Справа №1-88/07
ВИРОК

ім'ям України

смт. Кегичівка 21
травня 2007 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді
Криворотова С. В., при секретарі Колотюк
Ю.В., з участю сторін: з боку
обвинувачення - державного обвинувача - прокурора Тімашова О.Ю., з боку захисту - підсудної ОСОБА_1 та її
захисника адвоката ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, за якою

ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олексіївка
Сахновщинського району Харківської області,
українка, громадянка
України, державних нагород не має, освіта середня, незаміжня,
має одну неповнолітню дитину,
працює ВАТ „Володар" оператором-кочегаром, інвалідності не
має, проживає в с. Крутоярівка
Кегичівського району Харківської області,
не засуджена, обвинувачується за
ч.1 ст.
203
КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у період з 1
по 11
квітня 2007року, у
своєму домоволодінні в с. Крутоярівка
Кегичівського району Харківської області,
незаконно займалась забороненою господарською діяльністю по виготовленню
з метою збуту міцних спиртних (алкогольних) напоїв домашнього виготовлення
(самогону) з вмістом етилового спирту понад 1, 2%,
який 03.04.2007р. продала ОСОБА_3, ОСОБА_4. та ОСОБА_5, по півлітра ціною 5 грн. кожному.

У пред'явленому обвинуваченні за ч.1
ст. 203 КК України у судовому засіданні підсудна винною себе визнала повністю, дати пояснення погодилась і пояснила:

1 квітня 2007
року у себе удома вона виготовила невелику кількість
самогону, частину якого використала для
своїх потреб, а частину протягом 3 квітня 2007р. продала трьом чоловікам по півлітра ціною по 5 гривень. 11
квітня 2007 року, коли до неї навідались працівники міліції з
постановою про обшук, вона видала їм
самогонний апарат та посуд із залишками самогону, уточнила,
що зазначений посуд цінності не має. Розуміє, що займалась забороненою діяльністю, обіцяє надалі виготовленням та збутом
самогону не займатись, у вчиненому щиро
розкаюється. Свої дії пояснює скрутним матеріальним становищем, просить врахувати, що має на утриманні неповнолітню дитину.

У судовому засіданні досліджені матеріали,
що характеризують особу підсудного:

· копія паспорта підсудної, з
підтвердженням відомостей про її особу (а.с. 58),

· довідка, про те, що вона проживає разом із співмешканцем та
двома дітьми, ОСОБА_6, 1983 р.н. і
ОСОБА_7, 1992 р.н.;

· характеристики, за якими ОСОБА_1, зарекомендувала себе
позитивно, як така, що працює,
виконує свої посадові обов'язки,
ініціативний сумлінний працівник,
ввічлива, виховує дітей, користується авторитетом серед односельчан та
колег по роботі, володіє високим рівнем
культури поведінки (а.с. 61, 62);

довідка про
відсутність судимості у минулому (а.с. 63);

· довідки про те, що на обліку в
наркологічному та психіатричному кабінетах ЦРЛ не перебуває (а.с. 64, 65); висновками двох експертиз №106 та №109 від 19.04.2007р. про те, що вилучена
у підсудної рідина є алкогольним (міцним спиртним) напоєм кустарного
виготовлення з вмістом спирту понад 1, 2%,
вартість експертиз становить 188, 30 грн. (а.с. 42-47);

· постанови про визнання речовими доказами самогонний апарат, скляний графин, дві шести літрових полімерних пляшками, поліетиленовий пакет з трьома пляшками із
алкогольним напоєм домашнього виготовлення,
що знаходяться на зберіганні в РВ УМВСУ (а.с. 26, 49);

За ініціативою та згодою учасників процесу,
суд, керуючись ст. 299 КПК України, визнав недоцільним
дослідження інших доказів по справі,
оскільки вони ніким не оспорюються.

Заслухавши пояснення підсудної та дослідивши зазначені докази, суд вважає,
що пред'явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Встановлено, що дії обвинуваченої
щодо здійснення обігу самогону носили систематичний характер і є видом
господарської діяльності, яка
заборонена ст. 176 КУпАП, а тому,
відповідно до пп.2 ч.1 п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003р., правильно
кваліфіковані за ч.1 ст. 203 КК України. Враховуючи, що сприяння під час розслідування справи у
вигляді видачі самогонного апарату та алкогольних напоїв мало місце з боку
підсудної після пред'явлення їй обов'язкової до виконання постанови суду про
проведення обшуку, а злочин фактично
було розкрито раніше шляхом вилучення проданого самогону у ОСОБА_3, ОСОБА_4. та
ОСОБА_5., суд не знаходить підстав для
оцінки цих дій ОСОБА_1 як таких, що
носили активний характер і не вбачає можливості для застосування ст. 45
КК України.

Як обставини, що пом'якшують
покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття та сприяння розкриттю
злочину, що підтверджується поведінкою
та поясненням підсудної як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає
обставиною, що пом'якшує покарання, те,

що підсудна має на утриманні неповнолітню дитину та перебувала у скрутному
матеріальному становищі. Обставин, що
обтяжують покарання підсудної, згідно зі ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із його класифікації згідно
зі ст.
12
КК України, а
також із особливостей викладених вище конкретних обставин, у зв'язку з чим визнано, що він є невеликої тяжкості.

Тому, призначаючи вид та розмір
покарання у межах закону за скоєння цього злочину, береться до уваги його тяжкість. Суд враховує
також особу підсудної, яка, характеризується позитивно, працює,
виховує неповнолітню дитину,
працює, раніше до
відповідальності не притягувалась, у
вчиненому розкаялась. Беручи до уваги наявність декількох зазначених вище
обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, яка довела своє щире каяття та просить не
застосовувати суворе покарання,
суд, керуючись ч.1 ст. 69 КК України, доходить висновку про
можливість перейти стосовно ОСОБА_1 до більш м'якого виду основного
покарання, не зазначеного в санкції
ч.1 ст.
203
КК України, у
вигляді штрафу у межах,
встановлених ст. 53 КК України, а також не застосовувати - додаткове покарання у вигляді позбавлення права займатись певною
діяльністю.

Судові витрати (вартість експертиз) у розмірі 188, 30 грн., відповідно до ст. 93
КПК України, підлягають покладенню на
ОСОБА_1.

Речові докази по справі - самогонний апарат, а також самогон у скляному графині, двох шести літрових полімерних пляшках, та у трьох пляшках у поліетиленовому
пакеті, що зберігаються в Кегичівському
РВ УМВСУ, згідно з п.2, 3 ч.1 ст. 81
КПК України, підлягають знищенню як
такі, що вилучені із законного
обігу, а зазначений посуд - як
такий, що не має ніякої цінності.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд суд не
знаходить.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину,
передбаченому ч.1 ст. 203 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу на
користь держави у розмірі 510 (п'ятсот десять)
грн., застосувавши ч. 1 ст.
69
КК України. Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, додаткове покарання у
вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною
діяльністю, не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 188, 30 грн. (сто вісімдесят вісім гривень 30 коп.) на користь НДЕКЦ при УМВСУ в
Харківській області (код по ОКПО 25574728,
рр № 0143,
в УДК в Харківській області, МФО 851011з позначкою
платежу: за експертні послуги).

Речові докази по справі - самогонний апарат, а також самогон у скляному графині, двох шести літрових полімерних пляшках, та у трьох пляшках у поліетиленовому
пакеті, які зберігаються в Кегичівському
РВ УМВСУ Харківської області, знищити.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженої, до набрання вироком чинності, залишити попередню - у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Вирок віддруковано в нарадчій кімнаті.