н/п 1-кс/640/5485/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
підозрюваної - ОСОБА_6 ,
27.07.2015 р. слідчий слідчого відділу Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенант міліції ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором прокуратури Київського району міста Харкова юристом 2 класу ОСОБА_3 , у якому просила винести ухвалу про арешт вилученого 24.07.2015 майна, в ході проведених обшуків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а саме майно відповідно до переліку, зазначеному у клопотанні. Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Артема, 49.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у березні 2015 року, точну дату в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою подальшого створення та утримання місця розпусти, орендувала у ОСОБА_7 3-х кімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців з орендною платою у 8 тис. грн., надавши орендодавцю завдаток у сумі 16 тис. грн. та розмістила в мережі Інтернет оголошення про співпрацю з дівчатами, для надання останніми послуг сексуального характеру. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 попередньо домовилась з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за звідництво, у вигляді надання останніми послуг сексуального характеру, раніше не знайомим їм чоловікам, у приміщенні квартири АДРЕСА_3 буде отримувати грошову винагороду у вигляді половини сплачених клієнтами коштів.
Так, 24.07.2015 року близько 10 години 15 хвилин ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на звідництво для розпусти з метою наживи, в ході телефонної розмови з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виступила посередником для надання йому сексуальних послуг. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , зателефонувала дівчатам та під час телефонної розмови запропонувала надати сексуальні послуги ОСОБА_11 за 500 грн., на що останні дали свою згоду.
Цього ж дня, за оголошенням, наданим в мережі Інтернет ОСОБА_6 , до кв. АДРЕСА_3 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , приїхала ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та чекала останню для співбесіди.
О 13 год. 10 хв. до вищевказаної квартири приїхав ОСОБА_11 , де приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_12 , надала сексуальні послуги ОСОБА_11 , за що, в подальшому, ОСОБА_11 сплатив 500 грн.
Своїми умисними діями, що виразились у створенні та утриманні місця розпусти, а також звідництві для розпусти, кваліфікуючою ознакою чого є створення та утримання місця розпусти, а також звідництво для розпусти з метою наживи, ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 302 КК України.
24.07.2015 о 20.30 ОСОБА_6 затримана у порядку ст. 208 КПК України.
25.07.2015 о 00.01 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.
24.07.2015 згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2015 проведено обшук квартири АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено майно відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2015.
Крім цього, 24.07.2015 згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2015 проведено обшук квартири АДРЕСА_4 , під час якого виявлено та вилучено майно відповідно до протоколу обшуку від 24.07.2015.
Слідчий вказав, що власницею та користувачем виявленого та вилученого майна є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий зазначив, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, встановлення кола зв`язків та спілкування особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, встановлення кола осіб, які користувалися послугами, проведення експертиз, виявлення і фіксації інших епізодів злочинної діяльності, а також враховуючи, що вилучені грошові кошти, телефони є предметами кримінального правопорушення, а інші речі можуть нести доказову базу по кримінальному провадженню, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучене 24.07.2015 в ході проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримали у повному обсязі.
Захисник підозрюваної та підозрювана ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 3000 грн., вказуючи, що це кошти, отримані як допомога на дитину; на грошові кошти в сумі 136 грн. та 151 грн. та на мобільний телефон мобільний телефон «Samsung «Duos» в корпусі чорного кольору з карткою мобільного оператора Лайф з номером НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , вказуючи що вони є особистою власністю підозрюваної та не стосуються кримінального провадження, в межах якого подано клопотання. Крім того підозрювана зазначила, що їй належать квитанція про сплату послуг за електроенергію та протокол замовлення послуг ТОВ «Воля-Кабель». Всі інші речі їй не належать та перебували у загальному користуванні.
25.07.2015 року о 00-01 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи те, що вилучені відповідно до протоколів обшуку від 24.07.2015 року речі, документи та грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, а також те, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, речі та документи мають значення для досудового розслідування, а також можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності на вказане у клопотанні предмети, речі та документи завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107,167, 170-173, 276, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Артема, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1