печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2013 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Смик С.І.,

при секретарі - Табалі Я.В.,

з участю прокурора - Подоби А.В.,

захисника- адвоката Наумової І.М.,

та обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Ечміадзін Республіки Вірменія, громадянина Молдови, вірмена, з базовою вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого: 09.04.2013 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до шрафу в розмірі 850 грн.

у вчиненні кримінального равопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 16.08.2013 року приблизно о 20.45 год., перебуваючи в примішенні магазину «ЗАРА», що розташований по вул. Хрещатик, 23 в м.Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в примірочній вказаного магазину, під власний одяг вдягнув сорочку чоловічу, вартістю 499 грн. та брюки чоловічі, вартістю 899 грн., які належать ТОВ «Зара Україна». Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2, не розрахувавшись, направився до виходу з магазину, однак довести до кінця свій злочинний умисел не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як при виході з магазину був затриманий співробітниками охорони вказаного магазину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши обставини зазначені в обвинувальному акті та показав, що дійсно 16.08.2013 року приблизно о 20.45 год., перебуваючи на вул. Хрещатик в м. Києві в примішенні магазину «ЗАРА», піднявся на другий поверх та в відділі чоловічого одягу взяв чоловічу сорочку та чоловічі брюки, які сховав під свою одежу, спустився на перший поверх та хотів вийти з магазину, однак був затриманий охороною вказаного магазину, які виявили у нього речі, які він намагався викрасти та викликали міліцію.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів представника потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2, які безпосередньо спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, але не доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі, суд кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину те, що скоєний злочин є злочином середньої тяжкості, умисним та корисливим, а також особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_5, відсутність матеріальних претензій до нього з боку потерпілого, а також те, що останній раніше судимий за аналогічний злочин.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що помякшують покарання обвинуваченого - його щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, а також беручі до уваги характер вчиненого правопорушення, яке не потягло за собою тяжких наслідків, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_2 ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та виконанням покладених на нього обов'язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2( двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1( один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи , періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без зміни у вигляді особистого зобов»язання.

Речові докази: вилучені 17.08.2013 року під час ОМП сорочку чоловічу ( арт. 5588/305/800) та чоловічи брюки ( арт. 1564/316/800), які передані на зберігання законному представнику потерпілого ТОВ «Зара Україна» - залишити ТОВ «Зара Україна» за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через Печерський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: