Провадження № 1-кп/742/147/15
Єдиний унікальний № 742/1969/15-к
ВИРОК
Іменем України
05 червня 2015 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження № 0000155 по обвинуваченню ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Рудівка Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 11 вересня 2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст. 406 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі , на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку терміном на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст.263 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В кінці березня 2015 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знайшов у лісосмузі поряд із селом Рудівка Прилуцького району Чернігівської області чотири гранати та чотири запали до гранат, які знаходилися у поліетиленовому пакеті із написом БМВ, після чого незаконно переніс до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 28.04.2015 року.

В ході проведеного 28.04.2015 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_1 , працівниками міліції були виявлені та вилучені вищевказані предмети.

Згідно висновку експерта №47(Вт) від 12.05.2015 року, два предмети зовні схожі на гранату типу Ф-1 та два предмети зовні схожі на гранату типу РГД-5, являються двома корпусами ручних оборонних гранат типу Ф-1 та двома корпусами ручних наступальних гранат типу РГД-5 з конструктивно оформленими в них зарядами вибухової речовини тротилу.

Надані на дослідження два предмети зовні схожі на запали типу УЗРГМ-2 та два предмети схожі на запали типу УЗРГМ-2 являються двома запалами ручних гранат типу УЗРГМ та двома запалами ручних гранат типу УЗРГМ-2, які містять в собі заряд вибухової речовини для ініціювання вибуху.

Два корпуси ручних оборонних гранат типу Ф-1 та два корпуси ручних наступальних гранат типу РГД-5 з конструктивно оформленою в них вибуховою речовиною тротилом, разом із запалами ручних гранат типу УЗРГМ та УЗРГМ-2 у зібраному вигляді відносяться до вибухових пристроїв, що придатні до вибуху та виготовлені промисловим способом.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в скоєні злочину та детально повідомив суду про обставини знайдення, носіння та зберігання вибухових пристроїв.

Враховуючи, що учасники судового розгляду не заперечували, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в тому числі і обвинуваченим.

Учасникам процесу розяснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ст.263 ч.1 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які помякшують відповідальність суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця свого проживання, наявність на утриманні хворої матері, безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а тому з врахуванням всих цих обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочинів, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

В той же час , зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_4 засуджений 11 вересня 2014 року за ст.406 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, суд вважає за необхідне врахувати роз`яснення, які надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, з якої вбачається, що у тому випадку, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, покарання призначається за сукупністю вироків. При цьому, згідно ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за новим вироком .

Процесуальні витрати в частині оплати проведених експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.

Доля речових доказів по даному кримінальному провадженню має бути вирішена відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року у вигляді 2 років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової вибухонебезпечної експертизи в розмірі 768 грн.

Речові докази по справі (а.п.54), що знаходяться на зберіганні в УСБУ в Чернігівській області знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Прилуцький міськрайонний суд.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: