ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4329/13-к

номер провадження 1-кп/695/221/13

23.12.2013 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

за участю прокурора Голубицького В.В.,
Панімаша О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Золотоноша кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Вознесенське Золотоніського р-н,
українця, громадянина України, освіта
середня, не одруженого, не працюючого,
проживаючого: АДРЕСА_1, раніше судимий,
1) 25.05.1995 року Золотоніським райсудоми
за ст.. 86-1, 44 КК України до 4 років
позбавлення волі з конфіскацією майна,
звільнений 08.08.1997 року за ст.. 7 ЗУ «Про
амністію» від 26.06.1997 року за постановою
Придніпровського райсуду м. Черкаси; 2)
25.12.2006 року Золотоніським
міськрайсудом за ст.. 187 ч. 1 КК України
до 3 років 6 міс. Позбавленя волі,
звільнений 08.10.2009 року за постановою
Уманського міськрайсуду від 30.09.2009 року
на підставі ст.. 81 КК України
умовно-достроково на невідбутий строк 8
міс. 25 днів: (судимість не знята і не
погашена), -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185
ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В кінці липня 2013 року, у
невстановлений досудовим та судовим
слідством день, близько 14 год. 30 хв. в с.
Мицалівка Золотоніського району
Черкаської області ОСОБА_1 за
попередньою змовою з ОСОБА_2, який після
цього помер ІНФОРМАЦІЯ_2, проникли до
гаража домоволодіння ОСОБА_3,
розташованого по АДРЕСА_2, звідки
таємно, умисно, з метою власного
збагачення викрали три мішки висівок
вагою по 20 кг. кожний вартістю 1 грн. 70
коп. за 1 кг. на суму 102,00 грн., та два
мішки зерна ячменю вагою 65 кг., вартістю
1 грн. 75 коп. за 1 кг., на суму 113 грн. 75 коп.,
чим завдали потерпілій майнової шкоди
на загальну суму 215 грн. 75 коп.

Свою винність у вчиненні злочину,
передбаченого ст.185 ч.3 КК України
ОСОБА_1 визнав повністю і в судовому
засіданні пояснив, що в кінці липня 2013
року, точної дати не пам'ятає, близько 14
год. 30 хв. він з ОСОБА_2 вирішили в
черговий раз піти до ОСОБА_3, допомогти
та разом поїсти у неї, як зазвичай.
ОСОБА_3 не було вдома, тому вони
вирішили залізти до гаража та викрасти
щось, знаючи, що гараж не замикається.
Зайшовши в двір, по одному мішку
перенесли в одне місце три мішки з
висівками по 20 кг. кожен приблизно, та
два мішки ячменю, в кожному приблизно
по 30 кг. Після крадіжки, того ж дня, вони
з ОСОБА_2 пішли до ОСОБА_4, жителя
АДРЕСА_3, якому запропонували купити
частину викраденого, три мішки висівок.
Вони не говорили йому про крадіжку.
ОСОБА_4 погодився та купив у них три
мішки висівок за 30 грн. На наступний
день вони знову прийшли до ОСОБА_4 і
запропонували знову купити два мішки
ячменю. Він погодився та заплатив їм 30
грн. Через кілька днів після цього вони
вирішили знову підти до до ОСОБА_3 та
викрасти ще один мішок висівок, однак
ОСОБА_3 повернулася раніше ніж завжди
і побачила мішок з висівками, який
лежить на землі, а поруч сидів ОСОБА_2,
нині покійний. Свою вину визнав
повністю та щиро розкаявся.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_1
своєї вини у вчиненні злочину,
передбаченого ст.185 ч.3 КК України, його
винність повністю підтверджується
зібраними досудовим слідством
доказами, які не досліджувалися в
судовому засіданні відповідно до ст. 349
ч. 3 КПК України.

Оскільки показання підсудного
відповідають фактичним обставинам
справи і ним не оспорюються, суд, у
відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України,
враховуючи думку прокурора та
підсудного, якому роз`яснено, що при
відмові дослідження доказів щодо
фактичних обставин справи, він буде
позбавлений можливості оспорювати їх у
апеляційному порядку, на що підсудний
наполягав на істинності своєї позиції
щодо визнання вини та викладених
фактичних обставин справи, визнає
недоцільним дослідження доказів
стосовно всіх фактичних обставин
справи, викладених в обвинувальному
акті.

Суд вважає винність ОСОБА_1 в таємному
викраденні чужого майна (крадіжці),
поєднаному з проникненням у приміщення
доведеною повністю, а його дії
кваліфікує за ст. 185 ч.3 КК України.

При призначенні покарання суд враховує
характер і ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину та
особу підсудного, який
характеризується посередньо.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудному, суд визнає рецидив злочину.

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудного, суд визнає його щире
каяття та активне сприяння розкриттю
злочину.

З урахуванням характеру та ступеню
суспільної небезпеки вчиненого
злочину, особи підсудного ОСОБА_1,
характеризуючих його даних, суд вважає
можливим виправлення підсудного лише в
умовах ізоляції від суспільства і
визнає необхідним призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд визнає необхідним
стягнути з підсудного судові витрати.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК
України,-

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і
призначити покарання у вигляді трьох
років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 обрати у
вигляді тримання під вартою взявши
його під варту в залі суду негайно.

Відбуття ОСОБА_1 покарання рахувати з 23
грудня 2013року.

Речові докази по справі:
пластикову пляшку ємкістю 2л - знищити.

Вирок може бути оскаржено
підсудним до апеляційного суду
Черкаської області через
Золотоніський міськрайонний суд
протягом тридцяти днів з дня
проголошення вироку, або на нього може
бути внесене подання прокурора в той же
строк з дня його проголошення.

Суддя Савенко В.Г.