Справа № 1-50/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
січня 2007 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Крикливого В.В

при секретарі Костюченко С.І.

з участю
прокурора Ледовської Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Комсомольську кримінальну
справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, освіта середня
технічна, не одруженого, не працюючого, маючого неповнолітню дитину, раніше не
судимого, проживаючого: АДРЕСА_1, - за ч,2 ст. 188 КК України,

встановив:

07 вересня 2006 року близько 00
год. 40 хв. в районі будинку АДРЕСА_2, маючи умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_1 наздогнав потерпілого
ОСОБА_2 та

рукою штовхнув його у спину.
Скориставшись тим, що потерпілий впав на землю, ОСОБА_1 вихопив у нього

барсетку вартістю 20
грн., в якій знаходилась готівка в
сумі 350 грн.,
50 доларів
США, що становить 252,50 грн.
та

книга вартістю 7 грн.., і втік з
місця вчинення злочину.

В результаті
грабежу потерпілому ОСОБА_2 завдано майнову шкоду в розмірі 629.50 грн,

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав частково Не
заперечуючи факту відкритого викрадення майна потерпілого пояснив, що
фізичне насильство до нього не застосовував і в спину його не штовхав.
Наполягав на тому, що потерпілий впав бо сам перечепився. Не заперечував, що
лід час нападу знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що коли йшов по вулиці
почув позаду себе кроки, тому прискорився. Несподівано відчув сильний поштовх у
спину від чого впав на землю. В цей же момент нападник вихопив з його руки
барсетку і втік. Від падіння у нього розбилися окуляри і тому він не зміг
переслідувати нападника. Випадково на місці пригоди з'явилися співробітники
громадської міліції, яким він повідомив про напад. Пізніше дізнався, що
нападника було затримано і йому було повернуто барсетку без грошей

Свідок ОСОБА_3 показав, що займає посаду голови правління громадського
формування „Міська міліція". 07 вересня 2008 року він перевіряв наряди
формування. Побачив, як в районі перехрестя вулиць Миру та Добровольського,
повз сквер, пройшов невідомий чоловік (потерпший) з чоловічою сумкою в руці. За
ним пішли двоє молодих хлопців. Потім один повернувся, а другий прослідував за
потерпілим у двори. Розуміючи, що може статися пограбування, ОСОБА_4 на
автомобілі поїхав до міськвідділу та повернувся разом із своїм заступником
ОСОБА_5. Зустрівши потерпшого ОСОБА_2 вони дізналися, що його хтось звалив на
землю і відібрав барсетку. Потерпілий був без окулярів, на його одязі були
сліди забруднення. ОСОБА_4 та ОСОБА_5. пішли у сквер, куди через деякий час
прийшов підсудний із барсеткою в руці ОСОБА_3 впізнав в цьому хлопці особу, яка
переслідувала потерпілого. Підсудний не заперечував, що вчинив пограбування і
його було доставлено до відділення міліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5. надав аналогічні
показання

Крім показань підсудного, потерпілого та свідків вина ОСОБА_1
підтверджується дослідженими в судовому
засіданні доказами: заявою потерпілого про злочин, в якій він зазначив, що його
пограбування скоєно із застосуванням насильства (а.с.4); протоколом
огляду місця події, в ході якого на місці пригоди виявлені пошкоджені окуляри
потерпілого (а.с.6); результатами огляду, в ході якого у підсудного ОСОБА_1
вилучено барсетку потерпілого (а.с.8); довідкою
Приватбанку про курс іноземної валюти (а.с.57)

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази суд вважає доведеною вину
підсудного ОСОБА_1 в скоєні злочину. Його
дії необхідно кваліфікувати за ч,2 ст.186 КК України, так як він вчинив
відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке
не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Суд вважає, що при пред'явленні обвинувачення за ч2 ст.186 КК органами досудового слідства помилково включено до загальної суми
майнової шкоди вартість пошкоджених окулярів потерпілого в розмірі 45 грн. Суду не надано доказів на підтвердження того, що умисел підсудного був
направлений на заволодіння окулярам потерпілого, тому посилання на вказаний
факт підлягає виключенню з обвинувачення.

В судовому
засіданні підсудний показав, що він не застосовував до потерпілого фізичного
насильства, але суд не приймає ці показання до уваги і розцінює їх як обраний
засіб захисту, так як вони повністю спростовуються дослідженими в судовому
засіданні доказами. Так, крім стабільних і послідовних показань потерпілого
ОСОБА_2, факт застосування до нього фізичного насильства підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які безпосередньо після пограбування
бачили на одязі потерпілого сліди забруднення і яким останній повідомив про
застосування до нього насильства.

Твердження
підсудного про те, що в барсетці потерпілого він не бачив грошей і собі їх не
залишав, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_2, який на досудовому
слідстві та з суді наполягав на своїх показаннях в цій частині. Як встановлено
в судовому засіданні і цього не заперечував підсудний, після пограбування він
намагався збути барсетку таксисту. Тому суд вважає, що у ОСОБА_1 було достатньо
часу щоб розпорядитися викраденим майном

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу
підсудного який раніше не засуджувався, неодружений, не працює, має
неповнолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., яка проживає з матір'ю у
м.Краматорськ Донецької області, за місцем постійного проживання в
м.Комсомольську підсудний характеризується посередньо, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває (а.с 58-64).

Обставинами, шо
пом'якшують покарання підсудному, суд враховує, добровільне відшкодування
завданого збитку, відсутність судимостей

Обставин, що обтяжують покарання підсудному судом не
встановлено.

Згідно висновку
ЛКК підсудний практично здоровий, працездатний. Примусового лікування від
алкаголізму та наркоманії не потребує (а с,62)

Санкцією частини
2 ст.186 КК
передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до б років.
Визначаючи вид та міру покарання суд враховує обставини, що помякшують
покарання підсудного, його вік, часткове визнання вини, наявність
неповнолітньої дитини, відсутність тяжких наслідків злочину, наявність у
підсудного постійного місця проживання. Зазначені обставини суд визнає
винятковими та такими, що значно знижують ступінь суспільної небезпеки
вчиненого злочину. Тому призначаючи підсудному покарання, суд вважає за можливе, в порядку ст.69 КК, перейти до
іншого, більш м'якого виду покарання, не зазначеного в ч,2 ст,186 КК,

Виходячи з
загальних засад призначення покарання,, визначених ст.65 КК, суд вважає, що для
виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне і
достатнє покарання у обмеження волі Підстави для звільнення засудженого від
призначеного судом покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК, відсутні.

Долю речових доказів вирішено судом у відповідності до
вимог ст.81 КПК,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України,
суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання із
застосуванням ч.1 ст.69 КК України у
вигляді двох років обмеження волі

До набрання вироком законної сипи
запобіжний захід засудженому залишити - підписку про невиїзд, Речові
докази: барсетку залишити потерпілому ОСОБА_2, як йому належну (а с
18).

На вирок може
бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.