Справа №1-62/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської області у

складі:

головуючого
- судді РитоваВ.І.

при
секретарі - Бережній О.В.

з участю
прокурора - Тараненка П.П.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області
кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
маю­чого середню-спеціальну освіту,
розведеного,
військовозобов'язаноного, не
працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

за ч.1
ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно
рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.1997
року по цивільній справі №2-36, ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше У2 частини неоподатковуваного
мінімуму доходу громадян на кожну дитину,
щомісячно, до повноліття
дітей, на користь ОСОБА_4, починаючи з 01.07.1997 року.

Знаючи
про необхідність сплати аліментів і маючи по стану здоров'я реальну можливість
по їх сплаті,ОСОБА_1 з 1997 року по 2004
рік аліменти сплачував нерегулярно, а з
2004 року і по даний час не сплатив аліментів жодного разу і за весь цей час
взагалі не надавав ніякої допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей.

Починаючи
з 2004 року ОСОБА_1 офіційно ніде не
працював, на обліку в Царичанському
районному центрі зайнятості населення як безробітний не перебував, нрацевлаштовуватись вперто не бажав, на численні виклики державного виконавця ДВС
не з'являвся, ніякої матеріальної
допомоги на утримання неповнолітніх дітей ні в якому вигляді не надавав, хоча увесь час працював без оформлення у
встановленому законом порядку і мав доходи,
з яких міг сплачувати аліменти, а
також мав змогу працевлаштуватись і мати стабільний дохід, що давало б йому змогу регулярно сплачувати
аліменти, але він умисно ігнорував
рішення суду та умисно ухилявся від виконання рішення суду по сплаті аліментів.

Працівники
ДВС неодноразово під розпис попереджали ОСОБА_1
про необхідність сплати аліментів і погашення заборгованості, про кримінальну відповідальність по ст. 164 ч.1 КК України за злісне ухилення від
сплати аліментів, він навіть
неодноразово давав про це розписки, але
вперто і умисно продовжував ухилятись від сплати аліментів, що вказує на злісність його дій і на те, що ОСОБА_1
не збирався і надалі не збирається добровільно виконувати рішення суду.

В
результаті своїх умисних дій по злісному тривалому ухиленню від виконання
рішення суду про сплату аліментів,ОСОБА_1
станом на 25.05.2007 року має заборгованість по аліментах за 1997-2007
роки в сумі 10769 грн. 40 коп.

Підсудний
ОСОБА_1 вину у скоєнні злочину за
пред'явленим йому обвинуваченням

2

визнав повністю.
Пояснив, що дійсно згідно рішення
Царичанського районного суду він повинен сплачувати аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, щомісячно,
до повноліття дітей, на користь
ОСОБА_4, але з 1997 року по 2004 рік
аліменти сплачував нерегулярно, а з 2004
року і по даний час допомоги на утримання дітей не надавав, оскільки ніде не працює, не може знайти роботу, протягом дев'яти років проживав у
незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого у них народилось двоє дітей: донька
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, сплачувати аліменти не відмовляється, але немає грошей на їх сплату. Кається.

Вина
підсудного ОСОБА_1 у скоєному ним
злочині підтверджується зібраними по справі доказами.

-
протоколом усної заяви
(повідомлення) гр-ки ОСОБА_4 про
злочин (а.с. 12);

-
рапортами працівників Царичанського РВ УМВС України в Дніпропетровській області
(а.с. 5, 10, 11);

-
довідками-розрахунком про заборгованість по аліментах гр. ОСОБА_1 (а.с. 32-33, 35);

- копією
виконавчого листа (а.с. 30);

-
копіями попереджень ОСОБА_1 про
кримінальну відповідальність за ст. 164
КК України за ухилення від сплати аліментів та викликів по виконавчому
провадженні (а.с. 38, 39),

-
поясненнями (13-19),

-
ксерокопіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 41, 42);

-довідкою-характеристикою
на ОСОБА_1 та довідками Царичанської
ЦРЛ (а.с. 51, 53-54).

Вислухавши підсудного, обмеживши
дослідження доказів у
справі показами підсудного, оцінивши в сукупності зібрані по справі
докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в
інкримінованому йому злочині доказана повністю, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України, як він умисно скоїв злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При
призначенні міри покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного
злочину, дані про особу підсудного:
згідно ст. 89 КК України не
судимий, має посередню характеристику за
місцем проживання та каяття і вважає, що
покарання підсудному слід обрати в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України. Суд, також,
вважає за можливе застосувати ст. 7 5 КК У країни.

Цивільний
позов не заявлено.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.
164 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на
строк 2 (два) роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий
строк 1 рік.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1 протягом іспитового строку без
відома кримінально-виконавчої інспекції не змінювати місця проживання, з'являтись до інспекції для реєстрації.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання
вироком чинності залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з
подачею апеляції через районний суд.