Провадження № 5/610/120/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації Балаклійського ВЦ № 106 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія справу за поданням начальника Балаклійського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 106) про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, який проживав: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.03.1989 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст.ст. 42, 46-1 КК України до 03 років позбавлення волі з відстрочкою на 02 роки.

10.05.1990 року народним судом Центрального району м. Сочі Краснодарського краю за ст. 15, ч. 2 ст. 144, ст. 71 КК до 04 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 25.12.1993 року за відбуттям строку покарання.

17.07.1995 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України до 01 року 03 місяців виправних робіт.

22.02.2001 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України до 08 років позбавлення волі, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2001 року ст. 142 ч. 2 КК України перекваліфіковано на ст. 141 ч. 2 КК України, строк покарання зменшено до 04 років позбавлення волі, звільнений 03.07.2002 року умовно-достроково на 08 місяців 23 дні.

21.11.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 02 років обмеження волі, звільнений 13.04.2007 року за відбуттям строку покарання.

16.05.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 15, ч. 2ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 17.01.2011 року на 04 місяці 30 днів.

Засудженого: 16.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі, на підставі ст. 82 КК України, відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року, замінено невідбуту частину покарання 01 рік 08 місяців 27 днів на обмеження волі, на підставі ст. 58 КВК України за правилами ст. 72 КК України, зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме: 14 днів.

Початок строку: 14.08.2012 року, кінець строку: 31.07.2016 року.

ВСТАНОВИВ:
Подання обґрунтоване тим, що засуджений до Балаклійського ВЦ (№106) прибув 10.12.2014 р. з Темнівської ВК (№ 100) Харківської області, відбув необхідні 2/3 частини строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Характеризується позитивно, працевлаштований, відвідує виховні заходи. Має 4 заохочення, стягнень не має.

Представник Балаклійського ВЦ (№ 106) подання підтримав з наведених у ньому підстав.

Засуджений в судовому засіданні подання підтримав, просив звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання. При цьому зазначив, що своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, хоче розпочати нове життя, піклуватися про свого неповнолітнього сина, який залишився без матері.

Прокурор проти подання заперечував з тих підстав, що засуджений не відбув необхідні 2/3 строку покарання встановленого ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року, а також, у супереч вимогам ч. 8 ст. 154 КВК України, ОСОБА_5 представлено до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до спливу одного року після винесення вищевказаної ухвали суду.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

ОСОБА_5 було засуджено 16.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі, тобто за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року, ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання 01 рік 08 місяців 27 днів на обмеження волі на той же термін. Відповідно до ст. 58 КВК України зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру, згідно ст. 72 КК України.

З довідки про невідбутий строк покарання встановлено, що невідбутий строк покарання у засудженого ОСОБА_5 складає 1 рік 03 місяці 10 днів.

Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Враховуючи, що ОСОБА_5 відбув менше двох третин строку покарання, встановленого ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року у виді обмеження волі на строк 1 рік 08 місяців 27 днів (відбув менше 6 місяців), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосоване.

Що стосується посилання прокурора на положення ч. 8 ст. 154 КВК України, які на його думку унеможливлюють представлення засудженого ОСОБА_5 до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання раніше ніж через один рік після рішення суду про пом`якшення засудженому покарання, то воно є необґрунтованим.

Згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направленні у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

За змістом цієї норми закону слідує, що встановлений ч. 8 ст. 154 КВК України строк в один рік застосовується до осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або яким була замінена невідбута частина покарання більш м`яким, якщо після цього вони були направленні у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 , після заміни йому покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке - обмеження волі, нових злочинів не вчинив, у місця позбавлення волі не направлявся, тому підстави для застосування до нього застережень, встановлених ч. 8 ст. 154 КВК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні подання начальника Балаклійського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№106) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ