Справа № 127/6125/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка, Вінницької області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, проходить стажування на посаду помічника столяра в ПП « ОСОБА_7 », який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 14.08.2013 року Піщанським РС УДМС України у Вінницькій області, раніше несудимого,

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 186 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001273 від 03.03.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
03.03.2015 року, близько 04:00 години, ОСОБА_4 , підбурюваний жагою наживи та незаконного збагачення, з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вдавлення в середину метало пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , де з метою викрадення чужого майна, проходячи по коридору зазначеного будинку, побачив жіночу сумку, звідки скоїв крадіжку банківської картки «Київська Русь» № НОМЕР_2 , на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 11,62 доларів США, що станом на 03.03.2015 року згідно курсу НБУ становить 312,09 грн., та посвідчення працівника Вінницької міської ради, виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого викрадені речі помістив у правий задній карман своїх брюк. Продовжуючи свою злочинну діяльність, не знайшовши грошових коштів, ОСОБА_4 попрямував на другий поверх вищевказаного будинку, однак в той момент до кімнати забіг ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , маючи намір уникнення затримання потерпілим, намагаючись вибігти з кімнати та покинути місце вчинення злочину разом з викраденими речами, молотком, який був у його правій руці, наніс удари ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді саден на голові зліва, синець з набряком м`яких тканин на лівій кисті, що згідно висновку судово-медичної експертизи №296 від 03.03.2015 року, належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмета. Однак ОСОБА_6 , не втративши рівноваги, не випустив ОСОБА_4 із кімнати, тим самим не дав можливості останньому вчинити усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: оскільки його вигнали з гуртожитку та у нього не було при собі коштів, він зайшов до новобудови сараю, де пробув до 3 години ночі 03.03.2015 року, взяв там молоток, після чого переборовши внутрішні вагання, відважив пластикове вікно та проник до будинку, після чого автоматично зайшов в кімнату, де на підвіконні лежала сумочка, з якої він витягнув посвідчення та банківську картку. Після цього він піднявся на другий поверх будинку, та побачивши там власника будинку злякався, що може бути затриманий і вдарив чоловіка кілька разів молотком по руці. Потерпілий наказав йому викинути молоток, після чого він вагаючись деякий час все ж таки викинув його.

У вчиненому щиро розкаюється, просив суд його суворо не карати, враховуючи, що він вчинив злочин вперше та став на шлях виправлення, влаштувавшись на роботу.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що він з обвинуваченим раніше не знайомий, 03.03.2015 року вночі, коли він був на роботі, йому зателефонувала дружина та повідомила, що в їхньому будинку є хтось сторонній. Біля 4 години ночі він приїхав до будинку, зайшов в кімнату в будинку та намагався ввімкнути світло, однак лампочка не спрацювала, на фоні світла від вікна, він побачив силует чоловіка, який замахнувся на нього молотком. Коли він відмахнувся від удару молотком рукою, відчув удар молотка по руці, нападник 7намагався його наздогнати замахуючись молотком. Він заштовхнув обвинуваченого в кімнату та викликав працівників міліції. Дружина йому повідомила, що нападник знав про те, що хтось є в будинку, оскільки вночі вона вставала та вмикала світло, випускала кота на вулицю.

Просив покарати обвинуваченого максимально суворо, оскільки у нього є тривога за своє життя та життя своєї родини.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України як незакінчений замах на грабіж, поєднаний із проникненням у житло.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с.38), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.39-40), позитивно характеризується за місцем проживання та проходження стажування для працевлаштування помічником столяра (т.1 а.с.46, 49).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, думки потерпілого який наполягав на суворому покаранні для обвинуваченого, при цьому враховуючи ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, молодого віку обвинуваченого, його позитивної характеристики, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.3 ст. 186 КК України, з урахуванням вимог законодавства, щодо призначення покарання за незакінчений злочин, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з максимальним іспитовим строком, передбаченим ч.1 ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведеної судово-дактилоскопічної експертизи №95-Д від 23.03.2015 року, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 04 (чотири) копійки у відшкодування вартості проведеної судово-дактилоскопічної експертизи.

Речові докази в кримінальному провадженні: молоток, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВМВ УМВС України у Вінницькій області знищити; кредитну картку та посвідчення, передані на зберігання ОСОБА_6 залишити власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: