Чуднівський районний суд Житомирської області
Справа № 294/1521/14-к
Провадження № 1-кп/294/1757/14

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2015 року м. Чуднів
Чуднівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,
у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 2 КК України,-
встановив:
03.05.2014 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, за попередньою змовою зі своїм неповнолітнім двоюрідним братом ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу території ПАТ «Райагропромтехніка», розташованого по вул. Пушкіна, 1 в с. Вільшанка, Чуднівського району, Житомирської області, шляхом вільного доступу підійшли до металевого чавунного секційного паркану, яким огороджена територія даного товариства, та з метою таємного викрадення чужого майна, прикладаючи фізичні зусилля, почали розхитувати вказаний паркан, в результаті чого повалили на землю даний паркан з 4-х секцій, вартість кожної із яких становила 180 грн., які поклали на гужовий віз та, утримуючи викрадене, з місця події зникли, таємно викравши таким чином дані чотири секції загальною вартістю 720 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у викраденні з території ПАТ «Райагропромтехніка» чотирьох секцій чавунного паркану при вказаних в обвинуваченні обставинах.
Враховуючи те, що вказаний обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин при вказаних в обвинуваченні обставинах, а тому ці його дії кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор заявила клопотання, яке підримали неповнолітній обвинувачений, його захисник та законний представник, про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Суд, з"ясувавши думку учасників судового розгляду з приводу вказаного клопотання, вважає можливим на підставі ст. 497 КПК України звільнити неповнолітнього від кримінальної відповідальності із застосуванням до неповнолітнього обвинуваченого примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.
Відповідно до ст. 497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених ч. 1 цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності із ст. 105 ч. 1 КК України неповнолітню особу, яка вчинила злочин середньої тяжкості, може бути звільнено судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки вона на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, вказані у ч. 2 ст. 105 КК України.
До неповнолітнього може бути застосовано як один, так і кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у п. п. 2, 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
При цьому суд враховує те, що неповнолітній раніше не судимий та не притягувався до кримінальної і адміністративної відповідальності, на обліку в Службі у справах дітей та у КМСД Чуднівського РВ УМВС не перебував до вчинення даного кримінального правопорушення, за місцем проживання неповнолітній характеризується задовільно, батьки забезпечують належні умови для виховання, розвитку та проживання сина.
З урахуванням того, що згідно із ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого, втягнення його у злочин іншою особою, обставини, що помякшують покарання, а саме його щире каяття у скоєному та скоєння злочину неповнолітнім, усвідомлення на даний час обвинуваченим суспільної небезпеки своїх дій, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без застосування до нього кримінального покарання, враховуючи, що дане кримінальне правопорушення скоєне із-за віку неповнолітнього та пов"язаної з цим неналежної оцінки ним характеру своїх дій, звільнивши у відповідності зі ст. 497 КПК України неповнолітнього від кримінальної відповідальності із застосуванням до ОСОБА_5 примусового заходу виховного характеру, передбаченого ст. 105 КК України у вигляді застереження, розділяючи позицію всіх учасників даного судового розгляду, що такий захід у даних конкретних умовах є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 372, 497 ч. 3 КПК України, ст.ст. 97,105 КК України, суд
ухвалив:
Звільнити ОСОБА_5 від покарання за ст. 185 ч. 2 КК України, застосувавши до ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження щодо недопустимості скоєння кримінальних правопорушень у майбутньому.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляції через Чуднівський районний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Суддя: ОСОБА_1