Справа № 461/4069/15-к
Провадження № 1-кс/461/2397/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.04.2015 р. слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання слідчого ВРОВС ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Старий Милятин, Буського району, Львівської області, громадянина України, депутата Лисиничівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області 6-го демократичного скликання, секретаря постійної земельної комісії з питань землекористування та управління земельними ресурсами Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в :
Слідчий ВРОВС ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням старшого прокурора групи прокурорів, начальник відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 06 лютого 2015 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.4 КК України (в редакції Закону України від 07.04.2011 р.)
Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина доводиться зібраними у провадженні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_9 ; показаннями ОСОБА_9 ; протоколом відтворення обстановки та обставин події; показаннями свідка - касира операційної каси першої філії ПрАТ Українська фінансова група ОСОБА_10 ; аналогічними показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка - секретаря Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_12 ; показаннями свідка - голови постійної земельної комісії з питань землекористування та управління земельними ресурсами Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_13 , показаннями свідка ОСОБА_14 ; аналогічними показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - працівників УДСБЕЗ ГУ МВСУ у Львівській області; протоколом огляду та помічення грошових коштів в сумі 40 000 доларів США; протоколом огляду приміщення 1-ї операційної каси ПрАТ Українська фінансова група; висновком криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин №1718 від 24 травня 2012 року; протоколом огляду службового кабінету секретаря Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 ; протоколом про результати проведення оперативно-технічних заходів, які тимчасово обмежують права людини від 23.03.2012 р.; протоколом про результати проведення оперативно-технічних заходів, які тимчасово обмежують права людини від 23.03.2012 р.; протоколом огляду носіїв інформації із результатами оперативно-технічних заходів; висновком комісійної криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису та комп`ютерно-технічної експертизи № 1295/1296/1297 від 28.05.2012 р.; висновком комісійної криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису та комп`ютерно-технічної експертизи № 1292/1293/1294 від 31.05.2012 р.; протоколом про результати проведення оперативно-технічних заходів, які тимчасово обмежують права людини від 05.04.2012 р.; протоколом про результати проведення оперативно-технічних заходів, які тимчасово обмежують права людини від 05.04.2012 р.; висновком криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео звукозапису № 1672/1673 від 20 липня 2012 року; висновком криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису № 1670/1671 від 20 липня 2012 року; протоколом про результати проведення оперативно-технічних заходів, які тимчасово обмежують права людини від 03.04.2012 р.; висновком комплексної криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису та комп`ютерно-технічної експертизи № 1668 від 05.07.2012 р. та висновком криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису № 1669 від 23.07.2012 р.; протоколом огляду мобільних телефонів ОСОБА_6 ; грошовим коштами в сумі 40 000 доларів США, які були одержані ОСОБА_10 02 квітня 2012 року від ОСОБА_9 як хабар для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; дисками фільтрувального паперу із змивами з правої та лівої рук (долонь та пальців рук) ОСОБА_10 ; матеріальними носіями інформації, на яких містяться записи проведених оперативно-розшукових заходів; рішенням №11-341 від 29.03.2012 р. про надання дозволу ОСОБА_9 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області площею 0,51 га; мобільними телефонами ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України (в редакції 1960 та 2012 років) порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі без альтернативи його застосування; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу без обмеження волі в межах місця проживання та провадження досудового розслідування; репутація ОСОБА_6 істотно погіршена у зв`язку з підозрою його у вчиненні особливо тяжкого злочину з ознаками корупції; раніше ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався; раніше до ОСОБА_6 було застосовано запобіжні заходи у виді взяття під варту, зокрема: 03.04.2012 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.115 КПК України (в редакції 1960 року), 05.04.2012 року ОСОБА_6 продовжено термін затримання до 12.04.2012 р., того ж дня ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - взяття під варту. Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 20.06.2014 р. ОСОБА_6 скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і поміщено на час слухання справив Львівську обласну клінічну психіатричну лікарню. Згідно постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 02.12.2014 року з якої вбачається, що запобіжний захід ОСОБА_6 не обрано, проте на час розгляду справи в суді, у зв`язку необхідністю надання йому медичної допомоги, останнього було поміщено до психіатричного закладу КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Згідно висновку повторної судово-психіатричної експертизи №167 від 15.10.2014 р. ОСОБА_6 переніс затяжкий змішаний дисоціативний розлад, з якого вийшов повністю, психічним захворюванням не страждає та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 може стати перед судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. 11.02.2015 року ОСОБА_6 призначено проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №38 від 11.03.2015 року, вбачається, що ОСОБА_6 в період інкримінованих йому дій психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв будь-яких ознак тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними; на даний час ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки зміни особистості після перенесеного психічного розладу. Може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; за своїм психічним станом може самостійно реалізовувати своє право на захист, приймати участь у проведенні слідчих і процесуальних дій, може постати перед судом.
Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, слідчий стверджує про наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків невиконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані твердження за кожним з ризиків підтверджуються тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, що стимулюватиме підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Окрім цього, ОСОБА_6 , який не сприяє встановленню істини у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 (заявника), свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 шляхом вступу з ними у поза процесуальні відносини, надавати поради з врахуванням відомих йому обставин справи, а також схиляти до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню. Аналогічним чином, з цією ж метою, останній може вступати у поза процесуальні стосунки із іншим підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , а також депутатами Лисиничівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області.
Таким чином, враховуючи вищенаведене слідчий просить клопотання задоволити.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного та захисника, які заперечили клопотання слідчого та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або інший запобіжний захід не пов"язаний із позбавленням волі, думку прокурора на підтримання клопотання слідчого, вивчившиматеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При обранні запобіжного заходу враховую особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011 р.), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, без альтернативи застосування більш м`якого покарання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак до нього раніше було застосовано запобіжні заходи у виді взяття під варту, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання. Згідно висновків судовопсихіатричних експертиз, підозрюваний ОСОБА_6 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, підозрюваний ОСОБА_6 без застосування до нього запобіжного заходу, зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 (заявника), свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 шляхом вступу з ними у поза процесуальні відносини, надавати поради з врахуванням відомих йому обставин справи, а також схиляти до дачі завідомо неправдивих показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню. Також, підозрюваний ОСОБА_6 може вступати у поза процесуальні стосунки із іншим підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 та депутатами Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області.
Проте, під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово мав психічні розлади та отримував лікуваня у спеціалізованих медичних закладах для отримання психіатричної допомоги, та регулярно перебуває на лікуванні у психіатричних закладах. Також встановлено, що вінпротягом більше, ніж двох років був позбавлений можливості отримувати медичну психіатричну допомогу, яку він потребував відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи. Частина перша статті 46 Конституції України передбачає право кожного на охорону здоров`я та медичну допомогу. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ратифікована Верховною радою України 17 липня 1997 року) передбачає безумовну заборону катування чи такого, що принижує гідність поводження або покарання. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про психіатричну допомогу» держава гарантує захист прав, свобод і законних інтересів осіб, які страждають на психічні розлади. Відповідно до частини 3 пункту (Ь) статті 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 р., ратифікованої Україною 14 травня 1986 року, разом-з договором враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до статті 32 Конвенції питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду з прав людини, який діє відповідно до Конвенції. Таким чином, рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення. 6 вересня 2007 року Європейський суд виніс рішення у справі «Кучерук проти України», яким визнав порушення Україною, зокрема, статті 3 Конвенції (заборона катування) в зв`язку з ненаданням адекватної медичної допомоги та ефективного лікування хворому на психічну хворобу заявнику, який тримався під вартою в слідчому ізоляторі та з огляду на стан здоров`я потребував спеціалізованого (психіатричного) лікування. Таким чином, психічно хвора особа, яка тримається під вартою та поведінка якої з огляду на її захворювання становить небезпеку для неї та оточуючих, під час досудового слідства у її справі не отримує адекватної психіатричної допомоги (лікування) і до рішення суду про застосування примусових заходів медичного характеру тримається в умовах СІЗО, внаслідок чого стан здоров`я такої особи значно погіршується прирівнюється до катування та негідного поводження (покарання). Відповідно, незабезпечення особи, яка повністю знаходиться під контролем держави, вчасною та адекватною медичною допомогою (лікуванням), прирівнюється до поводження, що суперечить статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захйст прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, які суд враховує при обранні підозрюваному запобіжного заходу.
Також, під час розгляду клопотання не підтверджено наявності обставин, які б давали підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, перешкоджатиме кримінальному провадженню, обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, застосувавши щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого ВРОВС ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , іншим підозрюваним ОСОБА_7 , а також із депутатами Лисиничівької сільської ради Пустомитівського району Львівської області.
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали 2 місяці, тобто, до 09 червня 2015 року включно.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Пустомитівський РВ ГУМВСУ у Львівській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1