Справа № 699/741/14-к
Номер провадження 1-кс/699/159/14
УХВАЛА
19.06.2014 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника скаржника - ОСОБА_3 ,

начальника СВ Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області ОСОБА_4 ,

прокурора прокуратури Корсунь-Шевченківського району ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ліквідатора СТОВ Підгайдамацькі ферми арбітражного керуючого ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2014 р. поступила до суду дана скарга, яка відправлена ОСОБА_6 поштою 13.06.2014.

У даній скарзі ліквідатор СТОВ Підгайдамацькі ферми ОСОБА_6 просить суд визнати причини пропуску звернення його до суду з даною скаргою поважними, поновити пропущений строк на оскарження, прийняти скаргу для розгляду та визнати незаконними дії (бездіяльність) Корсунь-Шевченківського РВ УМВС, які полягають у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по поданій ним 11.04.2014 р. заяві про кримінальне правопорушення; визнати незаконним та скасувати висновок від 21.04.2014 р.,складений о/у СДСБЕЗ ОСОБА_7 по вказаній заяві; зобовязати Корсунь-Шевченківський РВ УМВС України у Черкаській області внести до ЄРДР відомості із поданої заяви, поданої скаржником 11.04.2014 р. до райвідділу про незаконні та недбалі дії засновника та директора СТОВ Підгайдамацькі ферми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;зобовязати Корсунь -Шевченківський РВ УМВС України розпочати розслідування та провести перевірку по вищевказаних обставинах та направити матеріали для проведення досудового розслідування.

Свою скаргу ОСОБА_6 обгрунтовує тим, що він на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 03.12.2013р. призначений ліквідатором боржника СТОВ Підгайдамацькі ферми, але на його вимогу передати фінансові, бухгалтерські та інші документи банкрута, та наявне майно, засновник та директор даного СТОВ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 такі не передали, що унеможливлює виявити та розшукати майно товариства, виконувати бухгалтерські дії, в т.ч. стягнення дебіторської заборгованості, проведення розрахунків з кредиторами, та ін.

В звязку з цими порушеннями ОСОБА_6 11 квітня 2014 р. було направлено заяву до Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України про кримінальне правопорушення, вчинене директором товариства ОСОБА_8 та засновником товариства ОСОБА_9 , як посадовими особами під час роботи у вказаному СТОВ.

04.06.2014р. було відправлено, а 06.06.2014 р. ОСОБА_6 одержав відповідь з Корсунь-Шевченківського райвідділу, що у діях вказаних осіб відсутній склад злочину, передбачений ст.221 КК України по вказаних у заяві обставинах, а тому немає підстав вносити до ЄРДР дані з поданої ним заяви,та додано висновок працівника СДСБЕЗ вказаного райвідділу про це.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_6 звернувся до суду з даною скаргою.

Ухвалою судді від 17.06.2014 р. було відкрито провадження по даній скарзі, визнано, що строк на подачу вказаної скарги не пропущено, та у звязку з відсутністю підстав для застосування приписів частин 3,4 ст.304 КПК України, керуючись вимогами ч.1 ст.303 КПК України, призначено скаргу до судового розгляду на 19.06.2014 року.

В судовому засіданні, під час розгляду вказаної скарги, представник скаржника ОСОБА_3 підтримав дану скаргу і надав суду копії тих документів, які прикладалися до скарги від 11.04.2014 р., пояснивши, що дані документи підтверджують склад злочину у діях ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а таким оцінка досудовим слідством не була надана, а наданий висновок не є по даній заяві належним документом.

Начальник СВ Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області ОСОБА_4 суду пояснив, що вказана заява ОСОБА_6 поступила поштою, була зареєстрована у канцелярії 14.04.2014 р. та внесена до журналу єдиного обліку, потім черговий доповів йому, як начальнику СВ райвідділу про дану заяву, і був час в одну добу щоб перевірити дані із заяви та прийняти рішення про те вносити, чи не вносити дані вказаної заяви до ЄРДР. Перевіривши дані вказаної заяви, таку було повернуто начальнику райвідділу для доопрацювання, повноваження якого на той час він також виконував. Після додаткової перевірки складу злочину не було встановлено, про що був складений висновок від 21.04.2014 р. працівником райвідділу, та надано відповідь ОСОБА_6 з копією вказаного висновку.

Тобто, порушень у діях працівників міліції не було, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Прокурор вважає,що ОСОБА_6 обрав невірний спосіб захисту, оскільки повинен був звернутися зі скаргою до прокурора, а він подав скаргу на дані дії , в порядку приписів п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а у даній ситуації ні слідчий, ні прокурор прав ОСОБА_6 не порушували, а тому вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Суд, заслухавши представника скаржника, начальника слідчого відділення Корсунь-Шевченківського РВ УМВС, думку прокурора, вивчивши надані документи, вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.12.2013 р. призначений ліквідатором СТОВ Підгайдамацькі ферми, що у с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області і його повноваження діють до 19.11.2014 р., згідно ухвали цього ж суду від 03.06.2014 р.( а.с. 28,29).

Приступивши до виконання своїх обов"язків ОСОБА_6 не одержав первинних облікових та бухгалтерських документів даного товариства, майна, а тому 11.04.2014 р. своєю письмовою заявою повідомив Корсунь-Шевченківський РВ УМВС України у Черкаській області про злочин, скоєний посадовими особами СТОВ Підгайдамацькі ферми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( а.с. 9-10).

04.06.2014 р. ОСОБА_6 , за підписом т.в.о. начальника Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області, який був і начальником слідчого відділення ОСОБА_4 , направлено відповідь про те, що вказані ОСОБА_6 у заяві обставини про злочин не підтверджені, а тому відсутні підстави для внесення до ЄРДР вказаної інформації, та додано висновок працівника СДСБЕЗ райвідділу по проведеній ним перевірці фактів, викладених заявником у заяві, та невстановленням таких порушень ( а.с.8,5, 6-7).

Дану відповідь ОСОБА_6 одержав 06.06.2014 р.,а 13.06.2014 р. направив до суду дану скаргу ( а.с.8, 11).

У даній скарзі ОСОБА_6 не погоджується з вказаним рішенням, оскільки вважає, що в діях обох посадових осіб СТОВ Підгайдамацькі ферми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мається службова недбалість, оскільки вказані посадові особи бухгалтерію на підприємстві не вели та не складали необхідну звітність, чим порушили вимоги ст. 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України, відсутнє майно підприємства, а тому і подано ним заяву про злочин вказаних посадових осібі така повинна бути внесена до ЄРДР.

Суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, з викладеними у резолютивній частині скарги у 6 пунктах вимогами, на підставі наступного.

Так частиною 1 ст.304 КПК встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

ОСОБА_6 надано конверт про те, що він одержав 06.06.2014 р. прийняте т.в.о. начальника Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України рішення по його скарзі, а 13.06.2014 р. він вже направив до суду поштою дану скаргу, тобто дані дії вчинені в межах 10-денного строку, встановленого законом ( ст.116 КПК України).

Відповідно до ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим та має право, в т.ч. одержати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо), який є вичерпним.
У статті 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, в т.ч.:

у бездіяльності слідчого у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що ОСОБА_6 , будучи ліквідатором СТОВ Підгайдамацькі ферми оскаржуючи бездільність засновника та директора вказаного СТОВ вправі був подати як заяву так і скаргу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування ( ст.40 КПК України).

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 р., із змінами, реєстраторами Реєстру є, в т.ч. слідчі внутрішніх справ, а до Реєстру вносяться відомості, в т.ч.

про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення,наведених заявником;попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відомості до Реєстру повинні бути внесені у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України ( не пізніше 24 годин після подання заяви).
Облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли органу досудового розслідування,що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється за дорученням керівника органу досудового розслідування, шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених ч. 5 ст. 214 КПК України.

Після внесення та перевірки цих даних керівником органу досудового розслідування у Реєстрі автоматично фіксується дата обліку інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затверджену Наказом МВС України №1050 від 19.11.2012 р., зареєстровану у МЮ України 17.12.2012 р. за №2095/22407 , із змінами ( далі Інструкція), джерелом інформації про вчинення кримінальних правопорушень, що надходить до органу внутрішніх справ уповноваженим розпочати досудове розслідування, є, в т.ч. повідомлення будь-яких осіб.Такі заяви, повідомлення приймаються цілодобово тим органом внутрішніх справ, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, уповноваженими працівниками чергових частин, без попередження заявника про кримінальну відповідальність, якщо заява надійшла поштою і які відразу після надходження вносяться до журналу Єдиного обліку та інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ.

Вирішуючи права скаржника на звернення до суду з даною скаргою, суд керується ст.8 КПК України, яка передбачає верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями, це положення прямо випливає із ст.3 Конституції України,
відповідно до якої права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави і ці права не є вичерпними,згідно ст.22 Конституції України.
Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка діє в Україні з 31.09.1997 р., кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження, про що вказано у рішенні Європейського Суду з прав людини у справах: Варава та інші проти України, від 17.01.2013 р., Конова та інші проти України, від 06.06.2013 р.

Згідно даних наданої суду копії скарги ОСОБА_6 ,адресованої до райвідділу міліції, вбачається, що на підтвердження викладених у заяві обставин про злочин, скаржник додав кілька рішень та ухвал Господарського суду Черкаської області,які є діючі, якими було встановлено, що дійсно первинні бухгалтерські, облікові документи даного товариства відсутні, а в рішенні від 03.12.2013 р.вказано, що такі документи судом тричі витребовувалися у СТОВ, але не були надані ( а.с.25 ).

Суд вважає, що право на прийняття і реєстрацію заяви не можна обмежувати лише правом на прийняття заяви оперативним черговим і внесення її до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення. Це право суд тлумачить у світлі завдань кримінального провадження, якими відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд також вважає, що зазначене вище право заявника визначено і ч. 1 ст. 214 КПК України, яка зобовязує прокурора або слідчого невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. При цьому саме слідчий, а не керівник органу досудового розслідування, чи т.в.о. начальгника райвідділу відповідно до п.1 ч.2 ст.40 КПК уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених КПК України.

Тобто, право заявника на прийняття і реєстрацію заяви про злочин суд розуміє як таке, що включає право на розгляд цієї заяви по суті посадовою особою, яка уповноважена внести відомості заяви про злочин до ЄРДР. Такими особами є слідчий або прокурор. Відповідно до ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування не наділений такими повноваженнями.

Разом з тим, Інструкція встановлює додаткові, порівняно з КПК процедури, які стосуються руху заяви чи повідомлення про злочин в органах внутрішніх справ.

Так відповідно до п. 3.5 цієї Інструкції оперативний черговий після реєстрації в журналі ЄО доповідає начальникові слідчого підрозділу про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, а також повідомлень, які надійшли усно, у яких наявні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу внутрішніх справ.

Відповідно до абзацу другого п. 3.5 Інструкції заяви і повідомлення, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, у яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України „Про звернення громадян" або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абзацу третього п. 3.5 Інструкції у разі виявлення начальником органу внутрішніх справ, що заява чи повідомлення містять відомості, які свідчать про вчинення кримінального

правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в ЄО) повертає її до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу.

Враховуючи передбачені абзацом другим п. 3.5 Інструкції повноваження начальника органу досудового розслідування, суд вважає, що надання заявнику відповіді т.в.о. начальника Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області про відмову у реєстрації відомостей його заяви у ЄРДР на підставі ЗУ „Про звернення громадян" є дією, яка зупинила процедуру розгляду заяви у передбаченому КПК України порядку і таким чином унеможливила її розгляд слідчим, який має повноваження вносити відомості про злочин до ЄРДР.

Саме ця дія т.в.о. начальника Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України , який діяв від імені райвідділу, є підставою для оскарження бездіяльності органу внутрішніх справ, яка на думку заявника стала причиною невнесення відомостей його заяви до ЄРДР.

Отже, суд вважає, що заявник звернувся до суду на законних підставах, оскільки вважає, що його право на реєстрацію і внесення до ЄРДР відомостей поданої ним заяви від 11.04.2014 р. про злочин, було порушено посадовими особами Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року " У справі за зверненнями жителів міста Жовті Води..." частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Як зазначено вище, вказана скарга стосується оскарження дій і бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а саме: дій т.в.о. начальника Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області, щодо розгляду заяв про злочини.

Разом з тим, у п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу передбачено лише право оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року у справі Про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Як зазначено у п. 4.3 мотивувальної частини цього рішення, КСУ дійшов висновку про те, що правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Відповідно до Закон України Про судоустрій і статус суддів суд загальної юрисдикції є судом, уповноваженим розглядати скарги на дії уповноважених посадових осіб щодо реалізації їх повноважень з прийняття, реєстрації і подальшого руху заяв про злочин в органі, що здійснює досудове розслідування, які на думку заявника перешкодили розгляду цієї заяви слідчим відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України .

У зв`язку з цим, суд вважає, що хоч п.1 ч.1 ст.303 КПК України щодо оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей заяви про злочин до ЄРДР, інших уповноважених службових осіб, ніж слідчий і прокурор, прямо не передбачає, але це суперечить ч.1 ст.55 Конституції України та принципу забезпечення доступу до правосуддя.

Таким чином, виходячи з наданих доказів, вимог вказаних в ухвалі законів,звказаних Рішень Конститукційного Суду України,вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних

свобод, суд вважає, що права скаржника були порушені, та з урахуванням того, що скаржником не пропущено строк на звернення до суду з даною скаргою, яка подана у передбачений ч.1 ст.304 КПК України строк, визнає незаконною бездіяльність Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області щодо невнесення викладених скаржником у заяві від 11.04.2014 р. відомостей про кримінальне правопорушення посадових осіб СТОВ Підгайдамацькі ферми, та вважає необхідним зобовязати внести вказані у заяві ОСОБА_6 від 11.04.2014 р. відомості про злочин до ЄРДР.

В іншій частині вимог, що вказані у резолютивній частині скарги щодо: визнання незаконим висновку працівника райвідділу від 21.04.2014 р.,зобов"язати провести перевірку фактів, викладених у заяві та розпочати розслідування, необхідно відмовити, оскільки такі при виконанні вказаних у даній ухвалі вимог суду, ні на що не впливають і дублюватимуть прийняте судом рішення.

Крім,того, у суду відсутні будь які матеріали, які потрібно направити до райвідділу по даній скарзі,про що також клопочеться ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.2,8, 39,40, 60, 116, ч.ч.1,5 ст.214, п.1 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304, п.3 ч.1, ч.3 ст.307 КПК України; рішеннями Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року У справі за зверненнями жителів міста Жовті Води та від 14 грудня 2011 року у справі Про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини;ст.ст. 3, 8,22, 55 Конституції України; ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ліквідатора СТОВ Підгайдамацькі ферми арбітражного керуючого ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,- задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України у Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_6 від 11.04.2014 р.за №02-02/04.

Зобовязати Корсунь-Шевченківський РВ УМВС України у Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_6 від 11 квітня 2014 р. за №02-02/04 про незаконні та недбалі дії засновника та директора СТОВ Підгайдамацькі ферми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( юридична адреса СТОВ : с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області).

В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1