Номер провадження: 11-кп/785/674/15
Номер справи місцевого суду: 522/4732/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2015 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петропавловськ Республіки Казахстан, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, одруженого, працюючого слюсарем-сантехніком ТОВ Група управління бізнесом, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і йому призначене покарання у вигляді 5 (років) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 визначено рахувати з дня фактичного затримання.

Цивільні позови старшого прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_12 задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи Міська клінічна лікарня №1 грошові кошти в сумі 9750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, в якості відшкодування витрат на лікування ОСОБА_13 .

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави в особі Комунальної бюджетної установи Міська клінічна лікарня №11 грошові кошти в сумі 15877 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок в якості відшкодування витрат на лікування ОСОБА_7 .

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави в особі ОНДІСЕ судові витрати у розмірі 1943 (одна тисяча дев`ятсот сорок три) гривні 40 (сорок) копійок, -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

19.10.2014 року, о 19 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_10 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме: п.п. 2.3 (б), 2.9.(а), 12.1, 13.1, 13.3, р. 34 Дорожня розмітка п 1.1 Правил дорожнього руху України, яке виразилось у тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння середньої тяжкості (1,9% етилового спирту в крові), чим позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку та контролювати рух керованого ним технічно справного автомобіля марки TOYOTA-COROLLA, д.н. НОМЕР_1 , рухався з увімкнутим ближнім світлом фар, по асфальтованій, сухій, освітленій вуличним ліхтарним освітленням ділянці вулиці Приморська, в м. Одесі, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві смуги руху у протилежних напрямках, які розділяються суцільною лінією 1.1 дорожньої розмітки, з боку Газового провулку в напрямку Військового узвозу в м. Одесі. Наближаючись до закруглення дороги праворуч, за ходом його руху, біля будинку №47, по вул. Приморській, в м. Одесі, водій ОСОБА_10 уважним не був, за дорожньою обстановкою не слідкував, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу перед заокругленням дороги, не впорався з керуванням автомобіля, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху та, як наслідок, виїхав на зустрічну половину проїзної частини. В подальшому, під час зустрічного роз`їзду, ОСОБА_10 не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки TOYOTA-COROLLA, д.н. НОМЕР_1 з передньою частиною автомобілем марки NISSAN TIIDA, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , яка рухалась у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, зі швидкістю 45 50 км/год., а безпосередньо перед зіткненням практично зупинила транспортний засіб на своїй половині проїзної частини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2859 від 28.11.2014 р., отримала численні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки NISSAN TIIDA, згідно висновку судово-медичної експертизи №90-415/2015 від 20.02.2015 р., отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у формі забиття-здавлення головного мозку, крововилив під тверду і м`яку мозкові оболонки, садна лобної долі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, і перебувають у прямому причинному зв`язку з смертю ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильність кваліфікації дій, просить дослідити представлені докази (квитанції, чеки, розписки), вирок місцевого суду змінити пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком, посилаючись на те, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції не врахував повною мірою всіх обставин, які пом`якшують його покарання, вказуючи про те, що скоєний ним злочин є необережним та ненавмисним, суд не взяв до уваги те, що обвинувачений добровільно відшкодовував заподіяну шкоду та завданий збиток потерпілим, безпосередньо після вчинення злочину добровільно повністю профінансував надання медичної допомоги ОСОБА_13 , повністю відшкодував усі витрати, пов`язані з його похованням, що підтверджується розпискою та квитанціями. Всього ОСОБА_10 витратив на лікування та поховання ОСОБА_13 98802 грн. Потерпілій ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_10 частково відшкодував матеріальну шкоду на загальну суму 50000 гривень. Кошти обвинуваченим надавалися одразу після ДТП, під час проведення досудового слідства, добровільно, у зв`язку з чим, цивільних позовів у кримінальному провадженні не заявлено. Під час ухвалення рішення суд першої інстанції не взяв до уваги, як пом`якшувальну обставину, сприяння у розкритті злочину. Крім того, суд повинен був також врахувати такі пом`якшуючі покарання обставини, як: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину. Також судом не врахована повною мірою особа обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягався, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, є інвалідом 3 групи, має утриманні матір похилого віку. На думку захисника призначене ОСОБА_10 покарання є занадто суворим і є підстави для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням ст.75 КК України з випробуванням.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника адвоката ОСОБА_11 , а також представника потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги захисника і просили про її задоволення, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_11 , вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Оскаржуваний вирок місцевого суду є обґрунтованим і належним чином вмотивованим.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції розглядалося за скороченою процедурою, за правилами ч.3 ст. 349 КПК України, і суд, з`ясувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, які призвели до зіткнення транспортних засобів, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та заподіяло смерть потерпілому ОСОБА_13 за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є повністю доведеною, підтверджується доказами, належним чином дослідженими судом першої інстанції, та ніким не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, та спричинило смерть потерпілому.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 просить тільки про пом`якшення призначеного ОСОБА_10 покарання з урахуванням всіх пом`якшуючих покарання обставин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції врахував повною мірою ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, позитивні характеристики з місця мешкання та роботи, стан здоров`я обвинуваченого, ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_10 є інвалідом 3 групи.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання винного суд визнав щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням всіх обставин по даному кримінальному провадженню у їх сукупності суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення винуватого можливе лише в місцях позбавлення волі.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння нових злочинів і зміні не підлягає.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України колегія суддів не знаходить.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 і його захисника в апеляційному суді про повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також про відмову останніх та їх представника від своєї апеляційної скарги і погодження зі скаргою обвинуваченого заслуговують на увагу суду.

Разом з тим колегія суддів відзначає, що кримінальне правопорушення заподіяно ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння середньої тяжкості (1,9% етилового спирту в крові) внаслідок чого постраждали 2 людини потерпілій ОСОБА_7 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілий ОСОБА_13 загинув.

Зазначена обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_10 унеможливлює застосування у відношенні нього ст. 75 КК України, про що просить обвинувачений та його захисник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2015 року, яким ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України без змін.
Початок строку покарання засудженого ОСОБА_10 відраховувати з моменту взяття його під варту, тобто з дня його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в строк 3 місяці з дня її оголошення всіма учасниками процесу шляхом подачі касаційних скарг.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4