АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/518/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/867/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020, від 14.01.2015 року, відносно ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 23 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Кіровоградської області Новомиргородського району с. Рубаний міст, одружений, не працюючий, громадянин України, з середньою освітою, раніше судимий: 1) 03.03.1997 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 10 років; 2) 14.03.2007 року Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ст. 15 ч. 1 ст. 277, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. За рішенням Харківського апеляційного суду від 13.03.2008 року призначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі; 3) 08.09.2009 року Зміївським районним судом Харківської обл. за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 199. ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 18.07.2012 року за постановою Харківського pайонного суду Харківської області від 10.07.2012 року умовно достроково, на не відбутий термін, 1 місяць 18 днів, 4) 08.07.2014 року Нововодолазьким районним судом Харківської обл. за ч.3 ст. 185. ч. 1 ст. 263 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки, 5) 15.01.2015 року вироком Нововодолазького районного суду Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України - до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання 4 років 2 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з призначенням покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до основного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.01.2015 року, та остаточно призначено 4 роки та 3 місяціпозбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховано з 15.01.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи - 491,04 грн., дактилоскопічних експертиз 1228,8 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.02.2015 року у резолютивну частину вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 23 лютого 2015 року внесено виправлення в наступній редакції: на підставі ст.70 КК України, до основного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.01.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_8 до відбуття 4 роки та 3 місяці позбавлення волі.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тім, що 13.01.2015 року, близько 21-00 години, перебуваючи в приміщенні Північного терміналу вокзалу станції «Харків - Пасажирський», розташованому на території Ленінського району м.Харкова, проходячи в залі очікування, побачив ОСОБА_9 , що спав на лавці, біля якого знаходилися дві господарські сумки. ОСОБА_8 , діючи повторно, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_9 відпочиває та за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав дві господарські сумки, в яких знаходилось майно, з урахуванням зносу станом на 13.01.2015 року, на загальну суму 832 гривні 46 копійок.

В цей день, о 21 годині 55 хвилин, поблизу входу у приміщення Північного терміналу вокзалу станції «Харків - Пасажирський» працівниками міліції ОСОБА_8 було затримано, виявлено та вилучено у нього дві господарські сумки, викрадені у ОСОБА_9 , всередині яких знаходились 14 упаковок вологих серветок «Suprfresh», 6 штук термоклійкої стрічки, 2 олівця для чистки праски, 66 упаковок медичного пластирю на тканьовій основі, 2 універсальні пайки, 3 штуки мазі «Зірочка», 7 штук календарів, 7 плівок для мобільного телефону, 3 стартові пакети мобільного оператору «Київстар», калькулятор «casio», 27 упаковок чаю «ТЕТ», які ОСОБА_8 таємно викрав у ОСОБА_9 при вказаних вище обставинах.

Прокурор в поданній апеляційній скарзі із зміненими доводами просить про зміну вироку в частині призначення ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України, виключивши посилання на ст.71 КК України. Остаточне покарання просить призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначивши остаточно 4 роки 3 місяця позбавлення волі. В обгрунтування доводів вказує, що після ухвалення вироку в даній справі встановлено, що засуджений винен в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримував доводи поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують участники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, розглянувши провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обставини вчинення ним кримінального правопорушенння дослідив з порушенням вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Прослуховуванням технічного носія фіксації судового провадження, вивченням наявних в матеріалах провадження журналів судового розгляду встановлено, що в матеріалах судового провадження відсутній журнал судового засідання від 12.02.2015 року, на яке є посилання на диску /а.с.39 т.2/. Поряд з цим, в матеріалах провадження є два журнали судового засідання від 02.02.2015 року /а.с.14, 26 т.2/. Журнал судового засідання від 23.02.2015 року складений неналежним чином, в ньому відсутнє посилання на участь в судових дебатах обвинуваченого, а в останньому слові захисник ОСОБА_7 просить «суворо не карати, щиро кається». /а.с.33 т.2/ Крім цього, суд не допитав обвинуваченого відповідно до вимог ст.351 КПК України про обставини інкримінованого злочину, не впевнився у добровільності позиції на визнання недоцільним дослідження доказів в повному обсязі.

При таких обставинах, суд не забезпечив обвинуваченому його право на розгляд кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, на підставі ст.20 КПК України порушив його право на захист.

Крім цього, в матеріалах провадження відсутні дані про належне повідомлення потерпілого ОСОБА_9 про дату, час та місце судового засіданння від 23.02.2015 року.

Вказані вище дії суду являються істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України /ст.ст. 20, 370, 374, п,5 ст.412 КПК України/, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення, тому таке рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки вирок підлягає скасуванню в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд, при призначенні нового судового розгляду, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, не вправі наперед вирішувати питання, в тому числі, і про покарання, доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильності призначення покарання обвинуваченому підлягають перевірці при новому судовому розгляді, задовільняються частково, в частині необхідності скасування вироку.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задоволити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 23 лютого 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягяє.

С У Д Д І:
_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4