АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/302/15 Справа № 183/7493/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

05 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше неодноразово судимий, останній раз 29.07.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ст.ст. 70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі та 03.10.2012 року звільнений за відбуттям строку покарання,

засуджений: - за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 будучи раніше судимим за скоєння корисливого злочину, судимість за які не знята і не погашена, 07 серпня 2014 року приблизно 01.00 години знаходився біля сусідського домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з даного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про тяжкість можливих наслідків і бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів 07 серпня 2014 року приблизно 01.05 години, ОСОБА_7 , перестрибнув через металевий паркан та потрапив на територію вищезазначеного домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , після чого підійшов до гаражу, де шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері, незаконно проник в приміщення гаражу, звідки здійснив викрадення різного чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 696,35 грн.. В подальшому ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17 серпня 2014 року приблизно 02.00 години, ОСОБА_7 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , де у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з даного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про тяжкість можливих наслідків і бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, з корисливих мотивів 17 серпня 2014 року приблизно 02.04 години ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу потрапив на територію вищезазначеного домоволодіння, де здійснив викрадення чужого майна, а саме: велосипеду марки Україна, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 460 грн.. В подальшому ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

З апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він не заперечуючи фактичні обставини справи, а також правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити внаслідок суворості призначеного покарання і з урахуванням пом`якшувальних обставин у справі зменшити йому покарання. При цьому обвинувачений просить врахувати стан його здоров`я, а саме те, що в нього трапляються напади епілепсії, на його утриманні знаходиться мати, яка потребує догляду, а також, що потерпілі не мають до нього претензій матеріального характеру.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляцію та просив пом`якшити йому покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого, та просив вирок суду залишити без змін, виступ обвинуваченого в дебатах та з останнім словом, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих в судовому засіданні і наведених у вироку доказах і в апеляції не оскаржуються.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення та сховище.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження і вироку суду, органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми і достовірними.

Відносно доводів апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про пом`якшення йому призначеного покарання, то колегія суддів вважає, що вони не можуть бути підставою для зміни вироку і не підлягають задоволенню, оскільки суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.65 КК України врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу засудженого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом при призначені покарання було враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який віднесено категорії тяжких, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, має негативну характеристику та не працює.

Також судом першої інстанції враховані обставини які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено, а тому суд першої інстанції призначив обвинуваченому мінімальне покарання передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання ОСОБА_7 є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і за таких обставин не вбачає підстав для задоволення апеляції обвинуваченого та зміни вироку.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4