст. 289 ч. 3 КК України,-

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 , за погодженням з військовим прокурором Полтавського гарнізону ОСОБА_7 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , зазначивши всі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2014 року за № 0001135 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що 16 листопада 2014 року ОСОБА_4 , за попередньою змовою з іншою особою, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволоділи чужим транспортним засобом.

Це клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав, просив задовольнити його з посиланням на ризики, наведені слідчим.

Підозрюваний ОСОБА_4 при допиті судом повідомлену йому підозру не заперечував. Вказував на те, що на даний час він працює, має постійне місце проживання та живе з батьком. З потерпілим не бачився, доступу до речових доказів немає, бо вони вилучені органами міліції.

Захисник ОСОБА_5 висловила міркування про те, що всі ризики, наведені у клопотанні слідчого, не підтверджені матеріалами, долученими до такого клопотання. Відтак підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до висновку про те, що воно підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зазначених у пунктах 1 5 цієї частини статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Про таку підозру йому повідомлено у визначеному законом порядку 25 травня 2015 року і така підозра ним визнана при розгляді клопотання слідчим суддею / а.п. 59 60 /.

Суд вважає, що подані докази / а.п. 8, 18, 19, 20, 22 31, 33 - 45 / свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 згаданого кримінального правопорушення.

Статтею 194 ч. 1 пунктами 1 3 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши та оцінивши докази, надані слідчим і прокурором, суд приходить до переконання про те, такий ризик, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування, є обґрунтованим, оскільки за місцем проведення досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця роботи і ця обставина не доведена стороною захисту, так само, як не має і власного майна, житла чи будь яких соціальних зв`язків. Цей ризик з достатньою повнотою підтверджений матеріалами, долученими до клопотання слідчого, і зокрема витягом із паспорта підозрюваного, який є мешканцем іншого міста області / а.п. 63 /. Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам мотивована з достатньою повнотою і з такими мотивами слідчий суддя погоджується.

Інші ризики, наведені слідчим у клопотанні, в супереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, належним чином не мотивовані з посиланням на долучені до клопотання матеріали та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідно до пункту 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 р. ) та її підпункту «с» кожен має право на волю та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно процедури, встановленої законом і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

З огляду на це та відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, маються правові підстави для застосування слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Беручи до уваги приписи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчим суддею реалізується його право не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

При застосуванні такого запобіжного заходу слідчим суддею враховуються обставини, наведені у ст. 178 КПК України і зокрема наявність вагомих доказів про особисту роль підозрюваного у вчиненому правопорушенні, тяжкість покарання, що йому загрожує, наслідки скоєного ним діяння за оголошеною підозрою.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176 178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, пунктом 1(„с) ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 р. ), суд , -
у х в а л и в :
1. Клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 від 27 травня 2015 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

2. Обрати відносно, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, підозрюваного по ст. 289 ч. 3 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
3. Строк дії цієї ухвали до 27 липня 2015 року.

4. Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області.

5. Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1