Справа № 667/3818/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Херсон
Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , в присутності слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 , представника приватного підприємства «Агіса» - за довіреністю ОСОБА_3 , розглянувши клопотання вищезгаданого слідчого, погоджене зі старшим прокурором прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в :
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із вищезгаданим клопотанням, яким просив накласти арешт на майно ПП «Агіса» ( код за ), а саме на металобрухт, що завантажений на судно «Артей» на території Херсонського річкового порту загальною вагою 2511107 кг., два накопичування металобрухту, що розташовані також на території Херсонського річкового порту, що за адресою м. Херсон, Одеська площа, 6, КПП № 2.
Клопотання мотивоване тим, що 16.05.2015 року до ЧЧ Комсомольського РВ надійшло повідомлення за вих. № 71/14/141-1058 від 16.05.2015 року із ВБКОЗ УСБУ в Херсонській області щодо порушення вимог чинного законодавства в сфері обігу металобрухту та проведення операцій з ним, а саме здійснення посадовими особами ПП «Агіса» завантаження металобрухтом судна «Артей», що за адресою м. Херсон, Одеська площа, 6, КПП № 2, власником якого є останні, із порушенням положень законодавчих актів та із наданням недостовірних відомостей щодо походження вказаного вантажу, яке 16.05.2015 року було внесено до ЄРДР за № 0001900 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 213 КК України.
Так, в ході досудового розслідуванням, на підставі ухвали слідчого судді було здійснено тимчасовий доступ до вищезгаданого металобрухту, та його тимчасове вилучення.
Враховуючи, те, що згаданий вище металобрухт є предметом вчинення тяжкого злочину, та враховуючи, що не накладення судом заборони на розпорядження вказаним майном його власниками може призвести до подальшого зникнення майна, продажу такого майна та його вивезення за межі України, слідчий і просив накласти заборону на відчуження майна.
Судом, після дослідження змісту поданого клопотання на розсуд учасників судового засідання поставлено питання з приводу повернення клопотання слідчому, через недотримання вимог ст. 171 КПК України.
Так згідно ч. ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Зі змісту клопотання та матеріалів доданих до нього вбачається, метал, про арешт якого йдеться в такому клопотання було вилучено на підставі ухвали слідчого судді про надання доступу до речей, з метою виявлення обставин, що мають доказове значення по справі.
Дісно, за ухвалою Комсомольського райсуду м. Херсона від 19.05.2015 року слідчому було надано тимчасовий доступ до металобрухту, про який йдеться у розглядуваному клопотанні, оскільки вказані речі можуть мати доказове значення по справі.
Так, після здійснення тимчасового доступу до металобрухту, який зафіксовано протоколом від 19.05.2015 року, постановою слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 від того ж числа вказаний металобрухт було визнано речовим доказом в рамках розглядуваного кримінального провадження.
Не зважаючи на вищевказане, слідчий, звертаючись до суду із нині розглядуваним клопотанням, не вказує про визнання майна речовим доказом в порядку ст. 100 КПК України, про накладення арешту на яке йдеться у розглядуваному клопотанні.
Окрім того, слідчим не зазначено у клопотанні жодних обставин, які б підтверджували наявність у справі осіб, коло яких визначено ст. 170 КПК України, на майно яких суд може накладати арешт, зокрема осіб, діями яких була б завдана певна шкода, у чітко визначеному розмірі, чи осіб, які б були визнані підозрюваними (обвинуваченими) в рамках розглядуваного кримінального провадження.
Згідно із ч. 5 і ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З огляду на вищевикладене, а саме на недотримання слідчим у повній мірі вимог ст. 171 КПК України при зверненні до слідчого судді, враховуючи позицію учасників судового засідання, а саме слідчого, який щодо повернення клопотання фактично не заперечував та представника ПП «Агіса» яка вважала за необхідне відмовити у задоволенні клопотання по суті, вважаю необхідним клопотання повернути прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 131, 132, 170-172, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене зі старшим прокурором прокуратури Комсомольського району м. Херсона ОСОБА_4 , про арешт майна, повернути прокурору.

Роз`яснити, що повернення клопотання не позбавляє уповноважену особу права на повторне звернення з відповідним клопотанням, після усунення недоліків викладених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддяОСОБА_1