Справа № 375/1950/14-к Номер провадження 1-кп/375/4/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2015 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Рокитне та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні 2-є малолітніх дітей, раніше не судимого
за ст.286 ч.1 КК України,-
У С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні обвинувачений вину у порушенні Правил дорожнього руху та спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому визнав повністю, цивільний позов у вигляді стягнення моральної шкоди визнав частково в розмірі 20 тис. грн. та пояснив, що 24.09.14 біля 18 год. після вживання спиртних напоїв виникла необхідність поїхати на базу і він взяв легковий автомобіль ВАЗ у свого знайомого та поїхав по вул.Леніна в напрямку цукрового заводу. По дорозі він відволікся від керування і виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження, а потерпілий - тілесні ушкодження. На лікування потерпілому він передав 12 тис. грн.. Позов визнав частково, так як не в змозі сплатити вказану в позові суму.
Допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши докази по справі, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення.
Так, потерпілий суду показав, що 24.09.14 він їхав власним автомобілем з роботи по вул.Леніна в бік центру селища. Раптово на його зустрічну смугу виїхав інший автомобіль під керуванням обвинуваченого, він загальмував і так як відстань була незначною, уникнути зіткнення не вдалося. Його автомобіль був сильно пошкоджений, а він з травмою ноги тривалий час лікувався і поніс витрати на лікування. Обвинувачений йому передав 12 тис. грн. на лікування, але цієї суми недостатньо для відшкодування витрат. Просить задовольнити позов в повному обсязі.
Згідно висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз № 485 від 25.11.14 та № 505 від 25.11.14:
смт.Рокитне на половині проїзної частини вул.Леніна, призначеній для руху в бік вул.Першотравнева;
згідно вимог п.п.10.1, 11.3 та 12.1 ПДР України;
діяти згідно вимог п.12.3 ПДР України;
Тобто, з вказаного висновку можливо зробити висновок, що основними причинами дорожньо-транспортної пригоди є порушення Правил дорожнього руху України обвинуваченим.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується:
· карткою первинного обліку інформації про ДТП по вул.Леніна смт.Рокитне, при якій
учасники отримали тілесні ушкодження;
· протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.09.14, схемою до нього та
фототаблицею, де вказані дорожня розмітка, розташування транспортних засобів та інші докази, які мають значення для справи;
· висновком судово-медичної експертизи № 110 Д від 18.11.14, згідно якого у ОСОБА_6
виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому лівого надколінника, які утворилися в результаті ДТП у водія автомобіля в строк та при обставинах, вказаних у постанові.
По ступеню тяжкості виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня.
Суд вважає, що порушення обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному звязку з настанням наслідків.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме в порушенні вимог п.п.1.3, 1.5, 2.1 (а) ,2.3 (б), 10.1, 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху України.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд бере до уваги як помякшуючі обставини - щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочину, позитивну характеристику з місця проживання обвинуваченого, часткове відшкодування спричиненої шкоди.
Обтяжуючою обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді обмеження волі з врахуванням його особи, характеристики з місця проживання, наявності на утриманні 2-х неповнолітніх дітей та з врахуванням наслідків, які наступили внаслідок недодержання Правил дорожнього руху та застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Але враховуючи особу обвинуваченого, інші обставини позитивну характеристику, вчинення злочину неумисно, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання і тому приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі предявити до обвинуваченого цивільний позов.
Ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим визнається особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі.
У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
У ч.2 вказаної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.
Суд вважає, що є підстави для часткового задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілого, так як діями обвинуваченого тому спричинені тілесні ушкодження та автомобілю потерпілого спричинені механічні пошкодження.
В той же час підстав для відшкодування потерпілому доходу, втраченого з вини обвинуваченого за рахунок обвинуваченого суд не вбачає, так як у відповідності до ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, а саме для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) недоотримана середня заробітна плата, відшкодовується страховою компанією.
Також суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення на користь потерпілого страхового відшкодування із ПарТ «Український страховий дім», так як згідно поштового повідомлення вказана страхова компанія за вказаною в полісі адресою не розташована, а винесення заочного рішення в кримінальному законодавстві не передбачено законом.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном 1 рік 6 місяців.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на ньогої обовязки - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично зявлятися до них для реєстрації.
Рахувати строк відбуття покарання з дня набрання вироком законної сили.
Частково задовольнити цивільній позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.
Залишити буз розгляду цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення з ПарТ «Український страховий дім» коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 1179 грн. 36 коп. за проведення інженерно-технічних експертиз.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя