Справа № 456/854/15-к
Провадження № 1-кп/456/112/2015
ВИРОК

іменем України

"12" березня 2015 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000092 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціально освітою, непрацюючого, раніше судимого, останній раз, 10.03.2005 року вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7-ми років позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 17.01.2015р. близько 20.00 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 удари кулаками по голові, від яких вона впала на підлогу, та продовжував наносити удари ногами по різних частинах тіла, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця довкола лівого ока, синець клубової ділянки справа, синець лівого стегна, садно спинки носа, неврологічно виставлений забій головного мозку середнього ступеню, травматичний субарахноїдальний крововилив, які згідно висновку експерта № 25 від 17.02.2014р. відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоровя.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав, повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що потерпіла являється матірю його співжительки. В той вечір у них виник словесний конфлікт, в ході якої він наніс декілька ударів потерпілій кулаками по голові та по різних частинах тіла. На даний час з потерпілою помирились.У вчиненому щиро кається, просить його суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в умисному заподіянні потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоровя, доведена повністю, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою відповідальність ОСОБА_4 обставиною, по справі є рецидив злочинів.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Враховується, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину, потерпіла просить обвинуваченого суворо не карати, оскільки вони помирились.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового слідства не обирався, обвинувачений не ухилявся від суду, а тому обирати такий до вступу вироку в законну силу суд не вбачає необхідності.

Враховуючи всі обставини по справі, особу винного, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті КК України, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1