пр. № 1-кп/759/285/15 ун. № 759/3169/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в Російській Федерації, без місця реєстрації, проживає: АДРЕСА_2 , які, кожний окремо, обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , інші учасники потерпіла ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :
У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження на даний час не закінчено, а двохмісячний строк дії обраного щодо обвинувачених запобіжного заходу завершується, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яких підтримали обвинувачені, просили строк тримання обвинуваченого не продовжувати і змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки, на їх думку, ризики, які раніше бралися до уваги судом, відпали, обвинувачені не мають наміру ухилятися від суду.

Заслухавши думку захисників, обвинувачених, а також потерпілої, яка наполягала на триманні обох обвинувачених під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_7 , будучи затриманим, погрожував їй розправою, думку прокурора, який, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики переховування обвинувачених від суду внаслідок нестійких звязків за місцем вчинення злочину, попередніх судимостей в обох, вважав за необхідне продовжити тримання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою, суд вважає, що обраний щодо обох обвинувачених запобіжний захід належить продовжити з таких підстав.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних групових дій, в яких вони обвинувачуються і щодо яких є обґрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення, відтак наявний ризик їх можливого впливу на очевидців подій. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їм обом у разі визнання їх винуватим у злочині, у вчиненні якого вони обвинувачуються, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України). За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обох обвинувачених, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про їх особу (наявність в ОСОБА_11 судимості, обидва непрацевлаштовані), сімейний стан (не одружені, відсутність документального підтвердження наявності утриманців), відтак нестійкі соціальні зв`язки за місцем проведення судового розгляду, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо них обох запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання даними обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку, попередити вчинення ними нових злочинів.

Доводи захисту про необхідність зміни запобіжного заходу не можна визнати такими, що ставлять під сумнів висновки суду.

Враховуючи обставини даної справи, які суд визнає виключними, та дані про особу обвинувачених, керуючись правилами ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення у даному випадку застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченою покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 201, 205, 303, 314-316 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання захисту обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який залишити без задоволення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни кожному, продовжити строк тримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою на строк шістдесят днів, кожному, який кожному рахувати з дня надходження обвинувального акту до суду, тобто по 04 (включно) травня 2015 року, і утримувати їх у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покладених на них обов`язків двісті розмірів мінімальних заробітних плат, тобто в розмірі 243 600 грн, кожному, після внесення якої ОСОБА_6 відповідно та/або ОСОБА_7 підлягають звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. У разі внесення застави, покласти строком на два місця з дня звільнення з під варти на обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_15