Справа №639/5298/15-к
Провадж. №1-кп/639/323/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 27.03.1998р. Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140,42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.45 КК України з іспитовим строком 2 роки;
2) 11.12.1998р. Комінтернівським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141,ч.1 ст.145,42,43 КК України до 5 років позбавлення волі;
3) 16.06.2004р. Дзержинським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.309, ч.2 ст.186, ст..69,70 КК України до 4 років позбавлення волі;
4) 19.12.2007р. Комінтернівським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
5) 14.03.2012р. Московським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
6) 09.08.2012р. Овідіопольським райсудом Одеської області за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185,ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнився 08.08.2013р. УДО на 5 місяців 22 дня за постановою Харківського райсуду Харківської області від 31.07.2013р.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , повторно, 31.03.2015р. о 18 годині, перебуваючи у квартирі свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на журнальному столику мобільний телефон моделі «Nokia Е5-00», який належав ОСОБА_5 , після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон моделі«Nokia Е5-00»,білого кольору, вартістю 520 грн., що належав ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 31.03.2015р. приблизно о 17 годині прийшов у гості до свого товариша ОСОБА_7 ,де він мешкає зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 . Під час їхнього спілкування ,він помітив на столику мобільний телефон моделі«Nokia Е5-00»,білого кольору, який вирішив викрасти. Непомітно взявши телефон, він поклав його до себе у кишеню куртки, після чого попрощався з товаришами та пішов. Після цього він направився у ломбард та здав телефон за 260 грн., гроші витратив на власні потреби. Вартість викраденого не оспорює. Просить суворо не наказувати.
Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 31.03.2015 р. після 17 год. до них у гості з чоловіком прийшов ОСОБА_4 , з яким вони весь вечір спілкувалися та пили пиво. Після того як ОСОБА_4 пішов, зранку вона помітила відсутність вдома її телефону, звернулася до міліції. На теперішній час шкода їй відшкодована повністю. Цивільний позов не заявляє. Просила суворо не наказувати обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала потерпіла і сторона обвинувачення.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинене повторно.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення ,яке є правопорушенням середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, судимості не погашені, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
З урахуванням викладеного, думки потерпілої щодо призначення несуворого покарання обвинуваченому, останньому повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України
Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та за його вчинення призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя