АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
Головуючий у суді І інстанції Колесник С.І.
Доповідач у суді ІІ інстанції Лещенко Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
квітня 2008 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого - судді Зубка
К.А.,

суддів Лещенка Р.М., Ремеза П.М.,

за участю прокурора Поліщука С.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляції засудженої ОСОБА_1.
та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на
вирок Петрівського районного суду
Кіровоградської області від 26
грудня 2007 року, яким:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року

народження, уродженка с.
Маловодяне

Петрівського району, мешканка смт. Петрове,

раніше не
судима

засуджена:
за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 4 ст. 191 КК України
до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права
обіймати посади продавця строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1.
визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням
права обіймати посади продавця строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1. звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, з
встановленням іспитового строку на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_1. зобов'язана не виїжджати за межі
України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи,
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2року

народження,
уродженка м. Алдан Республіки

Саха-Якутія
Росії, мешканка смт. Петрове,

раніше не
судима

засуджена
за ч. 4 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5
років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2. звільнена від відбування
призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 2
роки. Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_2. зобов'язана не виїжджати за межі
України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну проживання або роботи, періодично
з'являтись для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто на користь потерпілої
ОСОБА_3.: з засудженої ОСОБА_2.
заподіяна матеріальна шкода в розмірі 21226,78 грн., а з засудженої
ОСОБА_1. заподіяна матеріальна шкода в розмірі 23897,48 грн. та витрати за
послуги адвоката в розмірі 350 грн.

Також з засуджених ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. стягнуто солідарно на користь потерпілої ОСОБА_3. 2000 грн. моральної
шкоди та 1150 грн. судових витрат по
справі.

Зазначеним вироком ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. визнані винними у скоєнні привласнення та розтрати чужого майна, яке
було їм ввірене та перебувало у їх віданні, вчиненого у великих розмірах, а
ОСОБА_1. ще й повторно, за таких обставин.

12.08.2005 року ОСОБА_2. згідно
наказу №16 від тієї ж дати була прийнята продавцем відділу «Одяг, взуття та
побутова техніка» магазину «Центральний», що розташований в смт. Петрове
Кіровоградської області по вулиці Ілліча та належить ПП ОСОБА_3. 14.08.2005
року між підприємцем ОСОБА_3. та продавцем ОСОБА_2. був укладений договір про
повну матеріальну відповідальність
ОСОБА_2. про збереження товарно-матеріальних цінностей, ввірених їй
вищевказаним приватним підприємцем.
ОСОБА_2., працюючи продавцем зазначеного відділу та будучи
матеріально-відповідальною особою за збереження товарно-матеріальних цінностей
і коштів від реалізації товарів, маючи
вільний доступ, за період з 14.08.2005 року по 08.01.2006 року з метою
поліпшення свого матеріального становища та незаконного користування майном і
коштами, які мала намір обернути на свою користь, незаконно, шляхом присвоєння
заволоділа майном та коштами, чим вчинила розтрату товарно-матеріальних
цінностей на загальну суму 39705,05 грн.

ОСОБА_1. була прийнята продавцем
відділу «Одяг, взуття і побутова техніка» магазину «Центральний» з 09.01.2004
року та того ж числа уклала з підприємцем ОСОБА_3. договір про повну матеріальну
відповідальність за збереження товарно-матеріальних цінностей, ввірених їй
вищевказаним підприємцем. ОСОБА_1., працюючи продавцем відділу «Одяг, взуття і
побутова техніка» та будучи матеріально-відповідальною особою за збереження
ввірених їй товарно-матеріальних цінностей і коштів від реалізації товарів,
маючи вільний доступ, за період з 14.08.2005 року по 23.12.2005 року з метою
поліпшення свого матеріального становища та незаконного користування майном і
коштами, які мала намір обернути на свою користь, незаконно, шляхом
привласнення заволоділа майном та коштами, чим вчинила розтрату
товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 37055 грн.

Також ОСОБА_1., продовжуючи
працювати продавцем відділу «Одяг, взуття і побутова техніка» магазину «Центральний»
та будучи матеріально-відповідальною особою за збереження ввірених їй
товарно-матеріальних цінностей і коштів від реалізації товарів, маючи вільний
доступ, за період з 13.03.2006 року по 11.04.2006 року з метою поліпшення свого
матеріального становища та незаконного користування майном і коштами, які мала
намір обернути на свою користь, незаконно, шляхом привласнення заволоділа
майном та коштами, чим вчинила розтрату товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 5319,70 грн.

Засуджена ОСОБА_1. в своїй апеляції
просить скасувати зазначений вирок суду
стосовно неї, за звільнити її від відбування покарання, посилаючись на те,
що вважає цей вирок незаконним, оскільки
під час судового слідства її вина не була доведена і нею не визнана. Також
звертає свою увагу на те, що під час роботи у підприємця ОСОБА_3. останньою не
було створено умов, необхідних для нормальної роботи і забезпечення повного
збереження дорученого їй майна.

В своїй зміненій апеляції прокурор
просить скасувати вирок суду стосовно ОСОБА_2. та ОСОБА_1., а справу направити
на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю покарання, призначеного
судом, особам засуджених внаслідок
м'якості, та невідповідності суми встановлених збитків фактичним обставинам
справи, мотивуючи це тим, що в описовій частині вироку суд зазначив, що
ОСОБА_2. вчинила розтрату товарно-матеріальних цінностей на загальну суму
39705, 05 грн., а ОСОБА_1. вчинила розтрату товарно-матеріальних цінностей на
загальну суму 37055 грн. та на суму 5319, 70 грн., в резолютивній частині
вироку вказано стягнути з ОСОБА_2. матеріальну шкоду в розмірі 21226, 78 грн.
та з ОСОБА_1. - 23897, 48 грн., а згідно висновку судово-економічної експертизи
від 28.02.2006 року ПП ОСОБА_3. нанесено шкоду продавцями ОСОБА_4. та ОСОБА_1.
на загальну суму 37055 грн. 55 коп. , та продавцем ОСОБА_4. ще окремо нанесено
шкоду на суму 2649 грн. 50 коп. а ОСОБА_1. - на суму 5319 грн. 70 коп.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, який підтримав свою
змінену апеляцію, засуджену ОСОБА_1., що підтримала свою апеляцію та пояснила
судовій колегії, що облік товарно-матеріальних цінностей вівся лише простим
записом у зошиті без відповідного приймання та передачі товарів, та що товар
протягом часу реалізації уцінявся без відповідного обліку, засуджену ОСОБА_2.,
яка надала апеляційному суду аналогічні пояснення і вважає, що апеляція
ОСОБА_1. повинна бути задоволена, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції підлягають
задоволенню частково з таких підстав.

Суд першої інстанції, визнаючи
засуджену ОСОБА_2. винною у привласненні та розтраті особисто коштів та майна
на загальну суму 39705,05 грн., а засуджену ОСОБА_1окремо у привласненні та
розтраті особисто коштів та майна на 37055 грн. та 5319,70 грн., що також
ставилось органами досудового слідства їм провину, не звернув увагу на те, що
згідно висновку судово-економічної експертизи від 20 лютого 2006 року, на які в
обґрунтування вини обох засуджених посилаються органи досудового слідства та
суд першої інстанції, сума нанесеної нестачею товарів в період з 14.08.2005
року по 23.12.2005 року продавцями ОСОБА_4. та ОСОБА_1. шкоди ПП ОСОБА_3.
становить 37055,55 грн.

Фактично органами досудового
слідства поставлено засудженим ОСОБА_2. та ОСОБА_1. за провину, а судом першої
інстанції останні визнані винними у
заподіянні потерпілій ОСОБА_3. шкоди, що у два рази перевищує розмір шкоди
визначеної судово-економічною експертизою. Крім того, як досудовим слідством,
так і місцевим судом, зазначено, що кожна із засуджених вчиняла злочин окремо
від іншої, хоча з матеріалів справи вбачається, що вони в один і той же період
часу разом працювали у відділі «Одяг, взутті і побутова техніка» магазину
«Центральний» у смт. Петрове Кіровоградської області.

Обвинувачуючи ОСОБА_2. та ОСОБА_1у
привласненні та розтраті чужого майна, яке було їм ввірене та перебувало у їх
віданні, вчинене у великих розмірах, органи досудового слідства не врахували,
що з кожною із них був укладений окремий договір про повну матеріальну
відповідальність, а не загальний договір про повну колективну матеріальну
відповідальність, а тому розмір заподіяної
шкоди кожною із засуджених повинен був визначатись окремо, із зазначенням
розміру коштів що були привласнені та
розтрачені кожною особою, а також, на яку саме суму було привласнене та
розтрачене кожною із засуджених майно
приватного підприємця ОСОБА_3. Пред'явлене ж засудженим обвинувачення є
неконкретним, без викладення механізму привласнення та розтрати майна.

Крім того, органи досудового
слідства не перевірили та не з'ясували чи належним чином у приватного
підприємця ОСОБА_3. вівся облік товарно-матеріальних цінностей, та чи
забезпечила остання належне їх зберігання, хоча засуджені вказували на це у
своїх показаннях.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи більшість документів по справі, в тому числі і документи
про прийняття на роботу, процесуальні документи частини слідчих дій, оформлені
на прізвище ОСОБА_4. Більш того, в матеріалах кримінальної справи є ксерокопія
документа, що посвідчує особу - паспорт серії НОМЕР_1на ОСОБА_4, з відміткою про необхідність його
обміну до 22.10.2004 року через зміну прізвища (а.с. 205). Обвинувачення
органами досудового слідства пред'явлене ОСОБА_2, хоча в матеріалах справи
відсутні документи, що засвідчують особу засудженої як ОСОБА_2. Тим самим
органами досудового слідства особа засудженої
належним чином не була встановлена.

Неправильно був вирішений під час
судового розгляду справи і позов потерпілої ОСОБА_3. Так відповідно до
ст. 1190 Цивільного Кодексу України особи, спільними діями яких було завдано
шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Однак суд, в
порушення зазначеної норми, стягнув половину суми заподіяної шкоди з однієї
засудженої, а іншу половину - з другої
засудженої.

Взагалі суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що у постанові про порушення кримінальної справи по факту
привласнення, розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її
віданні, вчинене у великих розмірах від 27.01.2006 року слідчим Волковим Ю.В.,
в порушення вимог ст.. 98 КК України, не було вказано статтю кримінального
закону, за ознаками якої порушується кримінальна справа, через що кримінальна
справа фактично не була порушена.

Все вищевикладене свідчить про
те, що під час розслідування даної кримінальної справи була допущена неповнота
та неправильність, яка не може бути усунута в судовому засіданні, а тому вирок
суду стосовно ОСОБА_2. та ОСОБА_1. підлягає скасуванню, з поверненням справи на
додаткове розслідування зі стадії порушення кримінальної справи.

Під час проведення додаткового розслідування
необхідно усунути вищевикладені недоліки досудового слідства, з'ясувати чи не
носять дії ОСОБА_2. та ОСОБА_1. характер цивільно-правових відносин, та
прийняти рішення у відповідності до діючого кримінально-процесуального
законодавства та зібраних доказів.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора та засудженої
ОСОБА_1. задовольнити частково.

Вирок Петрівського районного суду
Кіровоградської області від 26 грудня 2007 року стосовно ОСОБА_2та ОСОБА_1-
скасувати.

Кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_2. за ч. 4 ст. 191 КК України та ОСОБА_1. за ч. ч. 3, 4 ст.
191 КК України повернути прокурору для проведення додаткового розслідування зі
стадії порушення кримінальної справи.

Судді: