Дата документу Справа № 243/4704/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1288/14 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 85 КК України
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, який відбуває покарання у Мічурінській ВК № 57 в Донецькій області,

встановила:

До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2014 року звернувся засуджений ОСОБА_7 , в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що суд не врахував, що він відбув покарання за вироком Ленінського районного суду м. Донецька від 10.04.2008 року, яким його було засуджено за скоєння тяжкого злочину, зараз відбуває покарання за скоєння злочину, однак є підстави для застосування акту амністії, тому, як вважає апелянт, він не є особою, яка має дві судимості за скоєння тяжких злочинів, тому щодо нього можливе застосування акту амністії.

Згідно із зазначеною ухвалою, суд першої інстанції відмовив засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та звільнення від подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_7 раніше двічі засуджувався за скоєння тяжких злочинів, а саме: 10.04.2008 року вироком Ленінського районного суду м. Донецька за ст. 186 ч. 2 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі та 09.10.2012 року вироком Пролетарського районного суду м. Донецька за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, а відповідно до ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурор зазначив, що засуджений має дві непогашені судимості за тяжкі злочини, у зв`язку з чим ухвала суду є законною і обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, ухвалу суду вважає законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Як вбачається зі змісту ухвали та матеріалів провадження, 10.04.2008 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Донецька за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі, яке, відповідно до даних провадження, відбув 25.04.2008 року і по якому у засудженого судимість не погашена згідно з п). 8 ст. 89 та ч. 5 ст. 90 КК України.

09.10.2012 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Пролетарського районного суду м. Донецька за вчинення злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, тобто, знов за вчинення умисного тяжкого злочину, строк відбування по якому закінчується 14.09.2016 року з погашенням судимості по правилам ст. ст. 89 п.) 8 та ч. 5 ст. 90 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, що вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі Закону України «Про амністію» або акта про помилування засуджений може бути повністю, або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року в діючих редакціях станом на 06.05.2014 року, амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

Отже, наявність у ОСОБА_7 двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, виключає можливість застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції і не вбачає правових підстав для його скасування та застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2014 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та звільнення від подальшого відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4