ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №636/3733/14-к
Провадження 1-кп/636/4/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0000625 від 10 травня 2014 року відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ, Харківської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого за вироками Чугуївського міського суду Харківської області від 14.04.2006 року за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт; від 11.10.2006 року за ч.2 ст.389, ст.ст.71, 72 КК України до 1 місяця 10 днів арешту; від 22.09.2009 року за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 02 вересня 2011року згідно ст.3 п.«а» Закону України «Про амністію у 2011 році», судимість в порядку ст.89 КК України не погашена, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів, -

встановила:

Близько 00 годин 10 хвилин 10 травня 2014 року, ОСОБА_11 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів та особистих неприязних відносин, в продовження конфлікту, який відбувся 09 травня 2014 року о 19-00 годині з ОСОБА_12 за вищевказаним місцем її мешкання, з метою протиправного позбавлення життя, реалізуючи злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, достав з собачої будки мисливський ніж і, тримаючи його у правій руці, розвернувшись через ліве плече, наніс ОСОБА_12 удар вказаним ножем в область грудної клітини від якого, відповідно до висновків судово-медичної експертизи №162-Чт/14 від 09.07.2014 року та судово-медичної експертизи №37/162-Чт/14 від 20.08.2014 року, у останньої утворилась колото-різана рана лівої половини грудної клітини з пошкодженням серця, яка супроводжувалась крововтратою, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя, від чого ОСОБА_12 померла на місці. Згідно зазначених висновків судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_12 явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені і серця, яке привело до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті. Довівши свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зник, переховуючись від органів досудового слідства, а труп ОСОБА_12 було виявлено її сином ОСОБА_7 , який викликав працівників правоохоронних органів.

Крім того, в період часу з початку травня 2014 року по 09 травня 2014 року, точна дата, час та місце вчинення в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_11 , з метою перероблення незаконно придбаної ним раніше стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 », у обріз рушниці, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, за допомогою підручних засобів, шляхом скорочення стволів до залишкової довжини 420 мм та відділення прикладу, виготовив відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №299 від 21.07.2014 року, - нестандартну вогнепальну зброю обріз, виготовлений із стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 ».

Він же, володіючи без передбаченого законом дозволу обрізом, виготовленим із стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 », приніс вищевказаний обріз до гаражу, розташованому по АДРЕСА_3 , який належить гр. ОСОБА_13 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на зберігання обрізу без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, зберігав у гаражі, розташованому по АДРЕСА_3 , обріз, який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №299 від 21.07.2014 року, є нестандартною вогнепальною зброєю обрізом, виготовленим із стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 », починаючи з 30.06.2014 року до 04.07.2014 року.

Крім того, в кінці травня, на початку червня, точна дата та час в ході досудового розслідування встановлені не були, ОСОБА_11 знаходячись поблизу гаражу, розташованого за адресою: м. Чугуїв, м-р Авіатор, маючи раптово виниклий умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисним мотивом, шляхом підбору ключа таємно проник до вищевказаного гаражу звідки викрав велосипед «ТОТЕМ», вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №8423 від 30.07.2014 року, складає 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.), чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 , в межах пред`явленого обвинувачення, свою вину у вчиненні злочинів визнав частково, і, не заперечуючи вищевикладених фактичних обставин скоєння злочинів, вказав, що умислу вбивати ОСОБА_12 він не мав, а отже кваліфікація його дій за ч.1 ст.115 КК України є необґрунтованою, просив перекваліфікувати його дії на статтю 121 КК України. При цьому ОСОБА_11 пояснив, що 09-10 травня 2014 року він дійсно перебував в домоволодінні своєї співмешканки ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 де, разом з іншими, відпочивав та святкував День Перемоги. Під час святкування близько 19-00 години 09 травня 2014 року між ним та ОСОБА_12 виник конфлікт з політичних питань, а також у зв`язку з вимогами останньої вивезти належні ОСОБА_11 речі. Для припинення конфлікту він покинув домоволодіння ОСОБА_12 і поїхав за місцем свого мешкання. Повернувшись близько опівночі щоб забрати із собачої будки мисливський ніж, ОСОБА_11 зустрів на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_12 і між ними знов виник конфлікт щодо вивозу належних ОСОБА_11 речей. Під час конфлікту ОСОБА_12 , стоячи в нього за спиною, наносила йому удари долонями рук по плечам, а ОСОБА_11 , тримаючи в правій руці мисливський ніж, розвернувшись через ліве плече, наніс ОСОБА_12 удар ножем в область тулубу. Даний удар він наніс нецілеспрямовано, не маючи на меті завдання суттєвої шкоди ОСОБА_12 , а лише намагаючись захистити себе від неї. Після завдання удару ножем між ними деякий час продовжувався словесний конфлікт, після чого ОСОБА_11 покинув домоволодіння ОСОБА_12 . Виявивши під час руху до свого місця мешкання кров на ножі, ОСОБА_11 повернувся до домоволодіння ОСОБА_12 , але, побачивши людей на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_12 , він злякався і поїхав звідти. Крім того, на початку травня 2014 року, знаходячись біля гаражу в смт.Есхар Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_11 , відкривши замок, проник в гараж і, виявивши біля металевої шафи двоствольну рушницю, взяв її, покинув гараж, а рушницю сховав. Через деякий час він перевіз рушницю в м.Чугуїв і сховав за заправкою по вул.Щорса. Пізніше ОСОБА_11 шляхом обрізання вкоротив ствол рушниці і приклад, щоб її можна було сховати в собачій будці де і зберігав в домоволодінні ОСОБА_12 , а пізніше в гаражі, який належить ОСОБА_13 . На початку червня 2014 року, знаходячись поблизу гаражу в мікрорайоні «Авіатор» в м.Чугуєві, ОСОБА_11 , маючи на меті здійснення крадіжки майна, проник в гараж, де викрав велосипед, який в подальшому зберігав в належному ОСОБА_13 гаражі по АДРЕСА_3 .

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів в повній мірі доведена зібраними та дослідженими судом доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні, згідно яких 09 травня 2014 року його мати за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_2 разом з друзями святкувала День Перемоги. Близько 23-00 години всі роз`їхалися, мати залишалася на подвір`ї, а пізніше приїхав ОСОБА_11 . Між останнім та ОСОБА_12 виник конфлікт, оскільки мати наполягала на припиненні відносин з ОСОБА_11 , просила його забрати належні йому речі. ОСОБА_7 пішов викликати міліцію, а коли повернувся, то побачив, що мати лежить біля лавочки в крові, ОСОБА_11 на місці злочину не було. ОСОБА_7 викликав швидку, а після її приїзду приїхали й працівники міліції;

-показаннями свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, згідно яких 09 травня 2015 року він разом зі своєю родиною та ОСОБА_12 відпочивав і святкував День Перемоги за місцем мешкання останньої. Близько 19-00 години прийшов ОСОБА_11 , якого вони запросили до столу. Через деякий час між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виник конфлікт, ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_11 , що в неї є інший чоловік, просила ОСОБА_11 припинити їх відносини та забрати з її домоволодіння належні йому речі. ОСОБА_11 почав ображати ОСОБА_12 , поводив себе агресивно, на зауваження припинити сварку не реагував, зі словами, що всі пожалкують, він схопив якийсь згорток з собачої будки і покинув подвір`я. Зі слів ОСОБА_12 цим згортком була чи дрібнокаліберна гвинтівка чи обріз. ОСОБА_12 була засмучена сваркою з ОСОБА_11 , вони її заспокоїли і поїхали додому. Коли ОСОБА_15 разом зі своєю родиною приїхав додому, зателефонував син ОСОБА_12 . ОСОБА_7 і повідомив, що ОСОБА_11 вбив його мати. Вони одразу повернулись до домоволодіння ОСОБА_12 і були понятими під час виконання слідчих дій;

-показаннями свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні, згідно яких 09 травня 2014 року вона разом зі своїми батьками була запрошена і святкувала День Перемоги за місцем мешкання ОСОБА_12 . Коли прийшов ОСОБА_11 між ним та ОСОБА_12 виник конфлікт, оскільки остання просила ОСОБА_11 припинити їх стосунки і залишити її. Ранком наступного дня зі слів її матері ОСОБА_15 їй стало відомо, що ОСОБА_11 вбив ОСОБА_12 ;

-показаннями свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні, згідно яких вона разом зі своєю родиною та ОСОБА_12 відпочивала і святкувала День Перемоги за місцем мешкання останньої. Ввечері приїхав ОСОБА_11 на велосипеді. На його прохання ОСОБА_12 підшила йому брюки, а пізніше між ними виник конфлікт, оскільки ОСОБА_12 просила ОСОБА_11 покинути її. Він взяв велосипед і поїхав з домоволодіння ОСОБА_12 , а вони з чоловіком також поїхали додому. Близько опівночі їм зателефонував син ОСОБА_12 і повідомив, що ОСОБА_11 вбив його мати. Вони з чоловіком одразу приїхали до домоволодіння ОСОБА_12 і побачили, що вона лежала біля лавочки на подвір`ї. Пізніше ОСОБА_7 розповів, що ОСОБА_11 , приїхавши увечері, почав сваритися з матір`ю, він пішов до будинку, щоб викликати міліцію, а коли повернувся, то знайшов мати, яка лежала біля лавочки;

- показаннями свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні, згідно яких вони з ОСОБА_11 знайомі тривалий час і він може охарактеризувати ОСОБА_11 як спокійну та врівноважену людину. Йому відомо, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спів- мешкали разом, але про характер їх відносин йому нічого невідомо, оскільки вони про це йому не розповідали;

-показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, згідно яких вона знайома з ОСОБА_11 з 1995року. З її дозволу ОСОБА_11 користувався належнім їй гаражем на АДРЕСА_3 , зберігаючи там свої речі. Вона була присутня під час обшуку гаражу, коли було вилучено спортивний велосипед і зброю, які належали ОСОБА_11 ;

-показаннями свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні, згідно яких влітку він був понятим під час обшуку гаражу по АДРЕСА_3 , який проводився у присутності ОСОБА_11 . В ході обшуку було вилучено обріз в чохлі чи сумці з патронташем;

-показаннями експерта ОСОБА_20 в судовому засіданні, згідно яких удар ножем ОСОБА_12 було нанесено з достатньою силою, глибина ранового каналу становить 12см., напрям удару знизу-вверх під кутом 45 градусів, зліва направо під кутом 30градусів відносно потерпілої. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок пошкодження серця;

Крім того, будучи дослідженими в судовому засіданні наступні письмові докази, а саме:

-данними протоколу огляду місця події від 10 травня 2015 року з фото таблицею, згідно якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення злочину, на подвір`ї виявлено труп ОСОБА_12 , вилучено сім ножів, куртка, спортивні штани, змиви на марлевому тампоні, сім відрізків ліпкої стрічки зі слідами пальців рук (т.1 а.кр.пров. 13-30);

- даними висновку судово-медичної експертизи №162-Чт/14 від 09.07.2014р., згідно якого при дослідженні трупу ОСОБА_12 були виявлені наступні тілесні ушкодження:

колото-різана рана лівої половини грудної клітини з проникненням в грудну порожнину з пошкодженням легені, перикарда, лівого шлуночку, лівого передсердя, яке супроводжувалося крововтратою лівостороннім гематорексом (2000мл.) і гематампонадой (200мл.), що виникли від однократного, прижиттєвого удару плоского одностороннє-гострого, гострокінцевого колюче-ріжучого предмета, з лезом середньої гостроти і вираженим правим ребром обуха, можливо ножем. За ступенем тяжкості зазначене поранення кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя (т.1 а.кр.пров.79-83);

-даними висновку судово-медичної експертизи №37/162-Чт/14 від 20.08.14р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_12 явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені і серця, що призвело до гострої крововтрати, яка стала безпосередньою причиною смерті. Дане колото-різане поранення було прижиттєвим, було завдано не більш як за 30 хвилин до настання смерті, між колото-різаним пораненням і настанням смерті є причинно-наслідковий зв`язок. Характер пошкодження, морфологічні особливості ранового каналу, його напрямок виключають можливість спричинення вказаного поранення самостійно. В момент спричинення колото-різаного поранення потерпіла була повернута передньою поверхнею тулуба до нападаючого (т.1 а.кр.пров. 138-140);

-даними висновку судово-цитологічної експертизи №536-Ц/14 від 11.06.2014р., згідно якого групова приналежність крові від трупа ОСОБА_12 0 (І) с ізогемаглютининами анті-А, анті-В; кров на марлевому тампоні, вилученому в ході огляду місця події 10 травня 2014 року по АДРЕСА_2 є кров`ю людини групи 0 (І) с ізогемаглютининами анті -А, анті В, кліткові елементи якої належать особі жіночого генетичного полу. Можливо вважати, що дана кров походить від потерпілої ОСОБА_12 (т.1 а.кр.пров. 86-88);

-даними висновку судово-дактилоскопічної експертизи №149 від 03.07.2014р., згідно якого на відрізку ліпкої стрічки, вилученій під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , виявлено слід папілярного візерунку пальця руки розміром 12х19 мм, залишений підмізинним пальцем правої руки ОСОБА_11 (т.1 а.кр.пров. 111-118);

-даними висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №707 від 04.08.14р., згідно якого ОСОБА_11 у період часу, до якого належить інкриміноване йому правопорушення, знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.1 а.кр.пров.127-129);

- даними протоколу огляду предметів та постанови від 27.06.14р. про визнання речовими доказами і передачу їх на зберігання, згідно якої були визнані речовими доказами і передані на зберігання до камери схову Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області спортивні штани синього кольору, спортивний костюм чорного кольору, тільняшка з довгими рукавами (т.1 а.кр.пров.143, 146);

-даними протоколу огляду предметів і постанови від 27.06.14р. про визнання предметів речовими доказами і передачу їх на зберігання, згідно яких визнані речовими доказами і передані на зберігання до камери схову Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області вилучені в ході огляду місця події 10.05.14р. чистий марлевий тампон і марлевий тампон зі змивами речовини бурого кольору з ґрунту під трупом ОСОБА_12 (т.1 а.кр.пров.144-145);

-даними протоколу огляду предметів і постанови від 27.06.14р. про визнання предметів речовими доказами і передачу їх на зберігання, згідно яких визнані речовими доказами і передані на зберігання до камери схову Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області вилучені в ході огляду місця події 10.05.14р. сім ножів побутово-господарського призначення, а також вилучені під час огляду місця події військовий квиток та паспорт на ім`я ОСОБА_11 (т.1 а.кр.пров.148-149);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 липня 2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_11 в ході якого останній добровільно вказав час, місце, спосіб вчинення злочину, зокрема зазначив, що розвертаючись через ліве плече і тримаючи в правій руці мисливській ніж, він завдав удар в область тулубу ОСОБА_12 (т.1 а.крим.пров. 215-217);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 липня 2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_11 в ході якого останній добровільно в присутності понятих вказав час, місце, спосіб вчинення злочину, зокрема зазначив, що мисливський ніж, яким було завдано удар в область тулубу ОСОБА_12 , знаходився в собачій будці, звідки він його дістав, після чого, розгортаючись, завдав удар ОСОБА_12 в область тулубу (т.1 а.крим.пров. 225-226);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 липня 2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_11 в ході якого останній добровільно в присутності понятих вказав час, місце, спосіб вчинення злочину, зокрема зазначив, що мисливський ніж, яким було завдано удар в область тулубу ОСОБА_12 , він викинув у воду на відстані близько 20 м. від пірсу озера «Деу» в м.Чугуєві (т.1 а.крим.пров. 219-220);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09 липня 2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_11 в ході якого останній добровільно в присутності понятих вказав час, місце, спосіб вчинення злочину, зокрема вказав гараж по АДРЕСА_3 в якому він зберігав обріз рушниці (т.1 а.крим.пров. 222-223);

-даними протоколу огляду місця події від 04.07.2014 року з фото таблицею, згідно якого оглянуто гараж по вул.Лугова в м.Чугуєві Чугуївського району Харківської області, виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення злочину, вилучено обріз гладкоствольної мисливської рушниці та 29 патронів мисливських 16 калібру (т.1 а.кр.пров.241-244);

-даними висновку судової дактилоскопічної експертизи від 05.07.14 №163, згідно якого на відрізку ліпкої стрічки розмірами 47х17мм, який було відкопійовано після обробки дактилоскопічним порошком рушниці, вилученої під час огляду місця події в гаражі по вул.Лугова в м.Чугуєві, виявлений слід папілярного візерунку пальця руки розмірами 41х16мм, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_11 (т.2 а.кр.пров.4-10);

-даними висновку судової балістичної експертизи від 21.07.14р. №299, згідно якого наданий на дослідження предмет є нестандартною вогнепальною зброєю обрізом, виготовленим зі стандартної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 ». Обріз виготовлений саморобний способом шляхом скорочення стволів до залишкової довжини 420 мм і відділення прикладу, є придатним для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру (т.2 а.кр.пров.13-15);

-даними протоколу огляду предметів та постанови від 30.07.14р. про визнання речовими доказами, згідно яких були визнані речовими доказами та передані до камери схову Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області обріз та 29 бойових припасів патрони мисливські 16 калібру (т.2 а.кр.пров.16-19);

-даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 15.07.14року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 по кольору, марці, моделі впізнав належний йому велосипед (т.2 а.кр.пров.38-39);

-даними висновку судової-товарознавчої експертизи від 30.07.14р. №8423, згідно якого ринкова вартість велосипеда марки «ТОТЕМ» становить 1000,00 грн. (т.2 а.кр.пров.45-46);

-даними протоколу добровільної видачі від 15.07.14р., згідно якого ОСОБА_13 добровільно видала велосипед «ТОТЕМ» (т.2 а.кр.пров.49);

-даними протоколу огляду предметів та постанови про визнання речовими доказами, згідно яких оглянуто та визнано речовим доказом в кримінальному провадженні велосипед «ТОТЕМ», який передано на зберігання власнику (т.2 а.кр.пров.50-53),-

не викликали сумніву у сторін кримінального провадження, тому оцінені судом як належні письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Даючи оцінку твердженням обвинуваченого та його захисника щодо відсутності у ОСОБА_11 умислу на завдання смерті ОСОБА_12 та перекваліфікації його дій в цій частині на статтю 121 КК України колегія суддів приходить до наступного.

Визначаючи поняття вини у статті 23 КК України, законодавець вказує, що виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У ст.24 КК України передбачено два види умислу: прямий і непрямий. Де непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, а прямий - бажає настання цих наслідків. Таким чином, свідомість і передбачення становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме припущення настання наслідків - його вольову ознаку. З урахуванням цих ознак зміст умислу полягає в тому, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Стаття 25 КК України зазначає два види необережності: злочинна самовпевненість (самонадіяність) та злочинна недбалість. Згідно з ч.2 цієї ж норми необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення, а недбалістю за ч.3 той же статті, якщо особа не передбачала можливості настання суспільна небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я людини» детально роз`яснено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, питання про умисел, його вид та спрямованість необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин учиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їх взаємостосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідку свого діяння: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а при умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання є необережним. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства

значення не має.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_11 , навмисно завдавши ОСОБА_12 в життєво важливий орган грудну клітину удар мисливським ножем з достатньою силою, діяв з прямим умислом, оскільки: удар завдавав навмисно; вчиняв насильство щодо жінки, яка є фізично слабшою ніж він, в силу свого інтелектуальної розвитку розумів, що його дії носять небезпечний характер; бажав завдати смерті потерпілій. Отже, оскільки ОСОБА_11 діяв умисно, саме його діями було завдано смерті ОСОБА_12 , суд приходить до висновку про безпідставність тверджень обвинуваченого та його захисника щодо необхідності перекваліфікації його дій. Суд розцінює дані твердження обвинуваченого та його захисника як намагання зменшити тяжкість вчиненого злочину.

За таких обставин, аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, оцінюючи належність і допустимість доказів, а також їх достатність і взаємозв`язок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у скоєнні 10 травня 2014 року вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України; у незаконному переробленні вогнепальної зброї і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.263-1 КК України; у носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення і кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України.

Судом вивчено дані, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він раніш неодноразово судимий, має постійне місце проживання, де характеризується негативно, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває.

Незважаючи на незгоду обвинуваченого з кваліфікацією його дій за ч.1 ст.115 КК України, але враховуючи, що ОСОБА_11 фактичні обставини скоєного не заперечує, колегія суддів вважає, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , є рецидив злочинів, а також вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 статті ст.115 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, пом`якшуючу та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, раніш неодноразово судимого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується негативно, його відношення до скоєних злочинів і вважає, що виправлення ОСОБА_11 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства, тобто має бути пов`язано з призначенням йому покарання у виді позбавленням волі.

При призначенні покарання за злочини, вчинені обвинуваченим ОСОБА_11 суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, виходячи з вимог ч.1 ст.70 КК України, вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити покарання в межах санкції ч.1 статті 115 КК України.

Потерпілими цивільний позов заявлено не було.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до статті 100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню процесуальних витрат суд, згідно статті 126 КПК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

· за ч.1ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

· за ч.1 ст.263-1 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

· за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

· за ч.1 ст.115 КК України у виді 11 (одинадцять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 11 років (одинадцять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту затримання з 04 липня 2014року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_11 залишити попередній - тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятору Управління Департаменту пенітенціарної служби України в Харківській області.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експертів:

- судової дактилоскопічної експертизи №149 від 03.07.2014 року у сумі 884,52 грн. (вісімсот вісімдесят чотири гривні 52 коп);

- судово-трасологічної експертизи №7666 від 08.07.2014 року у сумі 2460,00 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят гривень 00 коп);

- судово-балістичної експертизи №7667 від 04.08.2014 року у сумі 984,00 грн. (дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.);

- судової дактилоскопічної експертизи №163 від 05.07.2014 року у сумі 884,52 грн. (вісімсот вісімдесят чотири гривні 52 коп);

- судово-балістичної експертизи №299 від 21.07.2014 року у сумі 1467,00грн. (одна тисяча чотириста шістдесят сім гривень 00 коп.);

-судово-товарознавчої експертизи №8423 від 30.07.2014 року у сумі 147,60 грн. (сто сорок сім гривень 60 коп.);

-судово-товарознавчої експертизи №8421 від 30.07.2014 року у сумі 147,60 грн. (сто сорок сім гривень 60 коп.).

Речові докази: велосипед - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_14 ; сім ножів, обріз мисливської рушниці, мисливські патрони 16 калібру у кількості 29 штук, одяг засудженого та потерпілого, марлеві тампони зі змивами - знищити; паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_11 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді