А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/124/2015 за апеляційною скаргою обвинуваченого і захисника ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2014.
Цим вироком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець м. Ужгорода Закарпатської області, ром, без освіти, непрацюючий, неодружений, не судимий, засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
З посиланням на ст. 71 КК України ОСОБА_8 до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2013 і остаточно до відбуття визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалено: строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_8 , стягнути з нього 638 грн.82 коп. судових витрат в дохід держави, речові докази повернути за належністю.
Обвинувачений визнаний винним у тому, що 03.03.2014 приблизно о 1 годині з проникненням до комори по вул. Проектній в м. Ужгороді повторно таємно викрав звідти належні ОСОБА_9 електроприлади, інструменти та інше майно, чим спричинив останньому шкоду на 3765 грн.80 коп..
Обвинувачений і захисник в апеляційній скарзі вказують, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2014 за поданням Ужгородського МРВ КВІ в м. Ужгороді ОСОБА_8 було звільнено від покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 26.04.2013 у зв`язку із закінченням іспитового строку. Зазначають, що суд призначив покарання за правилом ст. 71 КК України неправильно та ще й не визначив часу, з якого ОСОБА_8 належить обчислювати строк відбуття покарання. Просять з цієї підстави вирок скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційні вимоги, промову прокурора, яка вважає вирок законним і обґрунтованим і просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, провів судові дебати, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Доведеність зазначених у вироку обставин кримінального правопорушення, його правова кваліфікація за ч.3 ст. 185 КК України, як таємного викрадення чужого майна повторно і з проникненням у приміщення, вина обвинуваченого та міра покарання в апеляційній скарзі не оспорюються.
За своїм видом і розміром призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Згідно з чинною на час розгляду цього кримінального провадження судом першої інстанції ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2014 ОСОБА_8 , за поданням Ужгородського МРВ ЕВІ в м. Ужгороді ВДПтС України в Закарпатській області, був звільнений від відбуття покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2014 у зв`язку із закінченням іспитового строку. Отже суд першої інстанції оскарженим вироком від 08.12.2014 до покарання, призначеного за новий злочин, незаконно приєднав частину невідбутого покарання за попереднім вироком, від якого засуджений був на той час звільнений.
Окрім цього під час апеляційного розгляду кримінального провадження встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.11.2014 щодо ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 14:40 20.11.2014 до 14:40 20.01.2015. На час ухвалення оскарженого вироку від 08.12.2014 ОСОБА_8 утримувався під вартою і утримується там у даний час. Остання обставина підтверджена розпискою ОСОБА_8 про отримання ним копії судового рішення в Закарпатській УВП № 9, а також захисником і прокурором у цьому судовому засіданні.
Тому з доводами апеляційної скарги Апеляційний суд погоджується, однак вимогу про призначення нового розгляду кримінального провадженні в суді першої інстанції відхиляє, як таку, що не ґрунтується на приписах ст. 415 КПК України. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які зумовлювали б необхідність такого рішення в апеляційній скарзі не наведено і Апеляційним судом не встановлено. А виправлення зазначених в апеляційній скарзі порушень закону є можливим шляхом застосування повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених п.4 ч.1 ст. 408 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 08.12.2014 щодо ОСОБА_8 змінити: в частині застосування ст. 71 КК України цей вирок скасувати. Вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 08.12.2014 за злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі за цим вироком ОСОБА_8 обчислювати з 14:40 20.11.2014.
В решті вирок Ужгородського міськрайонного суду від 08.12.2014 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді