1-кп/357/647/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №5 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0003163 від 04.07.2014 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, українки, громадянки України, освіта середньо-технічна, незаміжня, не працює, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 , раніше судимої:

29.05.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.190 КК України до 5-ти років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки, -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2014 року, близько 22 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_8 , умисно, маючи на меті корисливий намір, з метою заволодіння чужими коштами, повторно, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_8 , повідомила останньому неправдиві відомості стосовно її бабусі ОСОБА_9 , яка ніби-то потребує термінової операції, на проведення якої потрібно

12 000 доларів США, запропонувала ОСОБА_8 передати належну йому квартиру під заставу для отримання вказаної суми коштів, яку, вона отримавши, не мала наміру повертати.

ОСОБА_8 в свою чергу, добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_5 , 31.01.2014 року, нотаріально оформив договір купівлі-продажу належної йому квартири АДРЕСА_2 , за що від покупців отримав 59 500грн. та 3 400 доларів США, які того ж дня перебав ОСОБА_5 , яка, зазделегідь немаючи наміру повертати отримані кошти, розпорядилася ними на власний розсуд.

Допитана в суді обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінуємого їй діяння визнала повністю і показала, що дійсно наприкінці січня 2014 року, вона, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_8 , розповіла останньому про свою бабусю ОСОБА_9 , яка ніби-то потребує термінової операції, на проведення якої потрібно 12 000 доларів США, і запропонувала йому заставити належну йому квартиру. 31.01.2014 року, ОСОБА_8 нотаріально оформив договір купівлі-продажу належної йому квартири і отримані кошти в сумі 59 500грн. та 3 400 доларів США передав їй, але вона не мала наміру повертати отримані кошти і розпорядилася ними на власний розсуд. В скоєному покаялась, просила суворо не карати.

Разом з цим, вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в суді доказами.

Так, допитаний в суді потерпілий ОСОБА_8 показав, що він являвся власником квартири АДРЕСА_2 . Наприкінці січня 2014 року, до нього звернулась його знайома ОСОБА_5 , яка повідомила його, що її бабуся хвора і їй потрібна термінова операція, на проведення якої потрібно 12 000 доларів США. Він сказав, що грошей у нього не має, на що ОСОБА_5 запропонувала закласти належну йому квартиру. 31.01.2014 року він нотаріально оформив договір купівлі-продажу належної йому квартири, за що отримав 59 500 грн. та 3 400 доларів США, які передав ОСОБА_5 . Остання пообіцяла, що поверне кошти, так як її мама працює в Італії. Коли він зрозумів, що ОСОБА_5 не збирається віддавати кошти, він попросив її дати йому письмову розписку про позичені кошти, але ОСОБА_5 кошти не повернула і повертати їх не збирається. Просив покарати ОСОБА_5 по закону.

Також, допитаний в суді свідок ОСОБА_10 показав, що він співмешкав з ОСОБА_5 і вони проживали в квартирі АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_8 . Наприкінці січня 2014 року, ОСОБА_5 повідомила, що її бабуся хвора і їй потрібна термінова операція, на проведення якої потрібно 12 000 доларів США. При цьому, запропонувала ОСОБА_8 заставити його квартиру, а отримані кошти дати їй для проведення операції бабусі. ОСОБА_8 погодився і вони разом іздили до нотаріуса і оформляли якийсь договір. Отримані від оформленої угоди кошти ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 , яка пообіцяла повернути їх, але згодом пояснила, що можливості повернути кошти вона не має.

Допитана в суді свідок ОСОБА_11 показала, що 31.01.2014 року вона із своїм чоловіком ОСОБА_12 були свідками як ОСОБА_8 передавав ОСОБА_5 кошти, які отримав від заставленої належної йому квартири. ОСОБА_5 при них перерахувала кошти, яких виявилось 59 500 грн. та 3 400 доларів США.

Аналогічні покази дав допитаний в суді свідок ОСОБА_12 .

Також, допитана в суді свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_5 проживає із бабусею, її мати працює в Італії. ОСОБА_14 , зловживаючи її довірою, заволоділа її коштами в сумі більш ніж 160 000 грн., за що була засуджена. Бабуся ОСОБА_5 в січні 2014 року не хворіла.

Крім цього, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого їй діяння підтверджується матерілами кримінального провадження, а саме:

- довідкою Білоцерківської центральної районної лікарні №460 від 25.07.2014 року про те, що ОСОБА_9 за медичною допомогою не зверталась і на стаціонарному лікуванні з 01.01.2014 року не перебувала (а.с. 47);

- листом Білоцерківської міської лікарні №1 від 25.07.2014 року за №627 про те, що ОСОБА_9 за медичною допомогою не зверталась і на стаціонарному лікуванні з 01.01.2014 року не перебувала (а.с. 48);

- довідкою Білоцерківської міської лікарні №2 від 25.07.2014 року за №989 про те, що ОСОБА_9 за медичною допомогою не зверталась і на стаціонарному лікуванні з 01.01.2014 року не перебувала (а.с. 49);

- розпискою ОСОБА_5 від 26.06.2014 року про отримання від ОСОБА_8 грошових коштів (а.с. 53);

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2014 року, за яким ОСОБА_5 засуджена за вчинення кримінальног правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України (а.с. 55-56).

Таким чином, дослідивши всі зібрані під час досудового розслідування докази в суді в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого їй діяння в суді доведена повністю і її дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченій покарання за скоєне, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, ступінь її вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченій покарання, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення являлась несудимою, свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала повністю, в скоєному покаялася, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколого не перебуває, характеризується посередньо, має постійне місце проживання, а тому вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства за умови застосувати покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Цивільний позов - потерпілим у кримінальному провадженні заявлено не було.

Речові докази оригінал розписки ОСОБА_5 від 26.06.2014 року та блокнот, вилучений у ОСОБА_5 підлягають збереженню при матеріалах кримінального провадженн.

Судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 393 грн. 12 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_15 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Білоцерківського міськрайоного суду Київської області від 29.05.2014 року, остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 (п`яти) років позбалення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_16 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки. Зобовязати ОСОБА_5 періодично зявлятись для реєстраці в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 покладених на неї зобов`язань покласти на органи кримінально-виконавчої системи за місцем її постійного проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 393 грн. 12 коп. судових витрат.

Речові докази оригінал розписки ОСОБА_5 від 26.06.2014 року та блокнот, вилучений у ОСОБА_5 підлягають збереженню при матеріалах кримінального провадженн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1