В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2013 Справа №607/19517/13-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Яцині О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003574 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Тернополя, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, розлученої, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1, раніше несудимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора - Левчука А.О., захисника - ОСОБА_2, обвинуваченої - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Так, 16 вересня 2013 року близько 20 год. 30 хв. в обвинуваченої ОСОБА_1, яка перебувала у приміщенні ТЦ "Сільпо", що в м.Тернополі по вул.Петлюри, 2А, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона тоді ж і в тому ж місці, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає і, що її дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою ключа, якого вона знайшла у торговому залі вказаного ТЦ, відчинила камеру схову №31, звідки таємно викрала жіночу сумку марки "FARFALLA ROSSO", вартістю 60 грн., в якій знаходились парасоля марки "CENTRO", вартістю 42 грн., мобільний телефон торгової марки "NOKIA 1280", вартістю 80 грн. та ключі від квартири в кількості 5 шт., які матеріальної цінності для потерпілої не становлять та із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, чим спричинила потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 182 грн.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася та в судовому засіданні пояснила, що дійсно 16 вересня 2013 року близько 20 год. 30 хв. вона перебувала у приміщенні ТЦ "Сільпо", що в м.Тернополі по вул.Петлюри, 2А, де на підлозі побачила ключ від комірки камери схову речей з биркою №31, який поклала собі у кишеню, а після того, як здійснила покупки, вирішила відімкнути комірку №31 за допомогою знайденого ключа. Відкривши дану комірку, вона, ОСОБА_1, виявила в ній жіночу сумку, і тоді в неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона, обвинувачена тоді ж і втому ж місці, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала вказану сумку, в якій знаходились ключі, парасоля та мобільний телефон, після чого пішла із даного супермаркету.

Обвинувачена ОСОБА_1, визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з'ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з'ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.3 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_1, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, ніде не працює, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та відвернення заподіяної злочином шкоди.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_1 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді мінімального терміну позбавлення волі на певний строк, що передбачений санкцією статті обвинувачення.

Водночас, суд, з урахуванням пом'якшуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_1 обставин, відсутність обтяжуючих його обставин, позитивних даних про особу обвинуваченої, вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії на неї слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обов'язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведену товарознавчу експертизу №6-375/13 від 25 вересня 2013 року в сумі 342, 3 грн., які слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_1 в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути із ОСОБА_1 процесуальні витрати за проведену товарознавчу експертизу №6-375/13 від 25 вересня 2013 року в сумі 342, 3 грн. в користь держави, з відповідним призначенням платежу.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан