№ 612/895/14-к
1 кп /612/12/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, не працює, не військовозобов`язаний, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.09.2003 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.289 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень;
- 08.11.2004 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.277, ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. 05.02. 2007 року звільнення від покарання скасоване і ОСОБА_4 направлено для відбування призначеного судом покарання до місць позбавлення волі терміном на 4 роки;
- 07.11.2007 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.198 КК України, ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2010 року звільнений умовно достроково на не відбутий термін покарання 1 рік 4 місяці 7 днів;
- 28.01.2013 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком один рік шість місяців. Згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 14.08. 2014 року від покарання звільнений, в силу ст. 89 КК України, не судимий
у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
11 листопада 2014 року, близько 22.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати будинку бувші у використання особисті речі ОСОБА_7 , а саме: берці чоловічі шкіряні, костюм
камуфляжний (куртка, штани, желетка, футболка) чоловічі літні, пасок (портупея) шкіряний чорного кольору, штани камуфляжні чоловічі утеплені (зимові), сорочку синтетичну чоловічу сірого кольору, чотири простирадла двоспальні 215x180 см., три наволочки 60x60 см, дві підковдри 215x180 см, покривало синтетичне коричневого кольору 220x220 см., носки в`язані зеленого кольору, зимову ковдру 215x180 см.
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився за власним розсудом, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 894 грн. 10 коп.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкременованого йому злочину визнав повністю та пояснив наступне.
Дату точно не пам`ятає але не виключає що це було саме було 11 листопада 2014 року, він, перебував у домоволодінні ОСОБА_7 з яким розпивав самогонку. Потім, будучи в стані алкогольного сп`яніння, викрав у нього речі. Викрадене ОСОБА_7 повернене. У скоєному розкаюється. Вартість викраденого, висновок судово-товарознавчої експертизи та розмір витрат на її проведення не оскаржує.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому суд обмежується допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів щодо його особи, речових доказів та судових витрат.
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доказаною.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.3 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, повне і добровільне відшкодування в період досудового слідства потерпілому завданих збитків, наявність психічного захворювання.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, постійного місця роботи не має, не одружений, за місцем проживання характеризується формально позитивно. Перебуває на обліку у лікаря-психіатра. На обліку у лікаря-нарколога та військовому обліку не перебуває (а.с.98-110).
Суд, враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин які пом`якшують і обтяжують покарання, письмову заяву потерпілого про те, що ОСОБА_4 повністю відшкодував йому завдані збитки і він до нього претензій не має (а.с.31), а також те, що викрадене потерпілому повернено,
приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 буде покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи наведене вище, підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки наявність зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчить про те що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
За таких обставин суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, звільняючи його від відбування покарання з випробуванням на підставі ч.1 ст. 75 КК України.
Відповідно до п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України (а.с. 18).
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (а.с. 22).
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки.
Згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази: берці чоловічі шкіряні, костюм камуфляжний (куртка, штани, желетка, футболка) чоловічі літні, пасок (портупея) шкіряний чорного кольору, штани камуфляжні чоловічі утеплені (зимові), сорочку синтетичну чоловічу сірого кольору, чотири простирадла двоспальні 215x180 см., три наволочки 60x60 см, дві підковдри 215x180 см, покривало синтетичне коричневого кольору 220x220 см., носки в`язані зеленого кольору, зимову ковдру 215x180 см. повернути потерпілому ОСОБА_7 як власнику.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1