Справа № 358/1189/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/226/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 26.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
26 лютого 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року, яким:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Богуслав Київської області, гр-на України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)
21.05.2012 року Богуславським районним судом за ч.1 ст.185 КК строком на 1 рік позбавлення волі та звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) 23.07.2013 року Богуславським районним судом скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

За ч.3 ст.135 КК України ОСОБА_13 виправдано за відсутністю у його діях складу злочину.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 21.05.2012 року та ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 23.07.2013 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років і шість місяців.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Богуслав Київської області, гр-на України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ; проживає: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

За ч.3 ст.135 КК України ОСОБА_14 виправдано за відсутністю у його діях складу злочину.

Вироком вирішено питання, щодо речових доказів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком, 16 травня 2014 року біля 23.00 години, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території подвір`я домоволодіння, що належить ОСОБА_15 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті різко виниклих неприязних відносин, умисно нанесли ОСОБА_16 приблизно 20 ударів ногами і руками в різні частини тулуба та голови останнього. Після бійки ОСОБА_16 вмився, попив води та повідомив, що піде до себе додому, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 залишили останнього на території подвір`я, пішли відпочивати до будинку
ОСОБА_15 .. Вранці 17 травня 2014 року, точного часу не встановлено,
ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виявили на подвір`ї труп ОСОБА_16 .. З метою приховати вчинений ними злочин, вони перенесли труп на стихійне сміттєзвалище до лісосмуги, що розташоване неподалік вказаного господарства, де труп ОСОБА_16 був виявлений працівниками міліції.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №57 від 31.05.2014 року смерть ОСОБА_16 наступила від закритої травми грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів, що призвели до шоку, які утворились від багаторазової дії твердого предмета (предметів), можливо в результаті дії рук та ніг людини, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При проведенні експертизи трупа виявлено: множинні переломи ребер з обох боків з ушкодженням реберної плеври та обох легень; кров в обох плевральних порожнинах, розрив печінки; 2000мл. рідкої крові із згустками в черевній порожнині; знижене кровонаповнення внутрішніх органів; смугасті крововиливи під ендокард; перелом кісток носа; множинні крововиливи на тілі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_11 просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.122 КК України. Застосувати щодо нього ст.69, 75 КК України, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що вирок Богуславського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року є несправедливим та необґрунтованим, посилаючись на те, що покази свідків, на яких ґрунтується вирок є неоднаковими, а покази які давав він під час слідства є недопустимими, оскільки вони відбиралися під фізичним та психологічним тиском і без захисника. Вважає, що суд першої інстанції, при розгляді справи порушив норми КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор просить вирок Богуславського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_11 без задоволення, посилаючись на те, що суб`єктивні погляди обвинуваченого щодо того, які докази судом прийняті до уваги, а які не прийняті, не дають права вважати, що судом були допущені порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_17 та захисників, які просили, апеляційну скаргу задоволити із підстав викладених в ній, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам Закону вирок суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що 16 травня 2014 року біля 23.00 години, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території подвір`я домоволодіння, що належить ОСОБА_15 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті різко виниклих неприязних відносин, умисно нанесли ОСОБА_16 приблизно 20 ударів ногами і руками в різні частини тулуба та голови останнього. Після бійки ОСОБА_16 вмився, попив води та повідомив, що піде до себе додому, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 залишили останнього на території подвір`я, пішли відпочивати до будинку
ОСОБА_15 .. Вранці 17 травня 2014 року, точного часу не встановлено,
ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виявили на подвір`ї труп ОСОБА_16 .. З метою приховати вчинений ними злочин, вони перенесли труп на стихійне сміттєзвалище до лісосмуги, що розташоване неподалік вказаного господарства, де труп ОСОБА_16 був виявлений працівниками міліції.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №57 від 31.05.2014 року смерть ОСОБА_16 наступила від закритої травми грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів, що призвели до шоку, які утворились від багаторазової дії твердого предмета (предметів), можливо в результаті дії рук та ніг людини, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При проведенні експертизи трупа виявлено: множинні переломи ребер з обох боків з ушкодженням реберної плеври та обох легень; кров в обох плевральних порожнинах, розрив печінки; 2000мл. рідкої крові із згустками в черевній порожнині; знижене кровонаповнення внутрішніх органів; смугасті крововиливи під ендокард; перелом кісток носа; множинні крововиливи на тілі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд повно та всебічно дослідив всі обставини справи, надані докази, дав оцінку їм в сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції, керувався вимогами ст.65 КК України, призначив покарання в межах санкції ст.121 ч.2 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, при цьому суд врахував його характеристику та всі інші дані щодо його особи та дійшов обґрунтованого висновку, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування вимог ст.69, 75 КК України при призначенні покарання та перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_14 , на ч.1 ст.122 КК України, колегія суддів не вбачає, а наведені ним доводи є безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку, що вирок Богуславського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року є обґрунтованим, відповідає вимогам закону, таким що ґрунтується на фактичних обставинах справи, а тому апеляційна скарга ОСОБА_11 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Богуславського районного суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С УД Д І:___(підпис)___ ___(підпис)___ ____(підпис)___
З оригіналом вірно
Суддя: