Справа № 567/103/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2015 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, не одруженої, із середньою спеціальною освітою, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 31 жовтня 2001 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, раніше несудима,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

встановив:
згідно з обвинувальним актом від 31 січня 2015 року 22 січня 2015 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгової зали міні маркету «Наш Край», що розташований по проспекту Незалежності, 22, в м.Острог Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи поза увагою присутніх там громадян, шляхом вільного доступу, таємно викрала пластикову папку для документів у якій знаходився мобільний телефон марки «Samsung GALAXY LaFleur GT-S5360», із сім-картою мобільного оператора «Київстар» та робочі зошити, що на праві приватної власності належали неповнолітній ОСОБА_5 , 2004 року народження, та були залишені власницею на торгівельному прилавку в торгівельному закладі, в результаті чого потерпілій було заподіяно майнової шкоди.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна.

31 січня 2015 року між законним представником потерпілої - ОСОБА_6 , якому на підставі ч.4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні №0000029, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України. Так, підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого нею кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані йому в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та отримана згода підозрюваної на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпілий в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що законний представник потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченою ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_4 визнає себе винуватою, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно, а тому її дії кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Речові докази у відповідності до вимог ст.100 КПК України, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

засудив:
затвердити угоду від 31 січня 2015 року про примирення між представником потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за яким призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 січня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1