АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження: № 11-кп/791/208/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 000556 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 22.12.2014 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак, Каланчацького району, Херсонської області; не одруженого; не працюючого; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого: вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2011 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт; вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 11 січня 2012 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання у виді 2 років 30 днів позбавлення волі, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін. Строк відбування покарання обчислено з 22.12.2014 року.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 10 серпня 2014 року близько 20-00 години, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , переслідуючи умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю останньої, наніс декілька ударів кулаком по голові ОСОБА_8 та ногою в ліву частину тулубу, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу 5-го ребра по середній ключичній лінії, забою (травматичного набряку, підшкірної гематоми) грудей ліворуч, забоїв (травматичних набряків, підшкірних гематом) м`яких тканин голови в тьмяно - потиличній області, правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
У апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати, посилаючись на невинуватість у вчиненні злочину. Вказує на те, що вирок ґрунтується на неправдивих показаннях потерпілої ОСОБА_8 , яка обмовляє його у вчиненні злочину з метою виселення з будинку.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду змінити, пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що захищався від протиправних дій своєї матері, тому заподіяв їй тілесні ушкодження з необережності; потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого, просила пом`якшити йому покарання, підтвердивши при цьому факт її побиття ним, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, заслухавши учасників процесу в судових дебатах, а обвинуваченого в останньому слові, під час яких вони залишилися на попередніх позиціях, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст. 122 ч. 1 КК України не визнавав, посилаючись на те, що тілесні ушкодження потерпілій не заподіював.
Ретельно перевіривши аналогічні доводи апеляції колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.
Будучи допитаною в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 давала послідовні показання про те, що її син ОСОБА_7 постійно вчиняє сварки та бійки. 10 серпня 2014 року він прийшов додому в нетверезому стані та безпричинно почав бити її по голові, тулубу та грудях. В результаті чого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що був очевидцем того, як 10 серпня 2014 року ОСОБА_7 в нетверезому стані вчинив сварку з матір`ю, в ході якої вдарив мати ногою по грудях, кулаком по тулубу та голові.
Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_9 відтворив механізм спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень (а.п. 61-67).
Дослідженими під час апеляційного розгляду висновками судово-медичної та додаткової судово-медичної експертизи підтверджено, що 10 серпня 2014 року ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я у виді закритого перелому 5 ребра по середній ключичній лінії, забою грудей ліворуч. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися у спосіб, на який вказав ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту (а.п. 60, 68).
Таким чином, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України відповідає фактичним обставинам кримінального провадження й обґрунтований сукупністю досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів, а його невизнання вини колегія суддів розцінює як прагнення уникнути кримінальної відповідальності.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога; встановив відсутність обставин, що пом`якшують покарання; обставини, що обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння щодо особи похилого віку, і дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання за ст. 122 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на наявність пом`якшуючих покарання обставин є необґрунтованим, оскільки жодної з цих обставин в апеляції не наведено, а судом обставин, які б пом`якшували покарання не встановлено.
Крім того, колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_7 перебуває на обліку у міліції як особа, що систематично вчиняє насильство у сім`ї, у 2012 році був засуджений за аналогічний злочин, вчинений проти своєї матері і у період непогашеної судимості знов вчинив такий самий злочин, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи винного і небажання його стати на шлях виправлення.
Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 22.12.2014 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2