Справа №407/1006/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2012р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Болоніної М.Б.

при секретарі Шараповій О.О.

за участю прокурора Селецького А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вільногірську Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на постанову органу дізнання Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відмову в порушенні кримінальної справи,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на постанову дільничного інспектора міліції Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 18.10.2012р., якою на підставі п.2 ст.6 КПК України заявнику було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ст.296 КК України.

У своїй скарзі заявник зазначає, що 26.10.2012р. вона виявила у поштовій скриньці конверт, в якому знаходилась зазначена постанова. Заявник вважає, що вищевказана постанова про відмову в порушенні кримінальної справи винесена з порушенням норм КПК України, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Заявник з 1996р. знаходилась у шлюбі з ОСОБА_3, вони мають 2 спільних неповнолітніх дітей, 03.11.2010р. шлюб було розірвано.

28.07.2012р., близько 17.00год. заявник та її дочка ОСОБА_4, 03.06.1997р.н., прийшли у квартиру №162 в б. №15 по бульвару Миру в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, яка належить їй і дочці на праві спільної часткової власності. У зазначеній квартирі знаходились її колишній чоловік ОСОБА_3 (батько ОСОБА_5) і громадянка ОСОБА_6 Заявник сказала, щоб ОСОБА_6 покинула належне їй на праві власності житло, її словесно підтримала дочка ОСОБА_5, однак ОСОБА_3 став захищати ОСОБА_6, при цьому висловлюючись нецензурною лайкою на адресу заявника та неповнолітньої дочки ОСОБА_5, і ображаючи їх з дочкою, після чого став знімати їх на відеокамеру мобільного телефонного апарату. Дочка вихопила у ОСОБА_3 мобільний телефонний апарат з метою припинення відеозйомки та пішла з телефоном з кімнати у свою спальну кімнату, в свою чергу ОСОБА_3 наздогнав дочку в спальній кімнаті і у присутності заявника схопив дочку своїми обома руками за кінцівки обох рук дочки, став їх викручувати, а потім, забравши у дочки свій мобільний телефон, штовхнув дочку в груди, внаслідок чого вона вдарилася спиною об книжкову шафу. Після цього ще близько 15-20 хвилин ОСОБА_3 продовжував ображати заявника та дочку нецензурною лайкою.

Згідно висновку спеціаліста з питань судово-медичної експертизи №767 від 02.08.2012р., зробленого судмедекспертом Дніпродзержинського відділення ОКР «БЮРО СМЕ»ОСОБА_7, виявлені у дочки ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках відносяться до легких тілесних пошкоджень. У свою чергу, умисне спричинення легких тілесних ушкоджень є злочином, який передбачено ст.125 КК України, кримінальні справи за цією статтею порушуються за скаргою потерпілого, однак потерпіла ОСОБА_4, 03.06.1997р.н., є дитиною і не може захищати свої інтереси у суді, тим більше, що злочин відносно неї скоїв її батько.

У відповідності до ч.3 ст.27 КПК України порушити кримінальну справу має право прокурор і у відсутність скарги потерпілого, порушена справа направляється для проведення дізнання або досудового слідства і розглядається судом у загальному порядку, тобто орган дізнання повинен був не відмовляти у порушенні кримінальної справи за фактом хуліганства, а самостійно направити матеріали відносно ОСОБА_3 прокурору м.Вільногірська для вирішення питання щодо порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Заявник у судовому засіданні свою скаргу підтримала у повному обсязі.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, висловившись за те, що підстави для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відсутні, оскільки у діях ОСОБА_3 не вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.296 КК України, до того ж до прокуратури м.Вільногірська надійшла заява ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, це питання знаходиться у стадії розгляду.

Вивчивши матеріали справи, у тому числі постанову органу дізнання Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 18.10.2012р. про відмову в порушенні кримінальної справи (ар.с.3), дослідивши відмовний матеріал №712 за повідомленням ОСОБА_1, суд доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно акту судово-медичного дослідження №767 від 02.08.2012р., тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках, виявлені у неповнолітньої дочки заявника ОСОБА_4, відносяться до легких тілесних пошкоджень. На розгляді у прокуратурі м.Вільногірська знаходиться заява ОСОБА_1 про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч.1 ст.125 КК України, це питання на теперішній час не вирішено.

Склад злочину, передбаченого ст.296 КК України, у діях ОСОБА_3 не вбачається, оскільки зазначені події відбувалися у квартирі, виникли з неприязних відносин колишнього подружжя ОСОБА_3, порушення громадського порядку при цьому не відбувалося.

Таким чином, підстави для скасування оскаржуваної постанови органу дізнання відсутні.

Керуючись ст.236-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову дільничного інспектора міліції Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 18.10.2012р. про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ст.296 КК України залишити без задоволення.

Відмовний матеріал №712 за заявою ОСОБА_1 направити прокурору м.Вільногірська Дніпропетровської області.

Копію постанови надіслати Вільногірському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, прокурору м.Вільногірська Дніпропетровської області та заявнику.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція прокурором та особою, яка подала скаргу, безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

СУДДЯ М.Б.БОЛОНІНА