АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/94/15 Справа № 183/92/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Дніпропетровську матеріали по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000164 від 17 жовтня 2014 року за апеляційною скаргою старшого прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , який народився у 1988 році в травні 25 числа

уродженця с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області

громадянина України, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , не

судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді в частині строку тримання ОСОБА_7 під вартою як незаконну, необґрунтовану, прийняту всупереч вимогам ст. 197 ч. 3 КПК України та виходячи з цього встановити строк тримання під вартою ОСОБА_7 в межах досудового розслідування до 14 лютого 2015 року.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що підозрюваному ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, 17 жовтня 2014 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання до 16 грудня 2014 року, 15 грудня 2014 року строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 був продовжений до 15 січня 2015 року, а 15 січня 2015 року продовжений до 15 березня 2015 року. Оскільки строк досудового розслідування був продовжений до 4 місяців, тобто до 17 лютого 2015 року, у відповідності до вимог ст. 197 ч. 3 КПК України строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати зазначеної дати.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровська від 15 січня 2015 року задоволено клопотання слідчої ОСОБА_10 та продовжено обраний ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою до 14 березня 2015 року та обрано розмір застави - 200 000,00 гривень.

З моменту звільнення ОСОБА_7 з під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_7 зобов`язано: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. у разі порушення яких застава звертається в дохід держави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що залишився наявним ризик, передбачений ст. 177 ч. 1 п. 3 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років і перебуваючи на свободі матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, залишився наявним і ризик, передбачений ст. 177 ч. 1 п. 5 КПК України, оскільки маючи можливість вільного пересування ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, спосіб вчинення злочину. Кількість проданих ОСОБА_7 бойових припасів від легкої стрілецької до артилерійської зброї, кількість вогнепальної стрілецької зброї, що слідчий суддя вважає ознакою соціальної небезпеки ОСОБА_7 , як особи, що готувався до злочину заздалегідь, планував його, тому враховує, що перебування на волі ОСОБА_7 буде суперечити інтересам суспільства і є безперечною підставою для продовження йому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з чого не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив зменшити строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою до 14 лютого 2015 року; захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 , який вважав, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а запобіжний захід щодо ОСОБА_7 зміні на більш м`який з урахуванням особи ОСОБА_7 наявності на утриманні двох дітей та постійного місці роботи; підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляційної скарги прокурора та вважав, що в разі зміни запобіжного заходу, як зазначив захисник зобов`язується беззастережно його виконувати, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з наданих матеріалів, 17 жовтня 2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2014 року, підозрюваному ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 грудня 2014 року, який продовжувався ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від до 15 грудня 2014 року до 15 січня 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року до 15 березня 2015 року.

Своє рішення від 15 січня 2015 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КПК України, слідчий суддя обґрунтував тим, що залишились наявними ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. п. 3, 5 КПК України: що перебуваючи на свободі ОСОБА_7 матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності та маючи можливість вільного пересування ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначені висновки випливають з досліджених матеріалів, відповідають фактичним обставинам та є обґрунтованими, оскільки, як убачається з наданих матеріалів, не всі співучасники злочину виявлені та встановлені, та не всі обставини викрадення з військової частини та подальшої реалізації серед цивільного населення бойових припасів у вигляді різного виду стрілецької та артилерійської зброї встановлені.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського Суду у справі Летельє проти Франції, колегія суддів, вважає, що слідчий суддя дійшов до вмотивованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою

Посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей має місце, однак сам по собі факт наявності неповнолітніх дітей не є підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання ж захисника на наявність у підозрюваного постійного місця роботи, взагалі не підлягає врахуванню в даному випадку, оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, пов`язаного з використанням службового становища незаконним викраденням з військової частини та вивезенням за її межі бойових припасів з метою подальшої реалізації.

Підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

Що ж стосується строку, до якого слідчий суддя продовжив тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , то він не відповідає вимогам ст. 197 ч. 3 КПК України, оскільки як убачається з постанови про продовження строку досудового розслідування від 14 січня 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000164 від 17 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 був продовжений до 17 лютого 2015 року.

Виходячи з того, що відповідно до положень ст. 197 ч. 3 КПК України строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою не повинен перевищувати строк проведення досудового розслідування, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими.

Невідповідність висновків суду щодо строку продовження тримання ОСОБА_7 під вартою та порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали.

Доводи апеляційної скарги прокурора про зміну ухвали слідчого судді не відповідають вимогам ст. 407 ч. 3 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого: продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 14 лютого 2015 року включно з визначенням застави у розмірі 200 000,00 гривень та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційним судом Дніпропетровської області, якою:

Клопотання слідчої ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 14 лютого 2015 року включно.

Встановити розмір застави ОСОБА_7 у розмірі 200 000,00 гривень.

У разі внесення визначеної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання чи порушення підозрюваним ОСОБА_7 встановлених зобов`язань слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: