Справа № 541/1116/15-к
Провадження № 1-кп/541/93/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2015 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000120 від 05 лютого 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курилехівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15.04.2015р. за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в :
До суду 6 травня 2015 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеною 22 квітня 2015 року між прокурором Миргородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , згідно якої останній під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме в тому, що в жовтні 2014 року ОСОБА_4 , знаходячись на полі неподалік с.Гаркушинці Миргородського району Полтавської області, виявив дві дикоростучі рослини коноплі, які проросли та дійшли стадії дозрівання самостійно. Достовірно знаючи, що дані рослини являються нарковмістними, ОСОБА_4 відділив верхівки листя та суцвіття від стебла, за допомогою пальців рук подрібнив і положив у паперовий згорток, який в подальшому приніс до себе додому в АДРЕСА_1 , де в одній з кімнат під столом залишив, тобто незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

4 лютого 2015 року, зранку ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , взяв паперовий згорток з наркотичною речовиною коноплею і положив у праву передню кишеню штанів, в які був одягнутий, та пішки пішов до м.Миргорода. В той же день, о 13 годині 05 хвилин вказаний паперовий згорток був виявлений та вилучений у нього в черговій частині Миргородського МВ працівниками міліції під час огляду речей при затриманні для складання адміністративного протоколу по факту появи в стані алкогольного сп`яніння в громадському місті. Згідно висновку експерта № 256 від 24.02.2015р. виявлена в згортку речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, яка вагою в перерахунку на суху речовину становить 5,937г.

Сторони в угоді погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.309 ч.1 КК України у виді штрафу 850 гривень.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 квітня 2015 року між ним та підозрюваним ОСОБА_4 .

Обвинувачений також просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що він цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості

Розглянувши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі статтею 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У відповідності до вимог ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості, наряду з іншими чинниками, мають зазначатися обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.

Окрім того, приписами ст.470 КПК України, критеріями якими визначається можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості, є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні більш тяжких кримінальних правопорушень.

Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки не містить обов`язків обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, а спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині призначення пом`якшеного покарання, а відтак вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам у суду відсутні належні правові підстави.

Крім того, сторонами в угоді узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. в той час як згідно положень ч.2 ст.53 КК України покарання у виді штрафу призначається судом не у твердій сумі, а в ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Таким чином, призначення штрафу в твердій грошовій сумі не відповідає вимогам кримінального закону.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу або закону та коли умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Таким чином, оскільки умови угоди суперечать вимогам КК України та не відповідають суспільним інтересам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та наявність підстав для відмови у затвердженні угоди.

П.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову у затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.314, 469, 474 КПК України суд, -
ухвалив:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 22 квітня 2015 року між прокурором Миргородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 05 лютого 2015 року, та повернути вище зазначене кримінальне провадження Миргородському міжрайонному прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1