Справа № 159/5707/14-к
Провадження № 1-кп/159/9/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 08 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Ковель кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000638 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 02.02.2011 року Ковельським міськрайонним судом за ч.1 ст.152 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 08.05.2013 умовно-достроково звільненого від відбування покарання на не відбутий строк покарання 4 місяці 20 днів, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 діючи повторно, 21.07.2014 року, близько 16год. 30хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу приміщення Палацу культури імені Т.Г.Шевченка по вул. Володимирській, 124 в м. Ковелі, керуючись метою задоволення своїх статевих пристрастей, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилось у фізичному подоланні опору потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, силовому утримуванні її за руку та притисканні обличчям до свого тіла, з метою завадити покликати на допомогу, а також, використовуючи психологічне насильство, яке виразилось у погрозах спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 , яка суб`єктивно ситуацію сприймала як загрозу для здоров`я та життя, зняв з останньої нижню білизну та, всупереч її волі, здійснив насильницький статевий акт природним способом, чим заподіяв ОСОБА_6 значну моральну шкоду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати по ст.152 ч.2 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив зґвалтування, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.152 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.152 КК України не визнав, просив його виправдати, оскільки 21.07.2014 року близько 16 год.30 хвилин він в статеві зносини із ОСОБА_6 взагалі не вступав, а тим більше у статеві зносини із застосуванням насильства чи погрозою його застосування. Він вважає, що потерпіла ОСОБА_6 його оговорює. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що 21.07.2014 року біля 16.00 год. він дійсно їхав разом із ОСОБА_7 в маршрутному таксі. Коли маршрутне таксі під`їхало до автобусної зупинки Палацу культури по вул. Володимирській, то ОСОБА_6 вийшла на даній зупинці та пішла в напрямку коледжу. Він також вийшов з маршрутного таксі і став йти за ОСОБА_6 . Неподалік Палацу культури він порівнявся із ОСОБА_6 та попросив в її номер мобільного телефону. В цей час до ОСОБА_6 хтось зателефонував, і він взяв її за руку в якій був телефон та вийняв з її руки телефон, подивився номер, записав його на свій телефон та зробив дзвінок на номер ОСОБА_6 , і після цього вони розійшлись. Щодо своїх показів на досудовому слідстві в яких він визнав, що здійснив статевий акт із ОСОБА_6 проти її волі, то пояснив наступне, що ці покази не відповідають дійсності, так як дав такі покази боячись за своє життя, оскільки дядько потерпілої являється начальником ЖЕК і перебуваючи під вартою, йому стало відомо, що той погрожує розправою. Крім цього, він перебував в стані алкогольного сп ягніння і міг наговорити, що завгодно.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини не визнав та заперечив проти обставин викладених в обвинувальному акті обставин зґвалтування ним потерпілої ОСОБА_8 , вина обвинуваченого ОСОБА_5 доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, і зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_6 , показазаннями свідка ОСОБА_9 , письмовими доказами у справі, а саме: протоколом огляду речей від 22.07.2014 року, протоколом огляду місця події від 21.07.2014 року, висновками судової імонологічної експертизи № 57 і № 58, висновком судової медичної експертизи № 219, протоколом пред`явлення для впізнання поза візуальним спостереженням того, кого впізнають від 22.07.2014 року та додатком до нього, висновком судової цитологічної експертизи № 18 від 21.08.2014 року, вироком Ковельського міськрайонного суду від 02.02.2011 року, згідно якого ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст.152 КК України та йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 21.07.2014 року біля 16.00 год. вона їхала із обвинуваченим ОСОБА_5 в маршрутному таксі. Він намагався в маршрутці з нею познайомитись, але вона не бажала з ним знайомитись, так як обвинувачений був в нетверезому стані.

Коли маршрутка під`їхала до автобусної зупинки Палацу культури імені Т.Г.Шевченка по вулиці Володимирській вона вийшла першою і пішла в напрямку приміщення Ковельського промислово-економічного коледжу. Вона йшла не оглядаючись, але звернула увагу, що обвинувачений ОСОБА_5 , що приставав до неї в маршрутці, також вийшов на тій же зупинці і більше ніхто не виходив. При цьому коли вона йшла то почула, що обвинувачений окрикнув її, щоб вона його зачекала, але вона не зупиняючи продовжувала йти далі. Раптом, йдучи повз дерев, що росли праворуч біля приміщення Палацу, вона, відчула що хтось схопив її за руку. Це був обвинувачений ОСОБА_5 . Вона хотіла вирвати свою руку, але він тримав досить сильно і не відпускав. Вона оглянулась, але навколо не було жодної людини. Вона просила ОСОБА_5 відпустити руку, але він потягнув її до себе та сильно притиснув до стіни. Обвинувачений ОСОБА_5 досить сильний і значно вищий за неї , а тому вона не могла вирватись. Вона продовжувала просити відпустити її, але він не реагував. Вона була впевнена, що нічого поганого він їй не зробить, оскільки на вулиці був світлий день, це була відкрита місцевість, однак коли він її сильно притиснув до себе та утримував, то вона дуже злякалася. В цей час вона побачила, що по дорозі йде молода жіночка з дитячим візочком.Вона хотіла крикнути їй, але обвинувачений повернувшись, сильно притиснув її до стіни, та наліг на неї, таким чином, що вона не могла крикнути. Коли жіночка з візочком пройшла , він агресивно потягнув її до ялинок, що ростуть напроти входу в Палац. Вона плакала та продовжувала просити його відпустити , але обвинувачений силою затягнув її до ялинок, і наказав їй нагнутися вперед. Вона відповіла, що не хоче і не буде цього робити, на що він сказав, щоб вона не плакала та не перечила йому, а якщо вона буде йому заважати або кричати, то він неї поб`є і відіб`є нирки. Його поведінка була неадекватною, оскільки вона змінювалась від агресії та намагання залякати неї, до звичайної спокійної, наче він поводився з нею, як зі своєю подругою та дівчиною, коли вона відмовила йому, він знову став розлючений, і сказав, що він порішає, і вона залишиться в ялинках назавжди. Вона зрозуміла, що він здатний навіть на вбивство, при цьому він насильно, проте її волі, руками нагнув її вперед, та стоячи позаду неї, не відпускаючи її праву руку, обхопив за пояс, таким чином, що притиснув її ліву руку, закинув плаття на спину і зняв з неї трусики. Відразу ж після цього вона відчула, що обвинувачений вчиняє статевий акт. Усе відбувалося досить швидко. Статевий акт був природнім способом і тривав декілька хвилин, після чого вона відчула, що обвинувачений ОСОБА_5 зупинився і вийшовши з неї та відпустив її. Вона не може сказати, чи закінчив обвинувачений статевий акт виділенням сім я, так як вона себе почувала дуже погано, відчувала неприємне фізичне відчуття та моральне приниження, а тому не звертала уваги та не відчула, чи була еяколяція в обвинуваченого, однак у нього були нервові судоми характерні для еякуляції. ОСОБА_5 вчиняючи з нею статевий акт не використовував презерватив. Він так був одягнений в футболку та шорти, які були лише приспущені. Вона не бачила, чи була на ньому нижня білизна.

Після закінчення статевого акта в її в сумочці задзвонив мобільний телефон. Обвинувачений ОСОБА_5 наказав їй вибити вхідний дзвінок, а після цього він взяв її телефон марки НОКІА-206 у якому було встановлено дві картки мобільних операторів і побачивши номер її телефону, набрав даний номер на свій мобільний телефоні, і зробив дзвінок на її телефон та сказав, що він зателефонує їй за півгодини. Після цього він взяв її за руку, і відвів до клумби, що напроти Палацу та залишивши її там, а сам пішов в напрямку вулиці Заводської. Вона відразу ж зателефонувала зі свого мобільного телефону за телефоном 102 в міліцію та повідомила про зґвалтування та описала зовнішній вигляд та одяг ґвалтівника.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона працює черговою гуртожитку Ковельського промислово економічного коледжу і 21.07.2014 року була на роботі. Біля 16.30 год. вона була на вулиці і бачила на прилеглій території гуртожитку та Палацу культури чоловіка і дівчину, які йшли по алеї до Палацу. Після цього, коли вона прийшла до коледжу через нетривалий період часу , то побачила, що там стоїть дівчина, яку перед цим вона бачила з чоловіком, яка була схвильована, плакала та повідомила, що її зґвалтували.

З протоколу огляду місця події від 21.07.2014 року вбачається, що об`єктом огляду місця події є прилегла територія до Палацу культури по вул. Володимирській , і в кругу ялинок, на які вказала ОСОБА_7 , як місце її зґвалтування, було вилучено серветку білого кольору, яка на вигляд схожа на нещодавно використану.

Згідно висновку судової цитологічної експертизи № 18 від 21.08.2014 року кров ОСОБА_6 відноситься до групи В(111) ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А (11) ізосерологічної системи АВО.

Згідно висновку судової імонологічної експертизи № 57 від 20.08.2014 року стверджується, що у наданих на дослідження мазках (об.№ 1 2) марлевому томпоні (об.№3) з вмістом з заднього склепіння піхви ОСОБА_6 та на предметах одягу ОСОБА_6 , а саме згідно постанови (плавках) (об.№ 4- 5) виявлено цілі сперматозоїди. На платті (об. № 6) сперматезоїдів не виявлено, виявлені клітини епітелію, походження яких відноситься до компетенції судово медичної цитології.

При визначенні групової належності сперми в об. № 1-3 виявлено груповий антиген А системи АВО.

При визначенні групової належності сперми в об. № 4-5 виявлено групові антигени А і В системи АВО. Антиген В властивий групі крові В з ізогемаглютиніном анти А, в тому числі і ОСОБА_6 і може походити в об. № 4-5 за рахунок її виділень з піхви. Антиген А в об. № 4-5 за рахунок сперми особи, осіб з групою крові(виділень) А з ізогемаглютиніном анти В. Походження сперми від ОСОБА_5 , як носія антигену А, не виключається.

В слідах виділень, виявлених в об.№6 встановлено групові антигени А і В системи АВО, що не виключають можливе змішування виділень від особи, осіб з групою крові (виділень) А з ізогемаглютиніном анти В та виділень від особи, осіб з з групою крові (виділень) ізогемаглютиніном анти А, в тому числі і від ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно висновку судової імонологічної експертизи № 58 від 20.08.2014 року, кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В по системі АВО (згідно висновку експерта № 57 від 20.08.2014 року) і у наданій на дослідження серветці (об.№1), виявленій та вилученій 21.07.2014 року під час огляду місця події по факту зґвалтування ОСОБА_6 виявлено поодинокі головки сперматозоїдів.

При визначенні групової належності сперми в об.№1 виявлено груповий антиген системи АВО, що може походити за рахунок сперми особи, осіб з групою крові (виділень) А з ізоглютиніном анти В. Походження сперми від ОСОБА_10 , як носія антигену А, не виключається.

З протоколу огляду речей від 22.07.2014 року вбачається, що на мобільному телефоні Flу, що належить ОСОБА_5 , в 17.40 год. зафіксовано дзвінок за № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , а в 16.57 хв. зафіксовано вихідний дзвінок з мобільного телефонуFlу, що належить ОСОБА_5 на № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Висновком судово медичної експертизи № 219 стверджується, що тілесних ушкоджень на тілі і статевих органах ОСОБА_5 не виявлено, але вказано експертом, що зі слів ОСОБА_5 він 21.07.2014 року близько 16.30 год. поблизу Палацу культури ім.. Т.Г. Шевченка вступив в статевий контакт з невідомою особою, без презерватива, тривав акт 5 хвилин, кінчав на сторону.

Протоколом пред`явлення для впізнання поза візуальним спостереженням того, кого впізнають від 22.07.2014 року стверджується, що потерпіла ОСОБА_6 вказала на особу, яка тримала в руках аркуш паперу з № 3, запевнивши, що вона впізнає даного чоловіка як такого, що 21.07.2014 року о 16.30 год. по вул. Володимирській в м. Ковелі зґвалтував її. Впізнає дану особу по рисах обличчя, зачісці , впевнена, що дана особа і є ґвалтівником.

Довідкою до протоколу пред`явлення для впізнання поза візуальним спостереженням того, кого впізнають від 22.07.2014 року стверджується, що ОСОБА_5 взяв відповідни аркуш паперу з номером 3.

Згідно висновку судово наркологічної експертизи № 287 від 30.07.2014 ОСОБА_5 алкоголізмом, наркоманією не страждає, примусового протиалкогольного чи протинаркоманійного лікування не потребує та на час скоєння інкримінованих йому дій ОСОБА_5 в стані патологічного алкогольного сп`яніння не перебував.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №232 від 28.08.2014року ОСОБА_5 у період скоєння інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознак недоумства, хронічного душевного захворювання чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Внаслідок цього ОСОБА_5 може бути визнаний осудним. В даний час ОСОБА_5 ознак будь-якого психічного розладу не виявляє. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує. На час правопорушення підекспертний під впливом будь-якого емоційного стану, котрий би суттєво вплинув на його свідомість та діяльність (в т.ч. фізіологічний афект) не перебував. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей, він правильно міг сприймати важливі по справі обставини, розуміти значення скоєних дій та давати щодо цього відповідні покази.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає що покази обвинуваченого ОСОБА_5 не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються показами потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду речей від 22.07.2014 року, протоколом огляду місця події від 21.07.2014 року, висновками судової імонологічної експертизи № 57 і № 58, висновком судової медичної експертизи № 219, протоколом пред`явлення для впізнання поза візуальним спостереженням того, кого впізнають від 22.07.2014 року та додатком до нього, висновком судової цитологічної експертизи № 18 від 21.08.2014 року і тому судом відхиляється.

В той же час покази потерпілої ОСОБА_6 є послідовними, підстав оговорювати ОСОБА_5 в неї не має, оскільки вона з ним до 21.07.2014 року не була знайома, покази потерпілої відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються показами свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду речей від 22.07.2014 року, протоколом огляду місця події від 21.07.2014 року, висновками судової імонологічної експертизи № 57 і № 58, висновком судової медичної експертизи № 219, протоколом пред`явлення для впізнання поза візуальним спостереженням того, кого впізнають від 22.07.2014 року та додатком до нього, висновком судової цитологічної експертизи № 18 від 21.08.2014 року.

За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 здійснив зґвалтування потерпілої ОСОБА_6 застосував до неї фізичне насильство, яке виразилось у фізичному подоланні опору потерпілої ОСОБА_11 , зокрема силовому утриманні її за руку та притисканні обличчям до свого тіла з метою завадити покликати на допомогу, а також, використав психологічне насильство, яке виразилось у погрозах спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 , яка суб`єктивно ситуацію сприймала як загрозу для здоров`я та життя, а також зняв з потерпілої проти її волі нижню білизну та, всупереч її волі, здійснив насильницький статевий акт природним способом, чим заподіяв ОСОБА_6 значну моральну шкоду.

Суд також прийшов до висновку, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 значно вищий ростом за потерпілу ОСОБА_6 і фізично міцніший, перебував в стані алкогольного сп`яніння та випливаючи з обстановки, що створилась, а саме поблизу не було людей, і тому за таких обставин обвинувачений ОСОБА_5 погрожуючи потерпілій фізичним і психологічним насильством, при обставинах які склались, на думку суду поставили потерпілу ОСОБА_6 в безвихідне становище і змусило поступитись домаганням обвинуваченого ОСОБА_5 , так як внаслідок такого насилля була паралізована воля потерпілої ОСОБА_6 .

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховується тяжкість вчиненого злочину ,обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання , особа винного.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення ( злочину ) у стані алкогольного сп`яніння,

Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин і вчинив новий злочин через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, він негативно характеризується по місцю проживання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 152 ч.2 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Судових витрат по справі не має.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч.2 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередню утримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 21.07.2014 року, тобто з часу його затримання.

Речові докази у справі : мобільний телефон марки Нокіа-206 переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити в користування потерпілої ОСОБА_6 , одяг потерпілої ОСОБА_6 (труси, плаття), які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ковельського МВ УМВС повернути потерпілій ОСОБА_6 , паперовий конверт із серветкою; паперовий конверт в якому міститься мазок і марлевий тампон з вмістом із заднього склепіння піхви гр. ОСОБА_6 ; паперовий конверт в якому міститься мазок і марлевий тампон з вмістом із заднього склепіння піхви гр. ОСОБА_6 ; паперові конверти із зразками крові ОСОБА_5 ; 2 паперові конверти із зразкми крові ОСОБА_6 ), які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ковельського МВ УМВС знищити, шорти, футболка, мобільний телефон марки Fly (імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 ) з сім картою мобільного оператора МТС та сім картою мобільного оператора Київстар, які належать обвинуваченому ОСОБА_5 і передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Ковельського МВ УМВС повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з часу отримання ним копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 .

Головуючий:ОСОБА_1