Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/32/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001144 від 23.12.2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Таужне, Гайворонського району, Кіровоградської області, українець. громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такий, що не має судимості,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області 2-855 від 1 жовтня 2005 року ОСОБА_5 , зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом з останньою в с. Таужне, в розмірі 200 грн. щомісячно на двох дітей.

Стягування розпочато з жовтня 2005 року й повинно тривати до 09 квітня 2015 року в розмірі 200 грн., щомісячно до повноліття ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з цього часу в розмірі 100 грн. щомісячно до 18 березня 2019 року, тобто до повноліття ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Всупереч зазначених вимог суду ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про свої обов`язки щодо утримання дітей шляхом щомісячної сплати аліментів, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за ухилення від їх сплати, належних висновків не зробив, в період з жовтня 2012 року по грудень 2014 року, продовжував відверто ігнорувати встановлені вимоги суду, тим самим допустив злісне ухилення від сплати аліментів, а саме упродовж зазначеного тривалого періоду не сплачував на користь дітей кошти (аліменти) на загальну суму 5400 грн., що сукупно складають суму виплат понад 2 роки та 3 місяці.

При цьому, ОСОБА_5 упродовж зазначеного періоду заходів до працевлаштування та одержання постійних доходів не вживав, зокрема з цією метою до Гайворонського центру зайнятості не звертався, хоча проживав за рахунок тимчасових заробітків, працюючи по найму. В ході розслідування встановлено, що ОСОБА_5 працював по найму, а саме: у ОСОБА_9 в період часу з червня по листопад 2014 року за що мав приблизно 40-50 грн. за один день роботи. Таким чином ОСОБА_5 заробляв у неї приблизно 1300-1400 грн. в місяць, в цілому отримавши у неї грошові кошти в близько 2000 грн. Потім ОСОБА_5 працював у ОСОБА_10 в період часу з червня по листопад 2014 року і за вказану роботу він мав в місяць заробітку близько 1300 грн. та в цілому зі своєї праці отримав грошові кошти близько 2000 грн.

Також розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 працював у ОСОБА_11 в якої він протягом літа й осені рубав дрова, за що вона йому платила близько 50 грн. в день. Під час виконання вказаної роботи ОСОБА_5 отримував у ОСОБА_11 близько 1300-1400 грн. в місяць та загалом отримав за виконану роботу у неї грошові кошти близько 2500 грн.

Факт ухилення від сплати аліментів став підставою видачі відділом державної виконавчої служби Гайворонського районного управління юстиції довідки для нарахування та одержання потерпілою тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів в управлінні соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації з 01.05.2007 року по грудень 2014 року.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину в скоєному визнав повністю. Пояснив, що дійсно не сплачує аліментів на дітей, тому, що немає постійної роботи. Має мінливий не регулярний дохід, працює по найму. Отримує незначні заробітки.

В скоєному розкаюється.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин справи суд за згодою учасників провадження визнав недоцільним дослідження доказів по справі, а обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст обставин даного кримінального правопорушення. Свою позицію висловлює добровільно.

Судом роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Досудовим слідством вище вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 164 ч.2 КК України тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою раніше судимою за злочин передбачений ст.164 КК України.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого за частиною другою зазначеної статті, звинувачення прийняло до уваги вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2012 року, згідно з якого ОСОБА_5 засуджений за ст.164 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, у відповідності зі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
Суд не може погодитися з даною кваліфікацією оскільки постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2014 року ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання, призначеного вище зазначеним вироком по закінченню випробувального терміну.
Згідно зі ст.32 ч.4 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності з підстав, встановлених законом або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.
За таких обставин обвинувачений вважається в силу ст.89 КК України раніше не судимий, тому його дії слід перекваліфікувати на ч.1ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Призначаючи покарання, ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_5 характеризуються по місцю проживання посередньо.

Розкаявся в скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд визнає, як обставини, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

При таких обставинах суд вважає, що покарання ОСОБА_5 повинно бути у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним і призначити за ч. 1 ст. 164 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Гайворонський районний суд протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

12.02.2015