Справа № 169/342/15-к
Провадження № 1-кп/169/47/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Галич Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, громадянина України, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 30 березня 2015 року о 17 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи вільний доступ до гаражного приміщення, що знаходиться на території подвір`я житлового будинку по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 , з корисливих мотивів умисно таємно викрав із вказаного приміщення електролобзик марки «GRAPHITE», вартістю 294,12 грн, та зварювальний апарат марки «Дніпро-М», вартістю 694,77 грн, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 988,89 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому органами досудового розслідування злочину визнав повністю. Суду показав, що 30 березня 2015 року вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_4 . Близько 17 години того ж дня, знаючи де знаходиться ключ від замка, зайшов всередину гаража та викрав належні потерпілому електролобзик та зварювальний апарат. Викрадені речі здав у ломбард у м. Володимир-Волинський, а гроші витратив на власні потреби. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що дійсно 30 березня 2015 року вживав із ОСОБА_5 спиртні напої, після чого останній викрав у нього із гаража електролобзик та зварювальний апарат. З обвинуваченим перебуває у нормальних стосунках, будь-яких претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має. Не наполягав на призначенні останньому суворого покарання.

Наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_5 є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, та показаннями потерпілого.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, суд за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є працездатною здоровою особою молодого віку, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ніде не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а також інші наведені вище обставини та думку потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе і без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий