Справа № 577/6016/13-к
Провадження № 1-кп/577/443/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Аршук Т.М.

при секретарі Іваненко Н.В.

з участю прокурора Винника А.О.

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002070 про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Волинцеве, Путивльського району, Сумської області, українця, громадянина України, пенсіонера, вдівця , освіта середня, мешканця АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2, раніше не судимого,

в скоєнні злочину , передбаченого ст.125 ч.1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2013 року близько 12 год. 30 хв. на грунті особистих неприязнених відносин між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_1 , який знаходився по АДРЕСА_3 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та розуміючи протиправність своїх дій, а також можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно дерев'яною палицею наніс 1 удар в праве плече ОСОБА_1, після чого шляхом викручування правої руки звалив його на дерев'яний пеньок, що знаходиться біля господарства потерпілого. ОСОБА_1 впав животом на пеньок, а ОСОБА_3, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1, за одяг трохи підняв його та вдарив об пеньок правою нижньою частиною тулубу, внаслідок чого ОСОБА_1 були завдані легкі тілесні ушкодження .

Почувши крик , з господарства по АДРЕСА_4 вибігла співмешканка ОСОБА_3 - ОСОБА_8, яка забрала ОСОБА_3 додому, тим самим припинивши побиття ОСОБА_1

ОСОБА_1 швидкою медичною допомогою був доставлений до Конотопської ЦРЛ та перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Конотопської ЦРЛ з 27 вересня 2013 року до 08 жовтня 2013 року .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе не визнав та пояснив, що 27 вересня 2013 року в обідній час він гнав корів до свого господарства. Проходячи повз двір сусіда ОСОБА_1 послизнувся і в цей час загавкала собака в дворі потерпілого. З двору вийшов ОСОБА_1, з яким у нього неприязненні відносини , з палкою в руках і замахнувся на нього. Він забрав у ОСОБА_1 палку та кинув її через дорогу. Потім ОСОБА_1 взяв його зверху за одяг та хотів звалити в калюжу. Він руками відштовхнув ОСОБА_1 назад до паркану, від чого ОСОБА_1 , зачепившись ногою за гілля, які лежали на земля впав на пеньок біля хвіртки. Він також впав разом з ОСОБА_1 на землю. Після чого його забрала його співмешканка ОСОБА_8 і вони пішли додому.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, його вина доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_1, який пояснив, що 27 вересня 2013 року близько 12 год. 30 хв. він знаходився у своєму господарстві по АДРЕСА_3. В цей час він почув шум на вулиці та вийшов з двору, де біля свого паркану побачив сусіда ОСОБА_4 з дерев'яною палицею в руках, з яким на протязі тривалого часу він перебуває в неприязних відносинах. Між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 дерев'яною палицею наніс йому один удар в праве плече, після чого звалив його на дерев'яний пеньок . Він впав животом на пеньок, після чого ОСОБА_3 за одяг трохи підняв його та вдарив об пеньок правою нижньою частиною тулубу, від чого він відчув сильний фізичний біль в місці удару. Після цього вибігла співмешканка ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та забрала ОСОБА_3 додому.

Свідок ОСОБА_8 , підтвердила , що 27 вересня 2013 року близько 12 год. 30 хв. вона почула гавкіт собаки та крик на вулиці. Коли вона вийшла на вулицю , то побачила , що ОСОБА_1 лежав на землі, а ОСОБА_3 стояв над ним. Вона забрала ОСОБА_3 додому. Вважає , що ОСОБА_3 не бив потерпілого.

Свідок ОСОБА_6 показав , що 27 вересня 2013 року приблизно о 14 -15 год. у нього в гостях був ОСОБА_3 , який розповів йому про те , що на нього напав сусід, але він вирвався. Сам він не був очевидцем даної події .

Свідок ОСОБА_7 показав , що зі слів ОСОБА_8 йому відомо , що ОСОБА_3 не бив ОСОБА_1, а ОСОБА_1 хотів вдарити ОСОБА_3, а тому ОСОБА_3 пхнув потерпілого. Сам він не був присутній при вказаних подіях.

Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього ( а. 10-11 наданих матеріалів) , підтверджується , що місцем події є територія біля будинку АДРЕСА_3.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього ( а.20 -25 наданих матеріалів ) потерпілий ОСОБА_1 показує як і куди йому наносив удари обвинувачений ОСОБА_3

Висновком судово-медичної експертизи № 475 від 22 жовтня 2013 року, підтверджується , що у ОСОБА_1 на час обстеження мали місце синець в проекції 6-9 ребер справа по пахвових лініях. При госпіталізації у відділення мали місце крововилив в ділянці нижньої третини грудної клітки справа по боковій поверхні. На стац. лікуванні знаходився у КЦРЛ з діагнозом: забій грудної клітки справа. Забій передньої черевної стінки. Забій правої верхньої кінцівки. Крововиливи грудної клітини справа. ЇХС. Дифузний кардіосклероз. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкодження. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час указаний потерпілим, що підтверджується кольором синця та записами медичної карти. По ступеню важкості дані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, не виключено утворення даного пошкодження за обставин, вказаних потерпілим на час обстеження ( а. 42-43 наданих матеріалів ).

Висновком експерта № 488 від 23 жовтня 2013 року підтверджується , що механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_1 під час слідчого експерименту, співпадає з тілесними ушкодженнями , які малися у нього на час обстеження ( а. 46-47 наданих матеріалів).

Аналізуючи докази і даючи їм оцінку , суд вважає , що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів , які доводять вину обвинуваченого в скоєнні злочину. Показання обвинуваченого суд вважає недостовірними , його бажанням уникнути відповідальності за скоєне, вони спростовуються висновками проведених судово-медичних експертиз. Показання ОСОБА_3 про те, що він разом з потерпілим падав на землю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала , що почувши крик вибігла на вулицю і побачила , що ОСОБА_1 лежав на землі , а ОСОБА_3 стояв над ним. Показання потерпілого ОСОБА_1 суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту ( а.20-25 наданих матеріалів), висновками судово-медичних експертиз ( а. 42-43, 46-47 наданих матеріалів ). Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не спростовують показань потерпілого і не підтверджують показань обвинуваченого, оскільки вони не були очевидцями подій, які відбувалися 27 вересня 2013 року між потерпілим і обвинуваченим , обставини подій їм відомі зі слів заінтересованих осіб.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини , що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом»якшують покарання , суд вважає те, що обвинувачений раніше не судимий, має похилий вік.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді штрафу

Цивільний позов по справі, заявлений потерпілим ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 2000 грн. моральної шкоди та 543,08 грн. матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі , оскільки вина обвинуваченого в спричиненні матеріальної та моральної шкоди потерпілому на вказану суму повністю доведена ,розмір матеріальної шкоди підтверджується наданими довідками , що стосується розміру моральної шкоди , то суд вважає , що адекватною сумою тим моральним стражданням , яких зазнав потерпілий буде сума 2000 грн. Підлягають стягненню з обвинуваченого і витрати по оплаті праці адвоката , який був представником потерпілого в розмірі 1351 грн. , що підтверджується наданою квитанцією ( а.с. 21).

Керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 371 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ст.125 ч. 1 КК України і призначити покарання 600 грн. штрафу .

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 543,08 грн. матеріальної шкоди , 2000 грн. моральної шкоди та 1351 грн. витрат по оплаті праці адвоката , а всього 3894,08 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів після його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: Т. М. Аршук