Справа № 605/267/15-к
ВИРОК
Іменем України
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, з освітою середньо-базова, не працює, такий що немає судимості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 185 КК України,-
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сільце Підгаєцького району та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, з освітою середньо-спеціальною,не одруженого, не працює, не судимого в порядку ст.. 89 КК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 185 КК України,-
в с т а н о в и в :
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вступивши між собою у злочину змову, з метою таємного викрадення 03 квітня 2015 року приблизно 13 годин , перебуваючи на території господарства , яке належить ОСОБА_7 , що розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , в якому ніхто не проживає виявили в нежитловому приміщенні чотири металеві рейси довжиною 4,5 м.,висотою 15 см., вартістю 250 грн. кожна, які на момент викрадення належали ОСОБА_6 , чим заподіяли останньому матеріальний збиток на суму 1000 грн. Після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.
Дії обвинуваченихорганом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
19 травня 2015 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожним з них зокрема укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК України.
Відповідно до угод про примирення потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали свою винуватість у зазначеному діянні. Матеріальна шкода за кримінальним провадженням відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального характеру потерпілий ОСОБА_6 до обвинувачених не має. Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.2 ст.185 КК України,також узгодили та дали згоду на призначення покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному з них у вигляді 1 року обмеження волі і відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які зрозумілі обвинуваченим та потерпілому, згідно ст..ст.473, 476 КПК України.
У даному судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставинами, встановленим органом досудового розслідування, згоден з його кваліфікацією за ч.2 ст.185 КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, просить затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, погоджується на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення, він розуміє права, надані йому законом. Просить угоду про примирення затвердити та призначити йому узгоджене покарання
Також, обвинувачені заявили, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просили угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладені угоди про примирення від 19 травня 2015 року між ним та обвинуваченими та призначити узгоджене сторонами покарання.
Суд заслухав в судовому засіданні думку прокурора, яка вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, та просила угоди про примирення затвердити і призначити обвинуваченим кожному із них узгоджене в угоді покарання.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання виходячи з наступного.
Суд, перевіривши угоди про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, так якОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена за попередньою змовою, групою осіб. Злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винними, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченими може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Також судом встановлено, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України.
При цьому судом шляхом опитування з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні висловив розуміння наслідків укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлені обгрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченими на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання
За таких обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Також судом встановлено відсутність підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.
Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та мірою повністю відповідає характеру, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають покаранню, яке узгоджене сторонами в угодах про примирення в кожній з яких врахована ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини - повне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди та відсутність претензій з боку потерпілого.
Як передбачено п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_8 , призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Керуючись ст.ст.314,370, 373, 374,468-471,474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання: у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням, призначивши йому 1-річний іспитовий строк.
Відповідно до п.п. 2,3,4.ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 зобов`язання, в період іспитового строку, без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, роботи та з`являтися періодично на реєстрацію.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання: у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік іспитового строку.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки , передбачені п. 2.3.4 ст. 76 КК України , а саме , в період іспитового строку: заборонити виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання , роботи та навчання та з`являтись періодично на реєстрацію в органи КВІ
Міра запобіжного заходу відносноОСОБА_5 та ОСОБА_4 не обиралась
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Головуючий: підпис ОСОБА_1