Справа № 478/455/15-к пров.№ 1-кс/478/49/2015 р.
У Х В А Л А

30.03.2015 року Слідчий суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про арешт майна,

В с т а н о в и в:

В клопотанні слідчого про арешт майна вказано, що в рамках кримінального провадження, розпочатого 01.02.2015 року за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000051, було проведено оперативну закупівлю наркотичного засобу в ході якої громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.01.2015 року перебуваючи біля гаража, який розташований в с. Новоданилівка Казанківського району збув громадянину ОСОБА_6 особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 2,138 г. (у перерахунку на висушену речовину). 17.02.2015 року було проведено другий етап оперативної закупівлі наркотичного засобу в ході якої громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля приміщення своєї квартири АДРЕСА_1 збув громадянину ОСОБА_6 особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 1,856 г. (у перерахунку на висушену речовину).

17 лютого 2015 року в ході обшуку житла за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 та транспортного засобу ВаЗ-2108 р. номер НОМЕР_1 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 18,697 г. (у перерахунку на висушену речовину) .

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий з метою забезпечення можливої конфіскації майна ініціює питання про накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_5 .

У судовому засіданні слідчий та прокурор просили задовольнити подане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував того, що квартира АДРЕСА_3 перебуває у його власності на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Вислухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

В рамках кримінального провадження, розпочатого 01.02.2015 року за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.307 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000051, було проведено оперативну закупівлю наркотичного засобу в ході якої громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.01.2015 року перебуваючи біля гаража, який розташований в с. Новоданилівка Казанківського району збув громадянину ОСОБА_6 особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 2,138 г. (у перерахунку на висушену речовину). 17.02.2015 року було проведено другий етап оперативної закупівлі наркотичного засобу в ході якої громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля приміщення своєї квартири АДРЕСА_1 збув громадянину ОСОБА_6 особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 1,856 г. (у перерахунку на висушену речовину).

Згідно протоколу обшуку від 17.02.2015 року під час обшуку житла за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 та транспортного засобу ВаЗ-2108 р. номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні останнього було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 18,697 г.(у перерахунку на висушену речовину)

21 лютого 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні, без мети збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, коли предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, покарання за яке передбачає конфіскацію майна.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.06.1994 року квартира АДРЕСА_3 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_7 та членам його сім`ї ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно індексний №33027223 від 02.02.2015 року трьохкімнатна квартира АДРЕСА_3 є приватною спільною сумісною власністю громадян: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

За положеннями ч.1 ст. 170 КПК України тимчасово позбавити можливості відчуження певного майна за ухвалою слідчого судді, можливо тільки підозрюваного, у разі , якщо до нього може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Зазначені процесуальні документи та інші матеріали кримінального провадження свідчать про достатність доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення. При цьому, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного нерухомого майна, тому вбачаються підстави для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту. Наслідків арешту вказаного майна, які б суттєво позначилися на інтересах інших осіб, не встановлено.

Керуючись ст.ст.167, 170, 172, 173 КПК України,

У х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно у виді квартири АДРЕСА_3 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 червня 1994 року, як одному із співвласників зазначеного нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя