Справа № 642/1822/15-К
Провадження № 1-кп/642/284/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова
головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27 квітня 2006 р. Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 104 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 28 липня 2006 р. Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно достроково на невідбутий строк 2 роки 8 місяців 7 днів; 21 жовтня 2010 р. Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 190 ч.2, 71 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений 05 липня 2013 р. за відбуттям строку покарання; 08 жовтня 2014 р. Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
12 січня 2015 р., приблизно, о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку своєї знайомої ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов до кімнати, де проживала ОСОБА_5 і там побачив на тумбі мобільний телефон «Lenovo F859» IMEI-1: НОМЕР_1 ;IMEI-2: НОМЕР_2 у корпусі білого кольору, після чого в нього виник умисел на викрадання зазначеного чужого майна. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зазначений мобільний телефон «Lenovo А859» вартістю 2795 гр., спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2795 гр.. Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні правопорушення визнав повністю і про обставини справи дав такі ж покази як зазначено вище, у скоєному щиро покаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та щирості їх позиції, суд вирішив провести судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.
Виходячи з викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадання чужого майна повторно, а тому кваліфікує його дії за ст.185 ч.2 КК України.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він являється громадянином України, неодружений, офіційно не працює, має постійне місце проживання і реєстрації, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває.
Обвинувачений раніше був неодноразово засуджений за корисливі злочини, знаходився в місцях позбавлення волі. Останній раз обвинувачений був засуджений 28.01.2015 р. Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст..66 КК України у якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки здійсненого, наведені вище дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, вчинення злочину в період визначеного судом іспитового строку і вважає, що обвинувачений підлягає покаранню у вигляді позбавлення волі, оскільки він не може бути виправлений без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст. 71 КК України суд до призначеного покарання вважає необхідним приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2015 р., яким ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України був засуджений до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
На досудовому слідстві потерпілою ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов про стягнення з винної особи на її користь вартості вкраденого мобільного телефону в сумі 4262 гр. 84 коп. У судовому засіданні потерпіла уточнила, що матеріальну шкоду в сумі 4262 гр. 84 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого.
Згідно ст.337 ч.1 КК України судовий розгляд справи проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
На досудовому слідстві товарознавчою експертизою було визначена вартість вкраденого мобільного телефону на суму 2795 гр. і на таку ж суму висунуто обвинувачення ОСОБА_4 , а тому суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої вартість вкраденого мобільного телефону в сумі 2795 гр., тобто у межах пред`явленого обвинувачення і відмовляє у задоволенні іншої частини позову.
Судові витрати і речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 369 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2015 р., яким ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України був засуджений до 3-х років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу..
Обрати стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі, взявши ОСОБА_4 під варту негайно в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, тобто з 23 квітня 2015 року.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2795 гр. 00 коп..
В іншій частині позову відмовити
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Строк оскарження вироку засудженим ОСОБА_4 , який знаходиться під вартою, необхідно рахувати з моменту отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1