АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1066/15 Справа № 200/3754/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000488, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2015 року, за апеляцією першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України , -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Колоно-Миколаївки Васильківського району Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працюючий, який мешкає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України внаслідок затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 13 березня 2015 року між прокурором прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 та призначено останньому покарання, визначене сторонами угоди, у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 1 рік.

Судом першої інстанції вирішено питання розподілу процесуальних витрат та долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 05.02.2015 року приблизно о 15:30 годин, знаходячись поблизу будинку №5 по пров. Джинчарадзе в м. Дніпропетровську, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, придбав речовину масою 0,4802 г., яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін масою 0,2180 г., яку незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі, пересуваючись пішки по вулицям м. Дніпропетровська, доставив до буд. № 1 по пров. Джинчарадзе в м. Дніпропетровську. У цей же день, тобто 05.02.2015 року приблизно о 16:00 годині працівниками міліції при проведенні профілактичних заходів біля буд. № 1 по пров. Джинчарадзе в м. Дніпропетровську був затриманий ОСОБА_8 , у якого в ході огляду була виявлена та вилучена вищезазначена речовина, яку він незаконно, без мети збуту, придбав та зберігав при собі ( а.п.64-65).

В апеляції:

- перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом під час затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим було порушено право останнього на захист згідно п.9 ч. 2 ст. 52 КПК України (в редакції Закону України від 12.02.2015 року № 198-VIII) ( а.п. 68-69).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження в межах апеляції, обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляція першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком суду була затверджена угода про визнання винуватості, укладена 13 березня 2015 року між прокурором прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 . Останній був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання, визначене сторонами угоди, у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном 1 рік.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується на таких підставах.

Відповідно до положень кримінального процесуального закону, які регулюють особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень, а саме вимог п.2 ч.4 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На ці ж положення законодавець посилається і у п.3 ч.3 ст.424 глави 23 КПК України, вказуючи, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних статей кримінального процесуального закону можливо зробити висновок, що законодавець виходить першочергово як з дотримання прав обвинуваченого у разі укладення такої угоди, так і з обов`язків прокурора, щодо дотримання ним при здійсненні процесуальної діяльності загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України, при цьому убезпечивши обвинуваченого від судової помилки при вирішенні цього питання шляхом надання можливості саме обвинуваченому, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.394 КПК України, оскаржувати вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості з підстав невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Приймаючи до уваги той факт, що 13 березня 2015 року між прокурором прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 хоча й була укладена угода про визнання винуватості /а.с.61/, яка затверджена судом цього ж дня з винесенням обвинувального вироку /а.с.64-65/ при відсутності захисника, як того вимагали норми п.9 ч.2 ст.52 КПК України (в редакції Закону від 12. 02.2015 року за № 198-УІІІ), однак враховуючи наведене вище, а також те, що сам обвинувачений ОСОБА_8 вказаний вирок суду першої інстанції з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст.394 КПК України не оскаржував, підстав же для задоволення апеляційної скарги, на які посилається перший заступник прокурора Дніпропетровської області у своїй апеляційній скарзі, а саме - істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно п.2 ч.4 ст.394 КПК України, законодавець не передбачив, у задоволенні апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року, яким затверджено укладену 13 березня 2015 року угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , з призначенням останньому покарання, по кримінальному провадженню № 0000488 на підставі ч.4 ст.399 КПК України слід відмовити, оскільки судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то воно повністю відповідає вимогам ст.ст.65-67 КК України, ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4