Провадження 1-кс/127/7022/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року м. Вінниця
Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 153 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, -
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 153 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Так, своє клопотання захисник мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_7 від 16.06.2015 року відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 2 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи те, що з моменту обрання даного запобіжного заходу виникли нові обставини, які не розглядались слідчим суддею, підстави для цього наступні. Досудовим слідством у справі допущені прояви упередженого відношення до його підзахисного, який в силу його фізичних вад (нетрадиційної сексуальної орієнтації) згідно ст. 10 КПК України має право користуватися додатковими гарантіями для захисту своїх прав та законних інтересів, повагою до людської гідності, тоді як поміщення ОСОБА_4 під варту в умовах сьогодення є ніщо інше як свідоме спияння здійсненню над ним фізичної та психологічної напруги зі сторони інших слідчоарештованих (що постійно вчиняється за його словами) може призвести до психічного розладу здоров`я (чому вже є прояви), суїциду чи до інших непередбачуваних наслідків.
Крім того, враховуючи, що інкримінованим ОСОБА_4 злочином не заподіяно жодних шкідливих наслідків для здоров`я потерпілого, мати його підзахисного вибачилась перед неповнолітнім потерпілим та його законним представником за дії свого сина і мати потерпілого ОСОБА_8 написала заяву в присутності свідків про відсутність у неї претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 .
Також, його підзахисний має постійні місця роботи та проживання, виключно позитивно характеризується, раніше не судимий, на його утриманні знаходиться мати-пенсіонер. За належну поведінку ОСОБА_4 , його виконання передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків готові поручитись цілий рід осіб з числа його співробітників, сусідів та знайомих.
Інкриміноване йому кримінальне правопорушення значною мірою було обумовлене віктимною поведінкою неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , який сам нав`язався в компанію до значно старшого за нього ОСОБА_4 , вгощався від нього спиртними напоями та сигаретами, розповідав, зі слів мого підзахисного, про його сексуальну практику з особами чоловічої статі. Потерпілий навчається в Прибужській школі-інтернаті для слаборозвинутих дітей і в силу свого віку та виховання може перебільшувати обставини подій, які мали з ним місце, побоюючись осуду своїх рідних та оточуючих його людей.
Крім того, захист вважає, що інкриміновані ОСОБА_4 дії - примушування неповнолітнього до мастурбації свого пенісу відповідно до судової практики, зокрема в силу п.п.2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи» не являється задоволенням статевої пристрасті неприродним способом, оскільки безпосереднього статевого контакту між ними, підозрюваним та потерпілим, не відбулось, зокрема акту мужолозтва. Також відсутня ознака неприродності і, отже, дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст.156 КК України, як розбещення неповнолітнього, за який передбачене покарання до 5-ти років позбавлення волі і при якому, з врахуванням особи мого підзахисного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовуватись не може.
У кримінальному провадженні виконані необхідні слідчі дії з потерпілим та свідками, тому виходячи з особи його підзахисного, адвокат ОСОБА_5 вважає, що перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України - він не буде ухилятись від слідства та суду, чинити тиск на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати розслідуванню та розгляду справи в суді.
Вищезазначені нові обставини, які не були предметом розгляду слідчого судді при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу - реальні загрози життю та здоров`ю підозрюваного при перебування його в СІЗО, заява законного представника про відсутність претензій до нього, невірна кваліфікація його дій, що потягнула за собою обрання незаконного запобіжного заходу, все це дає підстави для подання даного клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив заяву його захисника задовольнити.
Прокурор заперечував, щодо зміни запобіжного заходу.
Перевіривши надані матеріали заяви, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін, а також враховуючи вимоги глави 18 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що підозрюваний або обвинувачений може здійснити дії, передбачені цією статтею.
Так, слідчим суддею було встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_7 від 16.06.2014 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.08.2015 року.
Так, у судовому засіданні захисником підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 не було надано слідчому судді достатніх доказів, які б обґрунтовували необхідність зміни підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 153 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 180, 183, 194, 201, 202 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, слідчий суддя,-
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 153 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.
Суддя: