Справа № 183/8191/14
№ 1-кп/183/113/15
В И Р О К
іменем України
13.02.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000185 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, не одруженому, маючого середню освіту, не судимого, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

встановив:

26 березня 2014 р. наказом № 64 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_2 ) солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду номера обслуги 6 розрахунку 2 самохідно-артилерійського взводу 6 самохідно-артилерійської батареї 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог г.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

13 липня 2014 р. так і в подальшому солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 під час мобілізації на особливий період, умисно, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв. 12 вересня 2014 р. солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 та заявив про себе. Таким чином, у період з 13 липня 2014 . по 12 вересня 2014 р., солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 без поважних причин тривалістю понад один місяць.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 24 грудня 2014р. та призначення узгодженого між ним та обвинуваченим покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання.

У обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 3 ст. 407 КК України, з застосуванням ст. ст. 58, 69 КК України, службове обмеження строком два роки з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків із суми грошового забезпечення військовослужбовця.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 грудня 2014 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровської гарнізону Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України два роки службового обмеження та застосувати до покарання ст. 58 КК України з відрахуванням з його грошового забезпечення п`ятнадцяти відсотків в доход держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення тільки в порядку ст. 394 КПК України.

Копії вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя