У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2015 Справа №607/3468/15-к

Тернопільський місьрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000256 від 5 лютого 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шумляни, Бережанського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працевлаштованого на посаді виконроба ПАТ «Темза», не судимого,

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року),

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2009 року у ОСОБА_3 , який перебував в с. Гаї Шевченківські, Тернопільського району, виник злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу з метою його використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 грудня 2009 року ОСОБА_3 , перебуваючи у с. Гаї Шевченківські, Тернопільського району, вніс завідомо неправдиві відомості щодо найманих у нього робітників у Додаток № 1 до заяви на видачу ліцензії від 03.12.2009 року, зокрема про те, що у нього працевлаштовані 8 робітників, з них муляри-монтажники - 2 чол., стропальники-бетонники - 2 чол., штукатури-опоряджувальники - 2 чол., тесляр-покрівельник - 1 чол., електрозварник - 1 чол., хоча це не відповідало дійсності. Додаток № 1 до заяви на видачу ліцензії від 03.12.2009 року ОСОБА_3 підтвердив виконавши свій підпис у рядку підприємець ОСОБА_3 та поставив печатку фізичної особи-підприємця.

Крім цього, в грудні 2009 року у ОСОБА_3 , який перебував в с. Гаї Шевченківські, Тернопільського району, виник злочинний умисел, направлений використання завідомо підробленого офіційного документу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 грудня 2009 року ОСОБА_3 , перебуваючи у по АДРЕСА_2 , подав в Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області заяву на видачу ліцензії та Додаток № 1 до заяви на видачу ліцензії від 03.12.2009 року, в який були внесені завідомо неправдиві відомості щодо найманих у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 робітників, зокрема про те, що у нього працевлаштовані 8 робітників, з них муляри-монтажники - 2 чол., стропальники-бетонники - 2 чол., штукатури-опоряджувальники - 2 чол., тесляр-покрівельник - 1 чол., електрозварник - 1 чол., хоча цн, завідомо для ОСОБА_3 , не відповідало дійсності.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаних в обвинувальному акті кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі. Заявив, що він дійсно з метою отримання ліцензії з дозволу на зайняття будівельною діяльністю в 2009 році виготовив Додаток до заяви на видачу ліцензій, в який вніс неправдиві відомості про працевлаштування у нього вказаних в обвинуваченні осіб.

Відомості, викладені в Додатку до заяви не відповідали дійсності.

Дану заяву з Додатком подав в Інспекцію з архбудконтролю в Тернопільській області, після чого отримав ліцензію на проведення будівельних робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 358 КК України (в редакції закону 2001 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

- ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції КК України 2001 року) - підроблення офіційного документу з метою його використання;

- ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції КК України 2001 року) - використання завідомо підробленого офіційного документу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року) у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, що було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256.

Суд, заслухавши думку прокурора, який клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року) та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності підтримав, ОСОБА_3 який просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, а також заявив, що усвідомлює той факт, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 358 КК України (в редакції 2001 року), у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_3 , передбачені ч.ч.1, 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року), є злочинами невеликої тяжкості, за які передбачено найтяжче покарання у виді обмеження волі на строк до 2 років.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення невеликої тяжкості, з часу вчинення яких пройшло понад три роки, протягом цього строку нових кримінальних правопорушень не вчинив та не ухилявся від слідства та суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 1 ст. 286, 288, п. 1 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 358 КК України (в редакції статті 2001 року), а кримінальне провадження за №0000256, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 лютого 2015 року, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1