Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-8/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2012 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Гури А. О.

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

з участю: прокурора Радковського В.П.

підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залi суду в м. Лебединi справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, працюючого єгерем в ТОВ «Лебідь», раніше не судимого в порядку ст.. 89 КК України

по ст. 296 ч. 2 КК України,

та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, Казахстан, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_8, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

по ст. 296 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.10.2011 року о 23 год. 20 хв. підсудний ОСОБА_1 разом з підсудним ОСОБА_2 прийшли додому до потерпілого ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9, де умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до суспільства та встановлених в ньому норм поведінки, з хуліганських спонукань, демонструючи своє зневажливе ставлення та зверхність щодо інших громадян, діючи з особливою зухвалістю, нанесли по кілька ударів кожен по голові, обличчю та тулубу останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №278 від 17.10.2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав повністю і суду пояснив, що 04.10.2011 року з 19 години він вживав спиртні напої разом з підсудним ОСОБА_2 Близько 22 год. 30 хв. йому на телефон зателефонував ОСОБА_4 та погрожував фізичною розправою йому та ОСОБА_2 Тоді вони вирішили піти до нього та розібратись. Прийшовши до господарства по вул.. Низівській, 22 в с. Ворожба Лебединського району Сумської області, де проживає його батько потерпілий ОСОБА_3, вони обоє відштовхнули потерпілого, внаслідок чого він схилився на одвірок, а потім зайшов в кімнату, а вони пішли за ним та запитали, де ОСОБА_4, пояснивши при цьому, що він їм погрожував. Дізнавшись, що ОСОБА_4 в будинку немає, вони почали наносити потерпілому удари в обличчя: кожен наніс по два удари кулаками. Потерпілий схватив деревяну палицю та замахнувся на нього, але він її в нього відібрав. Потім ОСОБА_2 своїм зігнутим передпліччям лівої руки притиснув ОСОБА_3 за горло до стіни, наніс два удари кулаком по нижній частині обличчя, а він наніс йому декілька ударів по голові та тулубу палкою, яку відібрав у потерпілого. Помітивши, що у ОСОБА_3 пішла з обличчя кров, допомогли йому вмитися та пішли додому.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю та дав аналогічні покази.

Крім повного визнання вини підсудними, їх вина стверджується показами потерпілого, свідка та іншими матеріалами справи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що 04.10.2011 року близько 23 год. 30 хв., коли він вже спав, почув стукіт у двері. Відкривши двері, він відразу отримав два удари в обличчя від ОСОБА_1 Позаду нього йшов ОСОБА_2 Зайшовши до вітальні вони двох продовжували бити його по обличчю та в область тімяної частини. ОСОБА_1 бив першим кулаками обох рук, в область обличчя та тулубу, за декілька хвилин його продовжив бити і ОСОБА_2 Потім ОСОБА_2 притиснув його за шию передпліччям лівої руки, зігнутої в ліктьовому суглобі, до стіни, а ОСОБА_1 взяв деревяну ніжку від столу та наніс йому кілька ударів нею по тімяній частин голови та тулубу. Від нанесених йому ударів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у нього з носа потекла кров та був вибитий зуб на верхній щелепі спереду. В процесі конфлікту він дізнався, що його син, ОСОБА_4, їм погрожував по телефону і вони прийшли зясовувати з ним стосунки. Він запропонував їм зателефонувати синові, щоб вияснити відносини, на що вони погодилися і переговорили з ним, а потім допомогли йому змити кров з обличчя та пішли додому. Наступного дня він звернувся з заявою до міліції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 ствердив, що в жовтні 2011 року він був запрошений працівниками міліції понятим при проведенні слідчої дії відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Під час відтворення обстановки та обставин події останні вони розказували та показували на манекені, як наносили удари потерпілому, при цьому вели себе спокійно, на місцевості орієнтувалися вільно, свідчення давали впевнено, без примусу. Протокол відтворення обстановки та обставин події він прочитав особисто, в ньому все відображено вірно.

З протоколу огляду місця події та фото таблиць до нього від 05.10.2011 року (а.с.9-17) вбачається, що місцем скоєння злочину є господарство по вул. Низівській, 22 в с. Ворожба Лебединського району Сумської області. При вході в будинок, в коридорі, з лівої сторони, біля мотоблоку та вязки з дровами, біля стіни виявлена та вилучена деревяна палиця (схожа від ніжки столу). В кухні біля пральної машинки виявлена та вилучена ганчірка від футболки з нашаруванням речовини бурого кольору. В цій же кімнаті з правої сторони біля пральної машини на стільці виявлений та вилучений людський зуб .

З протоколу огляду предметів від 12.10.2011 року (а.с.36) вбачається, що в присутності понятих оглянуті та вилучені предмети, а саме: деревяна палиця з вираженими, згладженими 4-ма кутами , розміром 0,75 мм; зуб з вираженим кінцем з кутом, довжиною 1 см, та ганчірка з нашаруванням речовини бурого кольору. Всі речі поміщені в пакети та запечатані.

З висновку експерта № 278 від 17.10.2011 рок (а.с.43) вбачається, що у ОСОБА_3 виявлені наступні тілесні ушкодження: на верхній щелепі справа відсутність 1 зуба, в лунці залишки зуба. В лівій тімяній ділянці волосяної частини голови синець, фіолетового кольору розміром 2 х 1 см. Дані тілесні ушкодження кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження і могли утворитися від неодноразової ударної дії тупих предметів, з обмеженою поверхнею, можливо при обставинах, вказаних потерпілим, але не внаслідок падіння від поштовху з висоти власного зросту на підлогу, про що свідчить характер ушкоджень.

З протоколів відтворення обстановки і обставин події від 21.10.2011 року (а.с.47-48, 50-52) з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що останні добровільно, без будь-якого примусу, в присутності понятих, на місці скоєння злочину в будинку, який розташований по вул.. Низівській, 22 в с. Ворожба Лебединського району Сумської області розповідали, а потім, показали, як наносили удари кулаками по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_3

Проаналізувавши всі зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що вина підсудних повністю доведена вищевказаними матеріалами справи і їхні дії необхідно кваліфікувати по ч. 2 ст. 296 КК України, так як кожен з них вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилася у насильстві із заподіянням потерпілій особі легких тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб.

При обранні підсудному ОСОБА_1 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, характеристику підсудного з місця проживання та роботи, визнання ним своєї вини.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття підсудного та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не знайшов.

Враховуючи вищевикладені обставини, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що підсудному ОСОБА_1 слід обрати міру покарання у виді обмеження волі, але, враховуючи, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також на підставі ст. 76 ч. 1 п. 3, 4 КК України, зобовязати повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та періодично зявлятись на реєстрацію до цих органів.

При обранні підсудному ОСОБА_2 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, характеристику підсудного з місця проживання та визнання ним своєї вини, а також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності .

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття підсудного. Обставин, що обтяжують покарання, суд не знайшов.

Враховуючи вищевикладені обставини, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що підсудному ОСОБА_2 слід обрати міру покарання у виді обмеження волі, але, враховуючи, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також на підставі ст. 76 ч. 1 п. 3, 4 КК України, зобовязати повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та періодично зявлятись на реєстрацію до цих органів.

Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України і призначити йому покарання по цьому закону у виді двох років обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку два роки та, застосувавши ст. 76 ч. 1 п. 3,4 КК України, покласти на засудженого обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та періодично зявлятись на реєстрацію до цих органів.

Міру запобіжного заходу залишити попередню - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України і призначити йому покарання по цьому закону у виді двох років обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку два роки та, застосувавши ст. 76 ч. 1 п. 3,4 КК України, покласти на засудженого обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та періодично зявлятись на реєстрацію до цих органів.

Міру запобіжного заходу залишити попередню - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Сумської області протягом 15 дiб з моменту проголошення через Лебединський районний суд Сумської областi.

Суддя

ОСОБА_6