Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6.,

суддів ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

за участю прокурора ОСОБА_9.,

захисника засудженого ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні 19 лютого 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_10 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року щодо ОСОБА_1

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, який не має судимості,

засуджено за ст. 123 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та на нього покладено відповідні обов'язки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

Так, ОСОБА_1 27 червня 2010 року, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи на території ділянки АДРЕСА_1, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, яке було обумовлено протизаконним насильством з боку ОСОБА_5, і раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку останнього, негайно реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс потерпілому невизначену кількість ударів кулаком правої руки в область щелепи, від яких останній, втративши рівновагу впав на землю. Після чого ОСОБА_1, наніс потерпілому, який знаходився у горизонтальному положенні, невизначену кількість ударів ногами в область тулубу і голови, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 за апеляцією прокурора залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує на неправильне застосування кримінального закону у частині кваліфікації дій засудженого за ст. 123 КК України та необхідність кваліфікації таких дій за ст. 121 ч. 2 КК України, істотні порушення кримінально-процесуального закону допущені судами обох інстанцій та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого внаслідок м'якості. Вказує на порушення апеляційним судом вимог ст. 377 КПК України 1960 року, оскільки в ухвалі не наведено належних підстав, через які апеляцію прокурора залишено без задоволення.

На вказану касаційну скаргу засуджений ОСОБА_1 подав заперечення, в яких вказує на безпідставність доводів касаційної скарги прокурора та законність і обґрунтованість судових рішень.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про обґрунтованість касаційної скарги та наявність підстав для скасування судових рішень, пояснення захисника про заперечення проти касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 67, 334 КПК України 1960 року мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, їх роль у скоєному злочині та докази покладені в обґрунтування таких висновків з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази, у разі визнання частини обвинувачення необґрунтованою - підстави для цього. Мотивування у вироку висновків про кваліфікацію злочину полягає в зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння та ознак злочину, визначеного тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною чи пунктом, та формулювання висновку про їх відповідність. При цьому, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин

справи в їх сукупності, керуючись законом.

В порушення зазначених вимог кримінально-процесуального закону суд першої інстанції не дослідив належним чином усіх обставин справи, що перешкодило суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Так, суд першої інстанції належним чином не проаналізував та не співставив усіх обставини події злочину, наслідків у вигляді смерті ОСОБА_5, наявних у матеріалах справи доказів пред'явленого обвинувачення з ознаками злочину, визначеного тією чи іншою статтею кримінального закону, та дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ст. 123 КК України.

Апеляційний суд при розгляді справи щодо ОСОБА_1 за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вказані порушення процесуального закону уваги не звернув, дійшовши передчасного висновку про законність постановленого вироку.

Вказані порушення процесуального закону є істотними та відповідно до ст. 398 ч. 1 п. 1 КПК України 1960 року є підставою для скасування судових рішень.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими, тому скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

За таких обставин, вирок та ухвала щодо засудженого підлягають скасуванню, а справа щодо нього - направленню на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати наведене, перевірити справу в межах пред'явленого обвинувачення та у разі доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, кваліфікувати його дії за тією статтею кримінального закону, під ознаки якої таке діяння підпадає, і призначити покарання з врахуванням вимог ст. 65 КК України, яке за своїм видом та розміром буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, після чого перевірити наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_1 положень Закону України «Про амністію у 2014 році», про що він вказує у поданій до ВССУ заяві. Справу розглянути відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 394-396 КПК України 1960 року, п.п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а кримінальну справу щодо нього направити на новий судовий розгляд.

Судді:

____________________ _________________ __________________

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8