АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/68/15 Справа № 401/1643/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції ОСОБА_5 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, приватного підприємця, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст.15, п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища,не одруженого, не маючого судимості, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, ч.2 ст.15, п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 15, п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України.

повернуто прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування.
Згідно вказаної ухвали, суд дійшов висновку про неповноту досудового слідства, про необхідність проведення повторної комплексної судово-криміналістичної експертизи. Проведення якої неможливо без отримання вихідних даних, а саме відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_6 та експерта. Крім вказаного суд вважав за необхідне проведення оперативно-розшукових дій, спрямованих на встановлення місця знаходження автомобіля «Лексус» № НОМЕР_1 , та визнання його речовим доказом. З метою перевірки показів потерпілого суд вважав необхідно встановити осіб, які виявили пулю у автомобілі «Лексус» № НОМЕР_1 , та згодом передали її потерпілому; виконати у повному обсязі ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.11.2011, зокрема перевірити доводи потерпілого відносно наявності у діях підсудних складу інкримінуємого злочину:
ОСОБА_8 за ч.3 ст. 27, ч.2 ст.15, п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, як такі що виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб;
ОСОБА_10 за ч.2 ст. 27, ч.2 ст.15, п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, як такі що виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб;
ОСОБА_9 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 15, п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, як такі що виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне спричинення смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб.
В апеляції:
Прокурор, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції вважає вказану ухвалу незаконною, необґрунтованою. На його думку, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Суд хоча і послався на ст.281 КПК України, але не в повній мірі сам виконав її вимоги, остільки сам міг прийняти належні заходи та усунути недоліки, витребувати додаткові матеріали. Суд відмовив у задоволенні клопотання адвоката про надання доручень в порядку ст.315-1 КПК про проведення відтворення обстановки та обставин події. Далі вказує, що 14.11 2014 року, 05.12.2014 року судом було задоволено клопотання про виклик до суду для допиту додаткових свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , про витребування актів про результати перевірки, відповідно до ст.97 КПК України. Але не дочекавшись відомостей щодо результатів перевірки виніс постанову про направлення справи на додаткове розслідування, чим допустив неповноту. Вважає, що вказівки апеляційного суду від 23.01.2014 року є обов`язковими для районного суду, але суд їх не виконав, не допитав свідків, а в ухвалі вдався до оцінки доказів.

Просила ухвалу скасувати, направити кримінальну справу на новий судовий розгляд в той же суд.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , відмовився від апеляції та доповнень до неї.
Як вказано в ухвалі районного суду, органом досудового слідства, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення у тім, що ОСОБА_8 і особа, яка оголошена в розшук (далі по тексту - Особа), як суб`єкти підприємницької діяльності, протягом 2008-2009 рр., через ТОВ «Оптимус» здійснювали поставки насіння соняшника на ПАТ «Запорізький масложиркомбінат» (далі МЖК), де на посаді заступника голови правління - начальника управління приймання і підготовки насіння соняшника працював ОСОБА_6 , у функціональні обов`язки якого входило здійснення контролю над прийомом і підготовкою насіння соняшника, а також за правильністю визначення його якості, що включає в себе показники - вологість, засміченість та інші. Останній сумлінно виконуючи обов`язки з контролю над діяльністю співробітників вищевказаної лабораторії, а також створивши на МЖК комісійний прийом продукції, що поставляється, фактично позбавив усіх недобросовісних постачальників можливості будь-яким способом завищувати якісні показники насіння соняшнику та іншої продукції, отримуючи при цьому необґрунтований прибуток. У результаті цих принципових та повністю законних дій ОСОБА_6 - поставщики ОСОБА_8 і Особа, не маючи можливості впливати на сировинну лабораторію МЖК і окремих його посадових осіб, позбавлені були можливості отримати матеріальний прибуток, на який вони розраховували. Тому ОСОБА_8 і Особа, розуміючи, що ОСОБА_6 відмовиться лобіювати їхні незаконні інтереси і не виконуватиме їх незаконні вимоги з прийому насіння, вирішили здійснити умисне вбивство останнього з корисливих мотивів та на замовлення, у зв`язку з чим, ОСОБА_8 і Особа, розробили план організації та вчинення його умисного вбивства. З метою здійснення цього плану, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_6 , організатори злочину ОСОБА_8 і Особа, в кінці листопада 2009 року, в готельному комплексі «Під дубом», розташованому на вул. Садівництва в м. Запоріжжі, замовили умисне вбивство ОСОБА_6 знайомим - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_8 і Особа, пообіцяли ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за виконання умисного вбивства ОСОБА_6 , грошову винагороду в сумі по 10 000.00 гривень кожному, на що зазначені особи погодились.Після отримання згоди, організатори злочину ОСОБА_8 і Особа, для вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 , пообіцяли озброїти співучасника ОСОБА_10 невстановленою вогнепальною зброєю, а також боєприпасами до неї. Крім того, ОСОБА_8 і Особа, також повинні були забезпечити прибуття ОСОБА_9 з м. Запоріжжя в м. Дніпропетровськ, де ОСОБА_8 мав показати ОСОБА_9 дружину ОСОБА_6 ОСОБА_18 , а ОСОБА_9 шляхом стеження, повинен був встановити місце проживання ОСОБА_6 , та повідомити ОСОБА_8 і Особу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в кінці листопада 2009 року, в вечірній час доби, Особа, на автомобілі, доставила ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з м. Запоріжжя до будівлі пенсійного фонду Ленінського району м. Дніпропетровська, розташованого за адресою вул. Будьонного,22-А в м. Дніпропетровську, де ОСОБА_8 вказав ОСОБА_9 на дружину ОСОБА_6 ОСОБА_18 . Після цього ОСОБА_9 простежив за ОСОБА_18 до місця її проживання, до будинку АДРЕСА_4 і встановив місце проживання ОСОБА_6 , яке стало відомо ОСОБА_8 і Особі. На початку грудня 2009 року, з метою посвідчення правильності розташування безпосереднього місця проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і Особа, спільно з співучасником ОСОБА_9 , діючи згідно розробленого плану, прибули з м. Запоріжжя на ж/м Парус в м. Дніпропетровську. Знаходячись у вказаному місці ОСОБА_9 в бесіді з невідомою жінкою точно встановив, що ОСОБА_6 проживає на 1-му поверсі 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_4 , про що повідомив ОСОБА_8 та Особу, після чого останні обидва, спільно прийняли рішення, що вбивство ОСОБА_6 вчинить ОСОБА_19 . Крім того, згідно розподіленим ролям у скоєнні злочину ОСОБА_20 та Особа, на автомобілі «Ренж-Ровер» № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 і автомобілі «ВАЗ 21099» № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , повинні були здійснити доставку виконавців вбивства ОСОБА_9 і ОСОБА_21 до місця вчинення злочину - до будинку АДРЕСА_4 . Також ОСОБА_8 і Особа надали ОСОБА_22 невстановлену вогнепальну зброюr і боєприпаси до неї та повідомили ОСОБА_9 і ОСОБА_23 , що ОСОБА_6 має автомобіль «Лексус» № НОМЕР_1 , яким він завжди особисто керує і залишає біля свого будинку. Згідно своєї ролі, відведеної у вчиненні вбивства, ОСОБА_9 був повинен перебувати у дворі будинку №6 по вул. Моніторній в м. Дніпропетровську і спостерігати за навколишнім оточенням, а, коли ОСОБА_6 сяде у свій автомобіль, повідомити ОСОБА_23 , що необхідно стріляти та вбити потерпілого ОСОБА_6 . У разі появи сторонніх осіб ОСОБА_9 повинен був подати про це сигнал ОСОБА_24 . Доставка до місця вбивства ОСОБА_6 і швидке вибуття з нього (мобільність) співучасників злочину, згідно з планом, забезпечувалася автомобілем ОСОБА_8 - «Ренж-Ровер» № НОМЕР_2 і автомобілем ОСОБА_9 - «ВАЗ 21099» № НОМЕР_3 . Оскільки найбільш зручним місцем скоєння вбивства ОСОБА_6 був район проживання останнього, співучасники злочину, з метою підготовки вбивства, двічі прибували до будинку потерпілого. Перебуваючи у дворі вказаного будинку, співучасники злочину на місці, визначили майбутнє місцезнаходження кожного з них, тим самим здійснюючи планування вчинення злочину.

13.12.2009 року приблизно о 23-00, виконавці злочину ОСОБА_9 і ОСОБА_21 , за вказівкою організаторів злочину ОСОБА_8 та Особи приїхали за місцем проживання ОСОБА_6 , де впевнилися, що автомобіль потерпілого знаходиться біля будинку, де він проживає, про що повідомили ОСОБА_8 та Особу. Після цього, ОСОБА_8 і Особа повідомили ОСОБА_9 і ОСОБА_21 , що умисне вбивство ОСОБА_6 необхідно здійснити 14.12.2009 року в ранковий час доби.

Здійснюючи свій спільний злочинній намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 з корисливих мотивів, на замовлення, та діючи за попередньою змовою групою осіб, 14.12.2009 року близько 05-30, організатори та замовники вбивства ОСОБА_8 та Особа, на автомобілі «Ренж-Ровер» № НОМЕР_2 , прибули до виїзду з м. Запоріжжя, куди на своєму автомобілі «ВАЗ 21099» № НОМЕР_3 , прибули виконавці вбивства ОСОБА_9 з ОСОБА_25 , після чого всі вони разом продовжили рух у м. Дніпропетровськ на зазначених автомобілях. Зупинившись на одній з ділянок траси «Запоріжжя -Дніпропетровськ», ОСОБА_8 , для умисного вбивства ОСОБА_6 , передав ОСОБА_22 невстановлену вогнепальну зброю і боєприпаси до неї і вони продовжили рух в м. Дніпропетровськ. Прибувши в м. Дніпропетровськ на ж/м Парус, неподалік від місця проживання ОСОБА_6 , Особа, виконуючи відведену йому роль, залишилась в автомобілі «Ренж-Ровер» з метою підстраховки співучасників злочину після його вчинення, а ОСОБА_8 , згідно розробленого плану, пересів за кермо автомобіля «ВАЗ 21099» № НОМЕР_3 , і спільно з ОСОБА_9 і ОСОБА_21 , з метою їх доставки проїхав до місця, розташованому в безпосередній близькості від будинку ОСОБА_6 , де зупинився. ОСОБА_21 , здійснюючи умови злочинної змови, діючи умисно з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, маючи при собі невстановлену зброю і бойові припаси, прослідував до будинку ОСОБА_6 .

Слідом за ним, виконуючи відведену йому роль, діючи умисно з корисливих мотивів, на замовленням та за попередньою змовою групою осіб, прослідував ОСОБА_9 , з метою візуального спостереження і подачі сигналу ОСОБА_22 про небезпеку, та зайняв місце в безпосередній близькості від ОСОБА_19 .

У свою чергу, ОСОБА_8 , діючи згідно раніше розробленого плану, умисно, з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, залишився в автомобілі «ВАЗ 21099»,з метою забезпечення швидкого вибуття з місця злочину співучасників після вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 . Прибувши до будинку АДРЕСА_4 , виконавці злочину ОСОБА_9 і ОСОБА_21 , не знаючи в обличчя потерпілого і бажаючи упевнитися в його особистості, чекали поки ОСОБА_6 вийде з дому і сяде за кермо свого автомобіля.

Близько 07-15, ОСОБА_21 14.12.2009 року, діючи згідно відведеної йому ролі у скоєні злочину, перебуваючи неподалік від під`їзду №2 будинку АДРЕСА_4 , дочекався поки ОСОБА_6 сяде у свій автомобіль «Лексус» № НОМЕР_4 . Та коли це відбулося, то ОСОБА_21 підійшов до дверей водія вказаного автомобіля, і, маючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_6 з невстановленої вогнепальної зброї, через бокове водійське скло, діючи з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, зробив не менше 5-ти пострілів в голову ОСОБА_6 , який у момент пострілів відхилився, щоб покласти своє портмоне в ящик, для рукавичок (бардачок) автомобіля. У зв`язку з цими своїми діями, ОСОБА_6 , внаслідок проведених в нього пострілів, не отримав вогнепальні поранення в голову, а отримав вогнепальні поранення в область тулуба і верхніх кінцівок. З урахуванням даних обставин, ОСОБА_6 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: кульового вогнепального проникаючого поранення передньої-черевної стінки в мезогастральній області ліворуч з пошкодженням великого сальника; внутрішньочеревного крововиливу; двох кульових поранень м`яких тканин лівого плеча, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_21 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними, для доведення до кінця злочинного умислу на вбивство ОСОБА_6 , вважаючи, що навмисно заподіяв смерть ОСОБА_6 разом к ОСОБА_9 , який здійснював візуальне спостереження, на автомобілі «ВАЗ 21099» під керуванням ОСОБА_8 , згідно з планом, швидко виїхали з місця-скоєння злочину. По дорозі ОСОБА_21 , бажаючи позбутися від знаряддя злочину, викинув невстановлену вогнепальну зброю і боєприпаси до неї в невстановленому місці. Далі, ОСОБА_8 під`їхав до свого автомобіля «Ренж-Ровер», де його чекала Особа, пересів за кермо свого автомобіля, а ОСОБА_9 пересів за кермо свого автомобіля «ВАЗ 21099» і вони покинули м. Дніпропетровськ. У свою чергу, ОСОБА_21 , діючи згідно плану, повернувся в м. Запоріжжя на громадському транспорті. Після скоєння вказаного злочину, ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 і ОСОБА_22 по 10000.00гривень кожному, обумовлену між ними заздалегідь грошову винагороду за виконання умисного вбивства ОСОБА_6 .. Однак смерть ОСОБА_6 не наступила, оскільки останній був доставлений до лікарні і йому своєчасно надали кваліфіковану необхідну медичну допомогу, внаслідок чого, злочин - умисне вбивство ОСОБА_6 , не було доведено до кінця з причин, не залежних від волі і свідомості співучасників злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та Особи.

Крім того, ОСОБА_9 , в кінці листопада 2009 року в ранковий час, на вул. Центральній в м. Запоріжжя, знайшов пістолет «Zoraki - MOD.914 - S», який є гладкоствольним самозарядним пістолетом, перероблений саморобним способом з сигнального пістолета заводського виготовлення моделі «Zoraki - MOD.914 - S» калібру 9 мм (P.A.Knall), шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного захисного елемента, що перешкоджає виробництву пострілів кінетичними снарядами і відноситься до нестандартної ручної короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї. Цей пістолет ОСОБА_9 залишив собі, і таким чином, придбав, носив і зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу - до 26.01.2010 року у гаражі № НОМЕР_5 , розташованого біля будинку №9 по вул. Центральній в м. Запоріжжі.

Районий суд, повертаючи спрау прокурору на додаткове розслідування вказав, що під час судового розгляду були вичерпані передбачені процесуальним законом можливості перевірки зібраних досудовим слідством доказів по справі на підтвердження доведеності винності та встановлених органом досудового слідства суперечливих фактичних даних, що позбавило суд можливості перевірити в судовому засіданні зібрані органом досудового слідства докази по справі, в тому числі встановлені фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному висновку, які є суперечливими, що істотно впливає на повноту і всебічність судового розгляду, та із-за не можливості перевірити доводи підсудних про вчинення тиску на них. Також суд вказав, що встановлена судом неповнота проведеного досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні з урахуванням специфіки процесуальної форми судового розгляду.

При цьому районий суд вказав, що в ході додаткового розслідування необхідно виконати слідуючі дії:

· Провести відповідну слідчу дію, згідно норм діючого на даний час законодавства, за участю підсудного ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_6 та експертів, із залученням автомобіля «Лексус» № НОМЕР_1 , а у випадку його відсутності автомобіля за технічними характеристиками східного із автомобілем марки та серії потерпілого ОСОБА_6 на час вчинення злочину відносно нього;

· Конкретизувати обвинувачення підсудним, надавши їхнім діям відповідну кваліфікацію за наявності достатніх приводів, доказів та підстав;

· Встановити та допитати осіб, які здійснювали ремонт автомобіля «Лексус» № НОМЕР_1 , та виявивши кулю передали її потерпілому ОСОБА_6 .

· Призначити проведення ряду експертиз, а саме: Комплексної судово-балістичної із залученням судово-медичного експерта; Судово-біологічної; Судово-криміналістичної; Судово-хімічної; Комплексної судово-хімічної експертизи, - а за необхідності і іншого виду експертизи;

· Встановити місцезнаходження особи, що знаходилась в розшуку ОСОБА_26 , та свідків ОСОБА_27 і ОСОБА_16 , та провести з ними всі необхідні процесуальні дії між вказаними особами та потерпілим і підсудними, тим самим усунути істотні протиріччя встановлені судом, з`ясувати зазначені в ухвалі суду обставини, після чого дійти остаточного обґрунтованого висновку щодо доведеності належними і допустимими доказами пред`явленого підсудним обвинувачення, а у випадку не встановлення таких доказів, прийняти відповідне процесуальне рішення з тим, щоб жодна невинна особа не була покарана.

-Перевірити за яких обставин на речах всіх підсудних були виявлені сліди продуктів пострілу.

- Призначити проведення судово-медичних експертиз з метою встановлення механізму отримання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у період затримання правоохоронними органами та дати цьому правову оцінку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, що підтримала довди апеляції, просила скасувати вказану ухвалу суду, а матеріали справи направити в той же суд на новий судовий розгляд, представника потерпілого ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які в свою чергу прохали залишити апеляцію прокурора без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи викладені в апеляції прокурора та доводи вказаних осіб в судовому засіданні, їх виступи в дебатах, колегія суддів приходить до висновку що ухвала суду є законною, обґрунтованою, її необхідно залишити без змі, а апеляційну скаргу прокурора- без задоволення.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 22 КПК України в ред. 1960, прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також ті обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. Також відповідно до ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п.п. 2, 3 Постанови від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" та відповідно до вимог ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства підлягають доказуванню подія злочину, винність особи, мотив злочину, розмір завданої шкоди, повне і об`єктивне зібрання даних про особу, що має істотне значення для правильного вирішення справи і призначення виду та розміру покарання.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Перевіркою встановлено, що вказані вимоги Закону, органом досудового слідства не були виконані.

Як вбачається з наявних матеріалів, постанова про притягнення ОСОБА_28 в якості обвинуваченого від 27.01.2012, містить розбіжності між описовою та резолютивною його частиною, бо резолютивна частина даної постанови взагалі не містить посилання на ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить про порушення права обвинуваченого на захист. Також вбачається, що ОСОБА_28 під час проведення досудового розслідування видвигав 2 версії придбання ним пістолету «Zoraki - MOD.914 - S», одна полягала у тім, що даний пістолет йому продав ОСОБА_8 за 300 дол. США, а інша версія полягала у тім, що даний пістолет він на прикінці 2009 року знайшов. Однак, є незрозумілим, з яких підстав саме друга версія покладена в обвинувачення, а перша версія органом досудового слідства відкинута. Одночасно з приводу подій 14.12.2009 органом досудового слідства при пред`явленні обвинувачення відкинута версія, що організував вчинення даного злочину саме ОСОБА_29 , тобто особа, яка знаходилась у розшуку. Тому районий суд обґрунтовано вказав, що ОСОБА_28 пред`явлено не конкретизоване обвинувачення ( том 7 а.с.52-56).

Крім вказаного, неконкретизованість обвинувачення полягає і в тім, що орган досудового слідства виходив з того, що саме через сумлінність потерпілого ОСОБА_6 при виконанні ним обов`язків з контролю над діяльністю співробітників лабораторії, усі недобросовісні постачальники втратили можливість будь-яким способом завищувати якісні показники насіння соняшнику та іншої продукції, отримуючи при цьому необґрунтований прибуток. Однак перевіркою встановлено, що матеріали кримінальної справи не містять документів, які б свідчили про недобросовісність поставників ОСОБА_8 і Особи, та наявність між останніми та потерпілим будь-яких господарсько-правових відносин взагалі, за наявності яких ОСОБА_6 міг би лобіювати їхні незаконні інтереси. Крім вказаного матеріали кримінальної справи не містять і доказів отримання ОСОБА_30 та Особою необґрунтованого прибутку внаслідок їх діяльності на ЗЖМК.

Таким чином, районий суд обґрунтовано вказав, що орган досудового розслідування допустив однобічність, неповноту в ході розслідування справи та не виконав вимоги, викладені в ухвалі апеляційного суду від 10.11.2011, внаслідок чого залишився не з`ясованим мотив злочину, у якому обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Перевіркою також встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.01.2014 року, попередній вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду від 05.07.2013 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було скасовано, а кримінальна справа направлена на новий судовий розгляд. При цьому, колегія суддів апеляційного суду встановила наявність невідповідності вироку вимогам кримінально-процесуального закону, та звернула зокрема увагу на наявність висновку СМЕ від 21.01.2010, згідно якого у всіх обвинувачених були виявлені тілесні ушкодження. Крім вказаного, суд апеляційної інстанції звернув увагу на порушення вимог ч.1 ст. 257 КПК України 1960 та недоліки, які містяться у висновках експертиз з приводу знаряддя, механізму вчинення злочину та настання наслідків. Згідно висновку балістичної експертизи №70/07-102 від 29 березня 2010 року, всі п`ять куль, вилучених при огляді місця події, огляді одягу потерпілого та у самого потерпілого ОСОБА_31 є кулями калібру 7,62 спортивного револьверного патрону. При цьому куля вилучена у ОСОБА_31 та дві кулі вилучені при огляді місця події, стріляні з одного ствола зброї. Інші дві кулі, вилучені при огляді місця події, скоріш за все стріляні з того ж ствола зброї. Однак з окремих ознак тільки 3 кулі з 5 мають співпадіння, а дві інших кулі мають окремі розбіжності у розположенні слідів, у зв`язку з чим виникають сумніви стосовно того, що вони стріляні з одного і того ж ствола зброї. За свідченням лікарів, ОСОБА_32 , ОСОБА_33 які оперували потерпілого ОСОБА_31 , чужорідних предметів в тілі ОСОБА_31 виявлено не було. Стосовно знаряддя злочину та його набоїв у висновках експертів не має однозначної відповіді на питання про належність всіх п`яти куль вилучених на місці злочину, до відповідної зброї. Механізм вилучення куль в різний час та в різних місцях також не виключає можливості утворення окремих ознак куль за різних обставин здійснення пострілів та з різних стволів зброї.

Викладене свідчить, що органом досудового слідства не усунуті протиріччя між твердженнями на досудовому слідстві обвинуваченого ОСОБА_10 про здійснення ним всього двох-трьох пострілів та між свідченнями потерпілого про здійснення чотирьох-п`яти пострілів, та висновками експертиз щодо виявлених пошкоджень одягу та тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого.

Як вбачається з протоколу судового засідання, суд намагався з`ясувати обставини та усунути вказані протиріччя, допитавши свідків ОСОБА_34 і ОСОБА_35 , які вказували на кількість почутих ними «хлопків», якими в свою чергу не підтверджуються свідчення потерпілого. В той же час свідок ОСОБА_36 , який 14.12.2009 складав протокол огляду місця події ( том №1 а.с.4-6,8-12) вказав на те, що автомобіль потерпілого «Лексус» оглядався досить ретельно, і виключив можливість знаходження у даному автомобілі, через певний проміжок часу, кулі виданої потерпілим ОСОБА_6 . Отже органом досудового слідства ретельно не перевірено та не з`ясовано, скільки дійсно було пострілів, їх характер, та кількість вистріляних та вилучених куль. З огляду на вказані розбіжності, районий суд правильно послався на те, що органу досудового слідства необхідно встановити та допитати осіб, які здійснювали ремонт автомобіля «Лексус» № НОМЕР_1 , коли виявивши кулю передали її потерпілому ОСОБА_6 ..

Отже для зясування вказаних обставин об`єктивно потрібно проведення слідчих дій, а такими функціями суд не наділений.

Крім цього, при проведенні досудового розслідування органи досудового слідства формально віднеслися до його проведення, не провели відтворення обстановки і обставин події з потерпілим ОСОБА_6 , автомобіль потерпілого ОСОБА_6 «Лексус» № НОМЕР_4 , речовим доказом визнаний не був, а проводячи дані слідчі дії з іншими обвинуваченими, використовували не автомобіль потерпілого ОСОБА_6 «Лексус» № НОМЕР_4 , а зовсім інший автомобіль, без вказівки його технічних характеристик.

Перевіркою також встановлено, що під час проведення відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_10 застосовувалася відео зйомка ( том №1 а.с.203-209), яка до кримінальної справи не долучена. Відсутність даного відеозапису та точних вихідних даних щодо розташування підозрюваного ОСОБА_10 відносно потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у автомобілі «Лексус», під час здійснення пострілів, унеможливило отримання однозначних відповідей, поставлених на вирішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 26.02.2013 перед експертами.

В результаті, висновки експертів не містять категоричних та однозначних відповідей у своїй більшості на питання поставлених судом, та не відповідають вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 08.10.1998, № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень". Перевіркою матеріалів, колегією суддів встановлено, що районний суд правильно послався на те, що висновок судово-медичного експерта №220-МК від 24.04.2013, суттєво суперечить протоколу огляду речей ( том №1 а.с.15-18) щодо кількості ґудзиків на пальто потерпілого ОСОБА_6 , які були вилучені як речові докази, та суттєво різниться від опису даного пальто ( довжина і ширина пальто, довжина рукава) , яке стало предметом дослідження у висновку експерта № 70/07-764 від 05.01.2010 ( том №3 а. с. 43-47). На виконання ухвали суду від 28.02.2013 експертами не були надані відповіді на більшість питань, а згідно відповіді т. в. о. начальника центру Науково-Дослідного експертно-криміналістичного центру листом від 30.05.2013 ( том №8 а. с. 228) суд проінформовано про неможливість проведення досліджень з цих питань з посиланням на загрозу знищення об`єктів дослідження та відсутністю науково - обґрунтованих методик. Надаючи у судовому засіданні роз`яснення висновку судово-медичного експерта №220-МК від 24.04.2013 зав. відділенням ОСОБА_37 вказав про те, що йому не відомо хто був головою у та членами у складі комісії під час проведення комісійної експертизи. Крім вказаного експерт вказав, що його висновки носять як категоричні характер так і характер припущень, щодо локалізації кількості рубців на черевній стінці ОСОБА_6 ( том №8 а.с.193) експерт вказав на те, що він при проведенні експертизи на череві потерпілого виявив чотири рубці медичного походження і один рубець вогнепального походження одночасно експерт пояснюючи фото на сторінці 193 том №8 зазначив, про те, що напевне він помилившись одну стрілку не поставив, та напевне на фото стрілками позначено п`ять рубців від вогнепальних поранень. На запитання суду чому він використовуючи при складанні даного висновку програму Poser 6 не вказав про її використання відповісти не зміг, також не зміг відповісти на питання щодо відсутності крові та сорочці потерпілого при сильній кровотечі, вказавши на необхідність призначення ще однієї експертизи.

Вказані вище обставини необхідно належним чином зясувати в ході додаткового розслідування, а доводи прокурора, що районий суд міг сам усунути вказані вище недоліки, в тому числі і шляхом надання окремих доручень для проведення слідчих дій, - є безпідставними, остільки враховуючи характер допущених недоліків, обсяг виконання слідчих дій, усунути недоліки та виконати в судовому засіданні процесуальні слідчі дії, - об`єктивно неможливо.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду, що орган досудового розслідування не перевірив версію обвинувачених щодо причетності до вчинення злочину ОСОБА_38 , формально оголосивши останнього у розшук, а з того часу пройшло майже за 5 років і належних заходів для його затримання здійснено не було. При цьому суд послався на допит у судовому засіданні співробітника карного розшуку Ленінського РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_39 який показав про те, що у правоохоронних органів наявна інформація про місце проживання ОСОБА_26 у м. Запоріжжі, однак через брак коштів на відрядження розшукові дії - не здійснювалися.

Але в теперішній час вказану Особу ОСОБА_38 затримано у зв`язку з даною справою, відносно нього обрано запобіжний захід і проводяться слідчі дії. Враховуючи вказаний факт, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , відмовився від розгляду апеляційної скарги та доповнень до неї в апеляційному суді, та на відміну від раніше зайнятої позиції, наполягає на необхідності залишення апеляції прокурора без задоволення, а ухвалу районного суду вважає за необхідне залишити без змін, обґрунтовуючи свою позицію тим, що проведення процесуальних дій з ОСОБА_40 у даній справі, в якій є обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , надасть, на його думку, можливість для повного, всебічного зясування всіх обставин справи, та дозволить усунути певні недоліки по справі. Таку ж позицію в апеляційному суді повністю підримали і всі підсудні, та їх захисники.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів находить слушною вказану позицію представника потерпілого, підсудних та їх захисту, та приходить до висновку, що проведення слідчих дій по даній справі в тому числі з ОСОБА_41 , є важливим та необхідним для з`ясування всіх обставин справи, та встановлення істини .
Крім цього, перевіркою встановлено, що в судове засідання в якості свідків викликалися ОСОБА_27 та ОСОБА_16 , але останні до суду не з`явилися, а ухвали суду про їх привід не виконані. Районний суд намагався витребувати відомості за результатами додаткової перевірки відносно ОСОБА_27 та ОСОБА_16 , але на адресу суду 13.01.2015, 16.01.2015 ( том №15 а.с.- 64, 72) від ГУМВС України в Запорізькій області надійшло повідомлення про неможливість надати результати проведення перевірки через недостатні дані. Без проведення допиту вказаних осіб, без проведення між ними та потерпілим очних ставок, на чому наполягали захисники з обвинуваченими, районий суд позбавлений можливості прийняти законне рішення.

Крім цього, районий суд обгрунтовано вказав, що органом досудового слідства не з`ясовані обставини, щодо виявлення слідів продуктів пострілу(пороху), на речах усіх обвинувачених, що відмічено у висновках експертиз №70/23/425, №70/23/427,№70/23/426 від 10.03.2010 ( том №3 а.с.135-138, 147-150, 159-162). За версією обвинувачення, безпосередньо у потерпілого стріляв ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 візуально спостерігав за ОСОБА_10 на досить значній відстані від місця вчинення пострілів, а ОСОБА_8 взагалі у полі зору ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не було видно. Вказана обставина належним чином не в ході досудового слідства не з`ясована, що в свою чергу свідчить про відповідну неповноту досудового слідства. При проведенні додаткового розслідування необхідно усунути вказаний недолік.

Також в матеріалах даної справи містяться висновки судово-медичних експертиз №230е від 21.01.2010 щодо тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ( том №3 а.с.69-70, 79, 88). Згідно до вказаних висновків у всіх трьох підсудних були виявлені різноманітні численні тілесні ушкодження, з цього приводу матеріали кримінального провадження ( том 8 а.с.124-125) містять постанову про закриття кримінального провадження від 13.03.2013. Тому районий суд обгрунтовано призначив додаткову перевірку з приводу обставин отримання підсудними тілесних ушкоджень, шляхом призначення проведення судово-медичних експертиз, з метою встановлення механізму отримання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Ствердження в апеляції прокурора, що суд в ухвалі вдався до оцінки доказів є безпідставним, остільки як вбачається з тексту судового рішення, воно складено належним чином та відповідає вимогам Закону.

Як убачається з протоколу судового засідання, районним судом були ретельно досліджені всі обставини інкримінованого підсудним обвинувачення, досліджені відповідні докази, проведені експертизи, перевірені заявлені доводи та клопотання учасників судового розгляду, та виконано інші дії, але із-за виявлених судом перелічених вище недоліків, які неможливо було усунути під час судового засідання, районий суд був об`єктивно позбавлений можливості встановити істину по справі та прийняти рішення по суті, тому обгрунтовано направив матеріали справи прокурору для проведення додаткового розслідування.

В ході додаткового розслідування необхідно усунути вказані вище недоліки, прийняти належні заходи для всебічного, повного та об`єктивного розслідування всіх обставин даної справи, провести необхідні слідчі дії та за результатами прийняти рішення, яке ґрунтується на вимогах Закону.

Що стосується клопотаннь підсудних, їх захисників про зміну ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, то підстав для задоволення даних клопотань колегія суддів не вбачає, виходячи з того, що підсудні звинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має протипоказаннь перебування кожного з них в умовах СІЗО, представник потерпілого категорично заперечує проти зміни запобіжного заходу на менш суворий та не відпали ризики, які були враховані раніше при обранні стосовно кожного підсудного вказаного запобіжного заходу.

Перевіркою матеріалів справи не виявлено підстав, які б свідчили про суттєве порушення районним судом вимог КПК України та слугували б підставою для зміни, чи скасування судового рішення.

Таким чином ухвала районного суду є законною та обґрунтованою, а підстав для задоволення апеляції прокурора не вбачається.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, в редакції 1960 року, відповідно до п.п.11, 15 Перехідних положень КПК 2012 року, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2015 року, якою кримінальну справу щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 повернуто прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування, - залишити без змін.

В задоволенні клопотаннь підсудних, захисників про зміну ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , запобіжного заходу - відмовити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 залишити без змін, - - тримання під вартою - до 22 червня 2015 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4