Справа № 646/8443/15-к
№ провадження 1-в/646/344/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.07.2015 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника колонії - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву від 13.07.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 р. у відношенні засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопавлівка, Лозівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше судимого: 29.09.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки: засудженого: 26.12.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. ст. 185 ч.З, 289 ч.2, 70 ч.І КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєдано покарання, не відбуте за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.09.2010 року за ст. 185 ч.2 КК України та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією особистого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою щодо застосування до нього Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 р., в якій просить суд застосувати до нього Закон України "Про амністію" від 08.04.2014 р. та звільнити від подальшого відбування покарання або скоротити призначений строк покарання.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Представник Диканівської виправної колонії (№12) у судовому засіданні послався на розсуд суду.

Засуджений підтримав заяву, надав згоду на застосування у відношенні нього Закону України "Про амністію".

Суд, вислухавши прокурора, представника Диканівської виправної колонії (№12), засудженого, вивчивши матеріали справи та особової справи, вважає заяву такою, що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2012 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.3 ст. 185,ч.2 ст.289 ,ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєдано покарання, невідбуте за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.09.2010 року ч.2 ст.185 КК України та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

До Диканівської виправної колонії (№12) прибув 14.01.2013 р.

17.03.2012 року- початок строку відбування покарання, 17.04.2017 року- кінець строку.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування, засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Вимогами ч.2 ст.86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовне яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р., тобто станом на 19.04.2014 р., відбув фактичного строку покарання 2 роки 1 місяць 2 дні, невідбута частина покарання складає 2 роки 11 місяців 28 днів.

Ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р., визначено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб: які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.12.2012 року, за вчинення злочинів передбачених ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України, які відповідно до класифікації злочинів, згідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів. Вищевказаним вироком, ОСОБА_5 25.11.1990 року було призначено покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній скоїв умисні злочини в період іспитового строку, та до призначеного покарання частково приєдано покарання, невідбуте за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.09.2010 року за ст. 185 ч.2 КК України.

Враховуючи вищевикладене, заява засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до нього Закону України "Про амністію" від 08.04.2014 р. не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинив умисний тяжкий злочин.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами Закону України "Про застосування амністії в Україні", положеннями Закону України "Про амністію у 2014 році", ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, - .

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього Закону України "Про амністію" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи діб з моменту її проголошення, засудженим з моменту її отримання.

Суддя ОСОБА_1