УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого
- судді Ладики
Я.І.,

суддів Гвоздика
П.О., Кривобокової Н.М.,

з участю:

захисника ОСОБА_1,

засудженої ОСОБА_2

розглянувши 14
березня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляцією засудженої ОСОБА_2 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 27
грудня 2006 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим
вироком ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель АДРЕСА_1, неодружений, освіта середня, непрацюючий,
несудимий, громадянин України, -

засуджений за
ст. 125 ч.2 КК України до сплати штрафу в розмірі 510 грн.

Постановлено
стягнути з нього на користь ОСОБА_2 400
грн. за заподіяну моральну шкоду та 150 грн. судових витрат;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
уроженець та житель АДРЕСА_2, освіта вища, неодружений, має на утриманні
неповнолітню дитину, працюючий у ТзОВ „Аркона", згідно ст. 89 КК України
несудимий, громадянин України,-

засуджений за
ст. 125 ч.2 КК України на 70 годин громадських робіт;

Справа
11-123/2007 рік Головуючий
1 інстанції Кавацюк М.Ф.

Категорія
125 ч.2 КК УКраїни Доповідач:
Ладика Я.І.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженка с.В.Березів
Косівського р-ну, проживаюча АДРЕСА_3, неодружена, непрацююча, інвалід II
групи, освіта середня, несудима, громадянка України,-

засуджена за ст. 125 ч.2 КК України
на 80 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 солідарно на користь
ОСОБА_3 1000грн. за заподіяну моральну
шкоду та 400 грн. судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він 6 лютого 2005р.,
перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2, завдав потерпілій ОСОБА_2 кілька ударів
кулаком в обличчя, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження.

Цим же вироком ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визнані винуватими у
тому, що вони 6 лютого 2005 року, спочатку на вул.Соборній у м.Коломиї, а потім
АДРЕСА_2, побили потерпілого ОСОБА_3, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження
з короткочасним розладом здоров"я.

В поданій апеляції засуджена ОСОБА_2 посилається на
незаконність вироку, оскільки він базується на припущеннях. Зі змісту вироку
незрозуміло на підставі яких даних суд прийшов до висновку, що вони з ОСОБА_5
завдали ОСОБА_3 удари ногами. Вважає, що ОСОБА_3, перебуваючи у нетверезому
стані, отримав тілесні ушкодження під час бійки в с.Воскресінці, але ні суд, ні
орган дізнання цих обставин не перевірили. Просить вирок скасувати, провадження
у справі щодо неї закрити.

В частині цивільного позову просить постановити рішення про стягнення з
ОСОБА_3 на її користь 2000грн. за заподіяну моральну шкоду та 350грн. судових
витрат.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, та її захисника, які підтримали
апеляцію, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і
обгрунтованим, а оцінка доказів має грунтуватися на всебічному і
об"єктивному розгляді справи в їх сукупності.

Проте ці вимоги закону судом не були виконані, обставини, які мають істотне
значення для постановления
обгрунтованого і законного вироку ним не перевірялися.

Постановляючи вирок, суд поклав в основу доведеності вини ОСОБА_3, ОСОБА_4
і ОСОБА_2 тільки акти їх огляду судово-медичним експертом та матеріали
Коломийського РВ УМВС про відмову в порушенні кримінальної справи.

Очевидно, що згадані акти є недостатніми доказами для визнання ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_2 винуватими у вчиненні злочинів, за які їх засуджено, оскільки
вони вказують тільки на ту частину об"єктивної сторони злочинів, яка
стосується їх наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень.

Що стосується матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_3 за ознаками ст. 129 КК України, то в них взагалі відсутні
будь-які дані про причетність ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до злочинів за які їх
засуджено, а тому суд не мав підстав вважати ці матеріали належним доказом їх
вини.

Суд
передчасно прийняв рішення про можливість розглядати справу по суті у
відсутності засудженого ОСОБА_3 Не допитавши його та працівників міліції, які
виїзджали на місце події і відбирали від учасників конфлікту пояснення, суд
належним

чином не дослідив
суб"єктивну сторону
злочинів і фактично постановив вирок на припущеннях.

Очевидною є ткож потреба з"ясувати чи не отримав
ОСОБА_3 тілесні ушкодження раніше в с.Воскресінці, оскільки на цю обставину
посилається ОСОБА_2

Окрім цього, призначаючи ОСОБА_2 покарання у виді
громадських робіт, суд не врахував, що на час розгляду справи вона досягла
пенсійного віку і є інвалідом II групи, чим порушив вимоги ст. 56 КК України.

За таких
обставин вирок не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.
365, 366, 367 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_2 задоволити частково. Вирок Коломийського міськрайонного суду
від 27 травня 2006 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд
у той же суд в іншому складі суду.