Справа № 214/5780/14-к
1-кп/214/58/15
У Х В А Л А
іменем України
12 січня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000335 від 06.05.2014 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 6 травня 2014 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. Мелешкіна з боку майдану Артема в напрямку майдану 30-річчя Перемоги рухався автомобіль «ДЕУ Ланос ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 . В цей час на проїжджу частину дороги вул. Мелешкіна, в районі кінотеатру «Олімп», на регульований пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.2, на червоний сигнал світлофору, вибіг малолітній пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який почав перебігати дорогу з права на ліво по напрямку руху автомобіля «ДЕУ Ланос ЗНГ» та добігши до середини лівої смуги зупинився почавши поводити себе на дорозі неадекватно, роблячи то крок вперед то крок назад. Водій ОСОБА_7 маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити на дорозі малолітнього пішохода ОСОБА_4 , що поводить себе неадекватно повинен був зміну дорожньої обстановки оцінити як небезпеку для руху, та негайно вжити заходів, щодо зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, аж до його зупинки. Натомість водій ОСОБА_7 при виникненні небезпеки для руху, у вигляді малолітнього пішохода ОСОБА_4 , яку він мав об`єктивну можливість своєчасно виявити, в порушення вимог п.п. 1.7, 12.3 «Правил дорожнього руху» України, відповідно до яких;

1.7 «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності».

12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

своєчасно заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, аж до його зупинки не вжив, а почав зміщувати керований ним автомобіль праворуч здійснюючи об`їзд небезпеки для руху, при цьому подав звуковий сигнал. Малолітній пішохід ОСОБА_4 почувши звуковий сигнал автомобіля, злякався та розвернувшись побіг в зворотному напрямку вибігши на смугу руху автомобіля «ДЕУ Ланос» де водій ОСОБА_7 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 був травмований.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1174 від 06.06.2014 року потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді; закритого перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, садна правого скокового суглобу, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку авто-технічної експертизи 58/27-159 від 20.06.2014 року в діях водія ОСОБА_7 з керуванням автомобілем «ДЕУ Ланос ЗНГ» вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України, котра з технічної точки зору знаходилась в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що настала.

Між порушенням ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху в частині виконання вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України і наслідками що настали спричинення потерпілому ОСОБА_4 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень вбачається прямий причинний зв`язок.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 надали суду угоду про примирення від 06.12.2014 року та просили її затвердити пояснюючи, що наслідки затвердження угоди їм зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 наполягав на затвердженні угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в затвердженні угоди як такої, що не відповідає вимогам ст.471 КПК України. На думку прокурора в угоді про примирення не зазначені істотні для кримінального провадження обставини, а саме обставина яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо малолітнього. Крім того, не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та строк її відшкодування.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди про примирення досягнутої між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 та продовжити судове провадження у загальному порядку по наступним підставам.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.471 КПК України, в угоді про примирення зазначаютьсяїї сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Проте у судовому розгляді встановлено, що умови цієї угоди не дотримані сторонами угоди як під час її складання, так і під час вирішення питання про її затвердження судом.

Зокрема, незважаючи на те, що в угоді зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину у скоєному злочині та повністю сприяє його розкриттю, не вказані дії обвинуваченого по сприянню у розкриттю злочину, враховуючи не визнання в судовому розгляді останнім своєї вини.

Крім того, до істотних обставин для даного кримінального провадження відносяться обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Однак в укладеній угоді про примирення не враховані вищезазначені обставини, зокрема не врахована обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до п.6) ч.1 ст.67 КК України, вчинення злочину щодо малолітнього.

В порушення вимог п.1 ч.1 ст.471 КПК України, в угоді про примирення не зазначенийрозмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення. Законний представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що отримала від обвинуваченого ОСОБА_7 10 000 (десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої шкоди та додала що останній написав розписку з зобов`язанням відшкодувати ще 5000 (п`ять тисяч) гривень до 01 червня 2015 року.

Викладене свідчить про те, що умови угоди визнаються такими, що не відповідають інтересам суспільства, порушують права , що згідно з п.п. 2,) 3), 4) ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди, оскільки ступінь та характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_7 у проведені кримінального провадження не відповідає узгодженому пом`якшеному покаранню.

У такому разі відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судове провадження повинно бути продовжено у загальному порядку.

Роз`яснити, що, згідно ч.7 ст.474 КПК України, повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст.ст.110, 371, 474 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про примирення досягнутої 06.12.2014 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Продовжити судове провадження по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000335 від 06.05.2014 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в загальному порядку.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1