Справа № 450/843/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/594/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2015 року відносно ОСОБА_8 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженку м. Чугуїва, Харківської області, жительку АДРЕСА_1 ,з середньо-спеціальною освітою, розлучену, непрацюючу, раніше не судиму,

засуджено за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 1 тис. грн. штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Згідно вироку суду, 21 лютого 2015 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", що знаходиться за адресою: вул. Стрийська, 30, с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно намагалася викрасти майно, яке належить ТОВ "Ашан Україна Гіпермаркет", а саме: сир горіховий "Комо" в кількості трьох упаковок вартістю 23 грн. 87 коп. кожна, загальною вартістю 71 грн. 61 коп., дезодорант "Олд спайс" в кількості однієї штуки вартістю 42 грн. 66 коп., цукерки "Спарта" вагою 0,734 кг вартістю 82 грн. 36 коп., станки "Ашан" в кількості однієї упаковки вартістю 42 грн. 63 коп., ковбасу "Ятрань" вагою 0,4 кг вартістю 63 грн. 85 коп. на загальну суму 303 грн. 11 коп. Проте, вчинивши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_8 не закінчила злочин, оскільки була зупинена працівниками охорони за межами лінії кас ТОВ "Ашан Україна" з викраденим майном, а тому не мала реальної можливості розпорядитися чи користуватися викраденим майном.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, зазначає, що судове рішення є таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Звертає увагу, що суд першої інстанції призначив обвинуваченій ОСОБА_8 штраф у твердій грошовій формі 1 тис. грн., яка не є кратною неоподатковуваному мінімуму доходів громадян 17 грн. і становить 58,72 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому може викликати труднощі при виконанні судового рішення.

Просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 58 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 986 грн. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується призначеного ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів приходить до наступного.
Згідно положень ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Зі змісту даної частини статті вбачається, що розмір покарання у виді штрафу призначається судом у грошовій сумі, але в межах, вказаних у санкції статті, за якою судом визнано особу винуватою.
У даному кримінальному провадженні суд першої інстанції визнав винною ОСОБА_8 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна, санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З рішення суду вбачається, що у резолютивній частині вироку не зазначено кількості таких мінімумів, однак фактично призначено покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та визначено суму штрафу у розмірі 1 тис. грн., а відтак, на думку колегії суддів, це не може бути підставою для скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання.
Колегія суддів вважає, що призначена сума штрафу, яка становить 58,82 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не кратне ціле число таких, про що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, не може свідчити про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і про порушення положень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 травня 2004 року "Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства у зв`язку з набранням чинності Законом України від 22 травня 2003 року "Про податок з доходів фізичних осіб", а тому доводи апелянта є безпідставні.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, а призначене ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 1 тис. грн. відповідає вимогам ст. 65 КК України.
З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 травня 2015 року відносно ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4