Справа № 399/137/15-к Провадження № 1-кп/399/32/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 29.03.2002 року Київським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений бід відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2. 22.05.2003 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Звільнився 24.11.2004 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 17 днів;
3. 22.08.2008 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
4. 14.10.2008 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. Звільнився 01.04.2011 року умовмо-достроково з не відбутим строком 1 рік 20 днів;
5. 04.09.2012 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 03.04.2014 року на підставі постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2014 року умовно-достроково з не відбутим строком 6 місяців 8 днів, судимості не зняті та не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 повторно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою за наступних обставин.
На початку листопада 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 знаходилися в с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області, де виконували роботу за наймом. Під час виконання роботи у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння належною ОСОБА_5 бензопилою.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про те, що має намір взяти у нього на тимчасове користування належну йому бензопилу «SADKO GCS-560E» та попросив ОСОБА_5 надати йому вказану бензопилу, запевнивши, що поверне її за декілька днів після використання у власних потребах.
Будучи введеним в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на вищевказаних умовах передав йому свою бензопилу «SADKO GCS-560E» вартістю з урахуванням зносу 1584 гривні. Отримавши зазначену бензопилу, обвинувачений ОСОБА_6 , не бажаючи відмовлятися від свого злочинного наміру, повторно заволодів нею та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
14 лютого 2015 року між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Зазначеною угодою визначено покарання, яке підлягає призначенню обвинуваченому.
Відповідно до вказаної угоди матеріальні збитки до початку підготовчого судового засідання потерпілому відшкодовані в повному обсязі, потерпілий претензій до ОСОБА_8 не має та відмовився від цивільного позову. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом також з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 , цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, а судові витрати - відсутні.
Речовий доказ: бензопила «SADKO GCS-560E», що знаходиться на збереженні у потерпілого, підлягає залишенню у його розпорядженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, з`являтись до цього органу для реєстрації.
Речовий доказ: бензопилу «SADKO GCS-560E», що знаходиться на збереженні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати потерпілому.
Судя Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області ОСОБА_1 .