Справа № 11-73 2007 року Головуючий
у 1-й інстанції: Рябішин А.О.
Категорія: ст.115 ч.1 КК України Доповідач: Гавриш В.М.
УХВАЛА

Іменем України

2007 року січня місяця 17 дня
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді
Гавриш В.М.

Суддів: Голубенко Н.В. Орлової Н.Ф.

з участю прокурора
Расюка В.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Полтавського районно­го суду
від 10 листопада 2006 року

установила:

Цим вироком

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий

засуджений за ст. 115 ч. 1 КК
України на 8 років позбавлення волі.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з засу­дженого ОСОБА_1 на її користь 4000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди та 663 грн. 60 коп. матеріальних збитків.

Одночасно судом, вирішена доля
речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 23 серпня 2006 ро­ку,
близько 17-30 год., знаходячись в будинку за адресою АДРЕСА_1 і перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, на грунті
побутової сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_3, маючи на меті заподіяння смерті потерпілої, діючи з прямим
умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи
настання суспільно-небезпечних наслідків,
кухонним ножем, який він постійно тримав в період сварки в руці, умисно наніс потерпілій ОСОБА_3 удар ножем в лівий бік,
заподіявши тілесні ушко­дження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення
грудної клітини зліва, з одночасним пошкодженням легенів та аорти, що
кваліфікуються як тяжкі тілесні
ушкодження і небезпечні
для життя в момент заподіяння, та які призвели до гострої крововтрати, що і стало причиною
смерті потерпілої.

Не оскаржуючи
кваліфікацію своїх дій, засуджений ОСОБА_1
в той же час вважає, що вчинив злочин необережно, а тому просить
пом"якшити призначену мі­ру покарання, оскільки, на його думку, судом не
враховане його повне визнання ви­ни, активне сприяння слідству, явка з
повинною, щире каяття у вчиненому, перша судимість, позитивна характеристика за
місцем роботи, а тому просить застосувати ст. 69 КК України.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора Расюка В.В. про залишення
апеляції засудженого без задоволення, а вирок без змін, виступ само­то
засудженого ОСОБА_1, який свою апеляцію підтримав повністю, перевіривши
матеріали справи та мотиви апеляції, колегія суддів не знаходить її
обргунтованою виходячи з наступного.

Із матеріалів
справи убачається, що не зважаючи на часткове визнання вини засудженим, його
вина повністю підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та матеріалами спра­ви в їх сукупності.

У своїй явці з
повинною, написаною власноручно засудженим ОСОБА_1, він детально описує
обставини скоєння злочину, пояснює мотив злочину та вказує, як ним був
нанесений саме удар ножем, що спростовує версію підсудного про випа­дковість
заподіяння тілесних ушкоджень.

( а.с.20).

Під час допиту
ОСОБА_1 в якості
підозрюваного та обвинуваченого засу­джений також детально виклав обставини
скоєння ним злочину, при цьому поясню­вав, як він наніс потерпілій удар саме в
область серця, що також спростовує версію засудженого про випадковість заподіяння
тілесних ушкоджень.

( а. с. 33-34, 45-48)

Зазначений вірний
висновок суду підтверджується і
висновком судово-. медичного
експерта № 893-6 від 10.10.2006 року - в тому, що свідчення дані ОСОБА_1 під
час проведення відтворення обстановки та обставин події злочину, від­повідають
даним судово-медичної експертизи трупу потерпілої щодо характеру ушкодження та
направлення раневого каналу.

( а. с. 83-84)

Згідно акту
судово-медичного обстеження № 893 від 24.09.2006 року та ви­сновку експерта №
893-а від 28.09.2006 року ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді
колото-різаної рани на боковій поверхні грудної клітини зліва в проекції 5-го
міжребер"я по середньо-підмишечній лінії, раневий канал якої по­шкоджує
верхню і нижню долі лівої легені, бокову стінку грудного відділу аорти і тіло
9-го грудного позвонка, які за
своїм характером являються прижиттєвими, утво­рилися від дії колючо-ріжучого
предмета, яким міг бути лезо ножа, що має з однієї сторони і найбільшу ширину
на рівні занурення біля 1,8 см.,
які характеризуються як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в
момент спричинення. Безпосе­редньою причиною смерті потерпілої стала гостра
крововтрата.

( а. с. 88-94, 97-98)

З урахуванням
зазначених обставин, враховуючи конкретні обставини і моти­ви скоєного злочину,
який є особливо тяжким та вчинений в стані алкогольного

З

сп"яніння, що підвищує його
суспільну небезпечність,
справедливо призначив ОСОБА_1
покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, без застосування ст. 69 КК України.

Поряд з цим,
таке покарання є близьким до мінімального, оскільки судом в повній мірі
враховане щире каяття засудженого, визнання вини, сприяння в роз­критті вчиненого злочину та явку з повинною,
позитивну характеристику за місцем роботи, тобто ті ж пом'якшуючі покарання
обставини на які він покликається в сво­їй апеляції.

Посилання в апеляції засудженого ОСОБА_1 про виклик в суд апеляційної інстанції свідка ОСОБА_5 є безпідставним, оскільки останній
був допитаний в суді першої інстанції, де дав пояснення по справі.

(а. с. 240)

Виходячи з наведеного, судова колегія не знаходить підстав до
пом"якшення призначеного судом покарання, а тому
апеляція засудженого не підлягає задоволен­ню.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК
України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Полтавського районного суду від 10 листопада 2006 року стосовно нього -без
змін.