АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/1670/15-к Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/533/15 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі апелянта ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що від неї надійшла заява про розгляд справи без неї, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження № 11сс/790/533/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02 02 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 02 02 2015 року задоволено клопотання слідчого по розслідуванню ДТП по кримінальному провадженню № 0000080 внесеному в ЄРДР від 31 січня 2015 року за ч.2 ст.286 та ч.3 ст.135 КК України. Вказаною ухвалою накладено арешт на автомобіль «ЗАЗ» р.н. НОМЕР_1 (в ухвалі помилково вказано АХ) 1057 ЕМ з допомогою якого було скоєно ДТП із смертельними наслідками. Вказаний автомобіль за технічним паспортом належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 . Спосіб арешту транспортного засобу визначено судом як із забороною відчуження, продажу та керування вказаним автомобілем. Визначено місце зберігання арештованого автомобіля як спеціалізований майданчик на вул. Л.Толстого в м.Харкові (а.с.41-43)
Як встановив суд, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється за ч.2 ст.286 та ч.3 ст. 135 КК України в тому, що він, 31 01 2015 року близько 05 години 30 хвилин керуючи автомобілем «ЗАЗ» р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , рухаючись по пр. Тракторобудівників в м.Харкові, в районі буд.95 порушив вимоги ПДР та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Після наїзду на пішохода вищевказаний водій з місця пригоди зник, залишивши потерпілого в небезпечному для життя стані. Після отриманих травм потерпілий ОСОБА_9 помер.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в декількох варіантах, з додатковими поясненнями та уточненнями в якій ставиться питання про скасування вищевказаної ухвали суду про арешт майна, що їй належить, а саме вищевказаного автомобіля. Апелянт зазначає, що занадто пізно взнала про прийняте судом рішення тому просить поновити їй строк на апеляційне оскарження (а.с.46-48, 85-87,88,100-101)

Суть апеляційних вимог ОСОБА_7 зводиться до того, що вона не згодна з тим, що накладено арешт на її автомобіль так як, на її думку, суд прийняв поспішне, необґрунтоване, а тому і неправильне і незаконне рішення.

Вказує, що оскільки вона не має статусу підозрюваної, обвинуваченої та не є особою, яка несе цивільну відповідальність то арешт майна не може бути застосований до майна, який належить їй на праві власності. Зазначає, що діями органів слідства та суду їй завдано збиток шляхом арешту транспортного засобу.

В додаткових поясненнях апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, суперечить його законним правам та інтересам. На її думку, слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підстави для застосування арешту належного їй майна, не доведено, що є достатні підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України (а.с.100-102).

Заслухавши суддю - доповідача, визначивши викладену в матеріалах справи думку апелянта про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, вислухавши думку прокурора, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що строк на оскарження потребує поновленню, однак апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Виходячи із матеріалів справи ОСОБА_7 дійсно пізно отримала копію оскаржуваного рішення тому слід поновити їй строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.
Що стосується суті апеляції колегія суддів виходить із наступного.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати зазначену ухвалу, якою накладено арешт на майно і посилається при цьому на відсутність, на її думку, правових підстав для накладення такого арешту. Зокрема, вказує, що автомобіль належить саме їй за техпаспортом, вона не є у даному кримінальному провадженні підозрюваною чи особою, яка нестиме цивільну відповідальність. Серед інших обставин апелянт зазначає, що вона позбавлена можливості розпоряджатися власним майном, вказує на необхідність врахування позбавлення її можливості розпоряджатися вказаним майном (а.с. 46-48, 85-87,88,100-101).

Однак приймаючи рішення про накладення арешту на автомобіль, суд першої інстанції прийшов до висновку, що згідно наявних в матеріалах справи відомостей є підстави вважати, що вилучене вищезазначене майно можна віднести до такого засіб чи знаряддя вчинення злочину та могло зберегти на собі його сліди (а.с.2-4).

Такий висновок суду першої інстанції випливає із поданого органами досудового розслідування клопотання та доданих до нього матеріалів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заявником не надано жодного переконливого доказу того, що зазначений в її заяві автомобіль слід повернути їй саме зараз.

При наявності обставин які потребують дослідження щодо механізму скоєння ДТП всі протиріччя які виникли при розслідуванні даного злочину потребують додаткового з`ясування під час досудового розслідування і не дають суду на даний момент підстав для повернення вказаного автомобіля ОСОБА_7 саме зараз.

Крім того в даному судовому засіданні прокурор який виступає процесуальним керівником заявив, що на даний час справа розслідувана і направлена до суду першої інстанції для розгляду по суті та надав лист прокуратури Харківської області від 01.04.2015 року № 04/2/4-43-15 про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 до суду.

За таких обставин апелянт вправі ставити питання про повернення вказаного їй автомобіля починаючи зі стадії підготовки справи до розгляду в залежності від необхідності його додаткового дослідження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно апелянта.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 02 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачає.

Керуючись ст.ст.131-132, 167, 170-175, 309, 404, 405, ч.3 ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 02 2015 року про задоволення клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000080 від 31 січня 2015 року за ч.2 ст.286 та ч.3 ст.135 КК України про накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ» р.н. НОМЕР_1 (в ухвалі помилково вказано АХ) 1057 ЕМ, що за технічним паспортом належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, продажу та керування вказаним автомобілем із визначенням місця зберігання як спеціалізований майданчик на вул. Л.Толстого в м.Харкові залишити без змін.
Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.
Оскарження даної ухвали, в порядку ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :