Справа № 514/30/15-к
Провадження № 1-кп/513/33/15
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2015 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

у відкритому судовому засіданні у залі Саратського районного суду Одеської області, розташованому в смт. Сарата Одеської області,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 11.03.2013 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гайдари Чадир-Лунгського району, республіки Молдова, зареєстрованого та проживаючого до арешту в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня 9 класів, неодруженого, який зі слів має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до арешту працюючого по найму неофіційно, судимого:

1) 14.02.2012 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України умовно, з іспитовим строком 2 роки;

2) 17.01.2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 20 січня 2015 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 10 червня 2013 року, мешканець с. Підгірне Тарутинського району, Одеської області, судимий 14.02.2012 року Іллічівським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 20.01.2015 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, судимість якого не знята і не погашена в законному порядку, вступив в злочину змову з особами (матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України), направлену на таємне викрадення живності у мешканців Тарутинського району, Одеської області.

Діючи згідно злочинної домовленості, ОСОБА_4 з вказаними особами на автомобілі марки «ВАЗ 2108» бежевого кольору, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 приїхали в с. Красне Тарутинського району, Одеської області для виявлення та подальшого викрадення коней.

Проїжджаючи по АДРЕСА_2 , обвинувачений ОСОБА_4 з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, на південно-східній околиці села виявили коня красного кольору, яким вирішили незаконно та таємно заволодіти.

Виявивши коня, обвинувачений ОСОБА_4 та невстановлена особа на ім`я " ОСОБА_5 ", з метою його викрадення, підійшли до коня та шляхом вільного доступу, діючи згідно злочинної домовленості, протиправно, таємно заволоділи конем вартістю 3700 (три тисячі сімсот) гривень, який належав на праві власності потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, особа на ім`я " ОСОБА_5 " верхи погнала коня в сторону с. Теплиця Арцизького району, Одеській області, а обвинувачений ОСОБА_4 з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, покинули місце скоєння злочину та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальних збитків на суму 3700 (три тисячі сімсот) гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю, не оспорював кількість і вартість викраденого майна.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи неодноразово повідомлена про день та час розгляду справи, у судові засідання не з`являлась. Разом з тим потерпіла звернулась до суду з письмовою заявою, в який просила здійснити судовий процес у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого потерпіла не має.

З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали, за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсіг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується, як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 185 КК України, яка відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який був засуджений, скоїв дані кримінальні правопорушення у період непогашеної судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та сприяння встановленню істини по справі, а також добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п.п. 1,2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Також судом враховується, що потерпіла не має до обвинуваченого претензій ні матеріального, ні морального характеру.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно.

При призначенні покарання суд враховує: суспільну небезпеку вчиненого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання, особу обвинуваченого: скоїв даний злочин у період непогашеної судимості; повністю визнав провину і розкаявся у скоєному; його сімейне і матеріальне становище, відсутність матеріальної шкоди; кількість, суму і значимість викраденого; думку потерпілої у частині призначення покарання і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 даний злочин скоїв до постановлення вироку Арцизьким районним судом Одеської області від 20 січня 2015 року, згідно якого обвинувачений засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з частковим приєднанням невідбутої частки покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 січня 2014 року і дане покарання ним не відбуте повністю, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за даним вироком за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Речові докази сторонами кримінального провадження суду не надавались, у зв`язку з чим не вирішувалось питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 368- 371, 374-375, 392, 394, 395 КПК України,

суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, покарання за даним вироком поглотити покаранням за вироком Ацизького районного суду Одеської області від 20 січня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати у зв`язку з тим, що він відбуває покарання за вироком Ацизького районного суду Одеської області від 20 січня 2015 року у виді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 09 червня 2015 року. Зарахувати в строк відбуття покарання строк тримання його під вартою за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 січня 2014 року з 16 січня 2014 року до 09 червня 2015 року.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1