Провадження № 11-кп/779/328/2015
Категорія ч.3 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 26 травня 2015 року, по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, ніде не працює, громадянин України, -

визнаний винуватим і засуджений за ч.3 ст.186 КК із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу на 3 (три) роки позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередньо обраний тримання під вартою, а строк відбування ним покарання постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 19 травня 2015 року.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 02 серпня 2014 року, приблизно о 12 год. 45 хв., він зайшов на огороджену територія МЖК «Експрес-24», що по вул.Національної Гвардії, 14, в м.Івано-Франківську, побачив підсобне приміщення, поряд з яким відбувалося будівництво. Зайшов у це приміщення, на підвіконнику ОСОБА_7 знайшов ключ, за допомогою якого проник в одну із кімнат приміщення, звідки таємно викрав гаманець Ledermoda, вартістю 66 грн. 08 коп., в якому були гроші в сумі 383 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 449 грн. 08 коп. Вийшовши з підсобного приміщення, ОСОБА_7 підійшов до краю огородженої території, на якій відбувалося будівництво, і в цей же час його побачили працівники даного будівництва та потерпілий ОСОБА_9 , який крикнув ОСОБА_7 , щоб той стояв. Однак, обвинувачений, не зважаючи на те, що був викритий, продовжив свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме вибіг з території в напрямку вул.Матейки разом з викраденим гаманцем та коштами, при цьому маючи можливість ними розпоряджатись. Побачивши, що його переслідують, ОСОБА_7 викинув викрадене майно, і в подальшому був зупинений потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 .

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) обвинувачений ОСОБА_7 покликається на незаконність вироку, оскільки судовий розгляд проведений однобічно та неповно, а висновки суду не підтверджуються зібраними по справі доказами та суперечать фактичним обставинам справи.

Просить вирок скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, тобто на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану АС, просить її задовольнити, а вирок скасувати із закриттям провадження за відсутності в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив доводи АС обвинуваченого, просить залишити її без задоволення, а вирок суду без зміни; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви АС обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому, питання щодо призначеного ОСОБА_7 покарання та його тяжкості, яке ніким з учасників судового розгляду не оскаржувалось, апеляційний суд не перевіряє.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення та кваліфікація його неправомірних дій за ч.3 ст.186 КК відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим судом обставинам.

Не зважаючи на повне невизнання ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, факт вчинення ним відкритого викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у інше приміщення, доводиться наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, вина ОСОБА_7 доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в ході розгляду справи по суті підтвердив, що 02 серпня 2014 року зі слів свідка ОСОБА_11 йому стало відомо, що на території будівництва МЖК «Експрес -24» перебуває сторонній чоловік, який заходив у приміщення, де працівники будови залишали свої речі, і коли перевірив кишені свого одягу, то виявив відсутність гаманця з грішми в сумі 383 грн., а тому разом з ОСОБА_10 , почали переслідувати незнайомого їм чоловіка, а коли наздогнали його, то збили з ніг і затримали, доставили на територію будови та викликали працівників міліції.

Окрім цього, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 об`єктивно підтвердили те, що того дня вони бачили на території будівництва незнайомця, який заходив та виходив із підсобного приміщення, де працівники залишають особисті речі. Згодом потерпілий ОСОБА_9 перевірив свої речі та виявив, що у нього викрадений гаманець із грошима. В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наздогнали незнайомця, яким як потім з`ясувалось, був ОСОБА_7 , разом з викраденим майном, затримали його та доставили на територію будівництва, викликали працівників міліції.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не знаходить розбіжностей між вищенаведеними показаннями свідків та потерпілого, які вони надали під час судового розгляду, і між показаннями, які вказані особи надали в ході досудового розслідування. Свідки викладали відомі їм факти послідовно, логічно, і їх свідчення узгоджуються між собою та письмовими доказами, що є в матеріалах справи, і тому в колегії суддів немає сумнівів в їх істинності і достовірності. Враховуючи це, покликання ОСОБА_7 у своїй АС на те, що показання свідків є суперечливими, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Окрім цього, колегія суддів вважає необґрунтованими покликання ОСОБА_7 в АС на те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання сторони захисту та не викликав і не допитав свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , оскільки в матеріалах справи відсутнє таке письмове клопотання як ОСОБА_7 , так і його захисника ОСОБА_8 .

Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що беручи до уваги значний проміжок часу, який минув з часу вчинення кримінального правопорушення і до моменту допиту свідків під час судового розгляду, потерпілий ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_11 дійсно могли вказати на різне місцезнаходження ключів від підсобного приміщення 02 серпня 2014 року. Однак, в ході досудового розслідування було зібрано достатньо об`єктивних доказів, які дають підстави зробити висновок про те, що того дня в ОСОБА_7 була можливість виявити на підвіконнику поряд із входом у підсобне приміщення ключі від нього, і з їх використанням незаконно проникнути всередину цього приміщення та викрасти майно потерпілого.

Окрім показань свідків, вина ОСОБА_7 доводиться іншими доказами, які є в матеріалах справи, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 02 серпня 2014 року, протоколом огляду місця події від 02 серпня 2014 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 04 серпня 2014 року, протоколом огляду від 06 серпня 2014 року та протоколом проведення слідчого експерименту від 11 серпня 2014 року.

Здійснивши перевірку матеріалів справи, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень чинного КПК в ході проведення органом досудового розслідування процедури пред`явлення особи для впізнання, на що покликається обвинувачений ОСОБА_7 у своїй АС. Як вбачається з відповідних протоколів (Т.2, а.с.34-36, 37-39, 40-42), свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_9 вказали на ОСОБА_7 як на особу, що 02 серпня 2015 року перебувала на території МЖК «Експрес-24», викрала із підсобного приміщення у потерпілого ОСОБА_9 гаманець з грошима, намагалась втекти з цим майном, однак був затриманий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Тому, колегія суддів вважає безпідставними покликання обвинуваченого в АС на те, що свідок ОСОБА_11 під час допиту в суді першої інстанції не зміг підтвердити, що незнайомий чоловік, який 02 серпня 2014 року перебував у підсобному приміщенні МЖК «Експрес-24», був саме обвинувачений ОСОБА_7 .

Окрім цього, покликання ОСОБА_7 на те, що жоден із свідків не бачив, як він того дня заходив чи виходив із підсобного приміщення, і що саме він викрав майно ОСОБА_9 , колегія суддів не розцінює як аргумент невинуватості, оскільки свідки по справі підтвердили, що доступ до підсобного приміщення був виключно через зачинені на ключ двері, і вони бачили, як ОСОБА_7 ходив по території будівництва, і в подальшому був затриманий потерпілим та свідком ОСОБА_10 разом з викраденим майном, що підтверджується протоколом проведеного слідчого експерименту.

Колегія суддів вважає необґрунтованими покликання ОСОБА_7 на те, що свідок ОСОБА_10 наніс йому тілесні ушкодження, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які це підтверджують.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_7 повністю доведена зібраними по справі доказами, а його протиправні дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів не встановила в діях суду першої інстанції однобічності та неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, на що покликається ОСОБА_7 у своїй АС.

Тому, колегія суддів з урахуванням наведеного вище, не вбачає підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_7 , оскільки підстави для закриття кримінального провадження щодо нього відповідно до п.2 ч.1 ст.248 КПК, також відсутні.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів , -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 26 травня 2015 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2