Справа № 1-18, 2007 року.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року Ставищенський районний суд Київської області
в складі:

головуючого: Галича Ю.М.,

при секретарі: Лавренюк О.М.,

за участю прокурора: Калітенка С.О.,

адвоката; ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта початкова
загальна середня, не працюючого, учня 9-го класу Гейсиської ЗОШ І-ІІІ ступеня,
допризовника, раніше не судимого, в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_2 15 листопада 2006 року, знаходячись по місцю свого проживання
вирішив скоїти крадіжку коня з молочно-тваринної ферми, що розташована на
території ПСП “Гейсиське” в с. Гейсиха Ставищенського району Київської області.
З метою виконання свого злочинного умислу, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_2
пройшов до території ПСП “Гейсиське” і через паркан проник на охоронювану та
огороджену територію молочно-тваринної ферми №1 ПСП “Гейсиське”. ОСОБА_2
скориставшись відсутністю охорони та через не замкненні вхідні двері проник до
приміщення конюшні, звідки з метою звернення на свою користь та особистого
збагачення, таємно викрав коня вагою 350 кілограм, загальною вартістю 1505
(одна тисяча п'ятсот п'ять) гривень, визначену на момент скоєння злочину. Викраденим
конем ОСОБА_2 розпорядився на свою користь, вивів через незагороджену ділянку
паркану з території ферми та продавши ОСОБА_3 та ОСОБА_4., а отриманні кошти
витратив на власні потреби.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у
вчиненому злочині, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю, суду
показав, що в даний час проживає в
АДРЕСА_1 спільно з бабою ОСОБА_5. 15 листопада 2006 року, близько 19 години 30
хв., власним конем приїхав додому та поставив коня до господарського
приміщення. В цей час виникла ідея викрасти схожого коня з ферми ПСП
„Гейсиське”, в зв'язку з тим, що раніше працював на фермі і бачив там схожого.
Потім пішов до прохідної ПСП „Гейсиське”, де чергували ОСОБА_6 і ще один
охоронник, попросив у охоронців зателефонувати в довідкову службу, щоб
дізнатись телефон приватних підприємців, що займаються купівлею тварин щоб
продати коня в зв'язку з тим, що кінь захворів. Після цього зателефонував до
приватного підприємця ОСОБА_7, який відмовився купити коня, потім зателефонував
до ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що ОСОБА_6 знайомий з ОСОБА_3, взяв телефон та
повідомив ОСОБА_3, що в с. Гейсиха один хлопець пропонує продати коня тому, що
кінь захворів і до ранку не доживе, ОСОБА_3 відповів, що через 30 хв. приїде.
Після цього вийшов з прохідної і з лівої сторони від КПП переліз через бетонний
паркан на територію ПСП „Гейсиське” і пішов до конюшні. Підійшовши до будинку
конюшні зі сторони поля і через незамкнені вхідні двері зайшов до будинку. В
приміщені будинку конюшні біля жолоба був прив'язаний кінь білого кольору.
Відв'язав металевий ланцюг яким був прив'язаний кінь до жолоба і за допомогою
нього вивів коня з будинку. Потім через незагороджену ділянку бетонного паркану
вивів коня з території ПСП „Гейсиське” і через кладовище повів його до
домогосподарства батька де завів коня до хліва. Після цього побіг до прохідної
ПСП „Гейсиське” і по дорозі зустрів ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ-2107, білого
кольору і відразу поїхали додому до батька. Коли приїхали додому до батька
також приїхав автомобіль ГАЗ в якому було ще декілька чоловіків. Потім разом з
ОСОБА_3 обдивився даного коня і ОСОБА_3 сказав, що забирає і попросив вивести
його на подвір'я. Коли вивів коня на
вулицю, ОСОБА_3 сказав, що дає за нього 800 гривень купюрами по 50 гривень.
Після того як завантажили коня на автомобіль ГАЗ, дані чоловіки поїхали, а сам
залишився в батька. Також ОСОБА_3 сказав, щоб він дав ОСОБА_6 грошей на пиво,
за те, що допоміг продати коня, і в зв'язку з тим що в не було менших грошей,
тог дав ОСОБА_6 гроші в сумі 50 гривень однією купюрою. Також того ж дня дав
150 гривень батькові, щоб він заплатив за світло і газ, ще 15 гривень витратив
на продукти харчування. Наступного дня приїхав один з братів ОСОБА_3 і ще один
чоловік та забрали в міліцію, при цьому вони також забрали 735 гривень, які
залишились. Також доповнив, що ОСОБА_3 сказав щоб написав розписку і тому взяв
аркуш паперу і написав, що: - я ОСОБА_2
продаю коня білого кольору ОСОБА_3 та розписався, також в даній розписці
розписався батько.

У вчиненому підсудний щиро кається просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК
України, винність його в судовому засіданні також
підтверджується:

- показами
свідка ОСОБА_8, який суду
показав, що в даний час працює на посаді заступника деректора
по соціальних питаннях в ПСП “Гейсиське” кінь в
господарство повернутий і претензій до підсудного немає.

- показами
свідка ОСОБА_4, який суду
показав, що він з братом
вирішили поїхати в с. Гейсиха та купити коня у підсудного поскільки той
зателефонував з такою пропозицією. В селі Гейсиха у підсудного він купив коня
за 800 гривень підсудний пояснив, що даний кінь його і він захворів і необхідно
його продати Коли забирали коня на подвір'ї у підсудного то вийшов його
батько який представився ОСОБА_9, він
поцікавився в нього чи цей кінь дійсно їхній і ОСОБА_9 запевнив його, що даний
кінь його домашній. Потім підсудній написав йому розписку про те, що ОСОБА_2 в
с. Гейсиха продав коня ОСОБА_4, дану розписку також підписав його батько
ОСОБА_9. Потім вони завантажили даного коня на автомобіль ГАЗ-53 і поїхали
додому в смт. Ставище. Гроші за даного коня в сумі 800 гривень він відав
ОСОБА_2 відразу як приїхав дивитись на коня. Наступного дня від працівників
міліції він дізнався, що даний кінь крадений і він відразу добровільно видав
коня працівникам міліції.

- показами
свідка ОСОБА_3, який суду
показав, він з братом
вирішили поїхати в с. Гейсиха та купити коня у підсудного поскільки той
зателефонував з такою пропозицією. В селі Гейсиха у підсудного вони купили коня
за 800 гривень підсудний пояснив, що даний кінь його і він захворів і необхідно
його продати Коли забирали коня на подвір'ї у підсудного то вийшов його
батько який представився ОСОБА_9, він
поцікавився в нього чи цей кінь дійсно їхній і ОСОБА_9запевнив його, що даний
кінь його домашній. Потім підсудній написав
розписку про те, що ОСОБА_2 в с. Гейсиха продав коня ОСОБА_4, дану
розписку також підписав його батько ОСОБА_9. Потім вони завантажили даного коня
на автомобіль ГАЗ-53 і поїхали додому в смт. Ставище. Гроші за даного коня в
сумі 800 гривень братін відав ОСОБА_2 відразу як приїхав дивитись на коня.
Наступного дня від працівників міліції він дізнався, що даний кінь крадений і
він відразу

- показами
свідка ОСОБА_10, який суду
показав, що він разом з
братами ОСОБА_3 їздив в АДРЕСА_1 і допомагав останнім грузити та перевозити в
смт.Ставище коня якого вони купили в підсудного за 800 гривень.

- показами свідка ОСОБА_6, який суду
показав, що він працював
в ПСП „Гейсиське” в с. Гейсиха Ставищенського району на посаді охоронника. Так,
15.11.2006 року, о 08 годині він разом з ОСОБА_11 заступили на чергування, по
охороні території ПСП „Гейсиське”, а саме складу, комори, молочно-тваринницької
ферми та свиноферми. За приміщенням молочно-тваринницької ферми також розміщене
приміщення конюшні в якій знаходиться близько 50 коней. Крім цього 15.11.2006
року, близько 19 годині 30 хв. він разом з ОСОБА_11. знаходились на КПП, в цей
час до них зайшов ОСОБА_2, житель с. Гейсиха та запитав, чи не знають вони хто
в смт. Ставище приймає м'ясо коней, вони повідомили його, що в смт. Ставище
м'ясо коней приймає приватний підприємець ОСОБА_7. Також ОСОБА_2. повідомив, що
в нього захворів кінь і він хоче його продати. Після цього ОСОБА_2. з телефону,
що знаходиться на КПП зателефонував в довідкову службу, де йому повідомили, що
в смт. Ставище м'ясо коней також приймає ОСОБА_3 та надали йому номер телефона.
Потім ОСОБА_2. зателефонував до ОСОБА_3, в
зв'язку з тим, що він знайомий з сім'єю ОСОБА_3 він взяв телефон та
попросив щоб покликали ОСОБА_3, коли ОСОБА_3 підійшов до телефону він повідомив
його, що ОСОБА_2. хоче продати свого коня так як кінь захворів. ОСОБА_3 сказав,
що через 30 хв. буде в с. Гейсиха і під'їде до КПП ПСП „Гейсиське” , потім
останній приїхав в село і купив у підсудгнього зазначеного коня.

- показами
свідка ОСОБА_11, який дав суду покази аналогічні із показами свідка ОСОБА_6.

.свядок ОСОБА_12. суду показав,що працює завідуючим ферми ПСП”Гейсиське” і
16 листопада виявив, що відбулася крадіжка коня із господарства про це
повідомив в міліцію як потім виявилося цю крадіжку вчинив підсудній, на даний
час кінь господарству повернутий.

Окрім цього вина підсудного підтверджується: заявою
директора ПСП “Гейсиське” ОСОБА_13. від 16.11.2006 року, з якої видно, що в ніч
з 15 на 16 листопада 2006 року з території молочно-тваринної ферми було скоєно
крадіжку коня (а.с. - 4); протоколом
огляду місця події від 16.11.2006 року, з якого було оглянуто територію
молочно-тваринної ферми №1, а саме приміщення конюшні (а.с.- 5); протоколом
огляду місця події від 16.11.2006 року, з якого було оглянуто Газ-53А, зеленого
кольору д.н.з. НОМЕР_1 на кузові якого знаходиться кінь білого кольору (а.с.-
5); протоколом добровільної видачі від 16.11.2006 року, з якого ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав працівникам міліції гроші в сумі 50 гривень,
однією куп'юрою номіналом 50 гривень, серії ЕТ №1258873, дані гроші він отримав
від ОСОБА_2. за допомогу продати коня (а.с.- 9); протоколом добровільної видачі
від 16.11.2006 року, з якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. добровільно видав
працівникам міліції розписку, яку він отримав від ОСОБА_2. при купівлі коня в
останього (а.с.- 10); протоколом огляду речових доказів від 29.12.2006 р.,
29.12.2006 р. та 18.12.2006 р. (а.с. - 51,54,56).

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в
судовому засіданні докази, суд вважає, що вина підсудного доведена і його дії
кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_2,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного,
який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання та навчання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2,
суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину
неповнолітнім, а також відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не
встановлено.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд
враховуючи вищевикладені пом'якшуючі вину обставини та беручи до уваги, що
підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання та навчання, міру покарання йому слід
обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним, застосувавши до
нього вимоги ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на
нього обов'язки відповідно до п.п. 2), 3), 4) ч. 1 ст. 76 КК України бо саме
така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Суд обговорив питання відносно
застосування до підсудного вимог ст. 69 КК України проте не вбачає підстав для її застосування.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_2 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від
відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий
строк тривалістю 1 (один) рік та зобов'язати його, відповідно до п.п. 2), 3),
4) ч. 1 ст. 76 КК України, не виїзджати за межі України без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 підписку про невиїзд не змінювати до вступу
вироку в законну силу.

Речові докази по справі - гроші в сумі 50 гривень - повернути ОСОБА_4,
аркуш паперу з рукописним написом залишити для зберігання при матеріалах
справи, кінь білої масті - залишити власнику ПСП “Гейсиське”.

Вирок може
бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, через Ставищенський
районний суд Київської області, протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його
оголошення.

Суддя