.
Справа № 303/1987/15-к
Провадження № 1-кп/303/227/15
ряд. стат. звіту № 11
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2013 року за № 0000238, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше судимого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 20.01.2006 року за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 15.10.2008 року з не відбутим строком 6 місяців 29 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
02 квітня 2015 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України. Ухвалою суду від 17 квітня 2015 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду на 27.04.2015 року в закритому судовому засіданні та продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 16.06.2015 року.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що 18 листопада 2008 року біля 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, попередньо силоміць затягнувши у вказаний будинок потерпілу ОСОБА_7 , діючи умисно, долаючи опір потерпілої, повалив її на диван, після чого, застосовуючи до неї фізичне насильство, всупереч її волі, зняв з неї одяг та намагався насильно вчинити з нею природний статевий акт, але злочин до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як потерпіла продовжувала чинити опір, перед намаганням ОСОБА_5 вступити з нею в статевий акт закрила свій статевий орган м`якою іграшкою, що завадило ОСОБА_5 вступити в статевий акт.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України, як замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.
27 квітня 2015 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, укладено угоду про примирення.
У відповідності до умов вказаної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України.
Під час укладення угоди про примирення потерпіла та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 152 КК України, на підставі ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2006 року і остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України, та просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_7 під час судового засідання також просила затвердити угоду про примирення, пояснила, що дана угода укладена нею з обвинуваченим добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, їй зрозумілі.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч.5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, важкий стан здоров`я обвинуваченого, відсутність претензій у потерпілої.
Зокрема, відповідно до довідки начальника медичної установи Закарпатської УВП № 9 ОСОБА_5 хворіє, перебуває на обліку з приводу серцевої патології та патології бронхо-легеневої системи.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 20.01.2006 року за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 15.10.2008 року з не відбутим строком 6 місяців 29 днів. Оскільки злочин, у якому ОСОБА_5 обвинувачується, вчинений ним в період не відбутої частини покарання за попередній вироком, йому слід призначити покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за даним вироком.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
При цьому суд враховує, що відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 20.02.2015 року, а фактично ОСОБА_5 під вартою перебуває з 28.01.2014 року, оскільки в цей час затриманий в м.Москва Російської Федерації. Таким чином, на час проголошення вироку ОСОБА_5 фактично відбув покарання, що йому призначається, так як строк тримання його під вартою становить 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Згідно ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.
Оскільки на момент проголошення вироку ОСОБА_5 фактично відбув покарання, що йому призначається судом, згідно матеріалів справи він хворіє на важку хворобу, з потерпілою примирився, про що свідчить укладена між ними угода, суд вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики втратили свою актуальність, а тому в даному випадку є підстави для застосування ст. 377 КПК України та зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370-374, 377, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 квітня 2015 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000238 від 12.01.2013 року.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст.152 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.01.2006 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
До строку відбуття покарання зарахувати період тримання ОСОБА_5 під вартою з 28.01.2014 року, що становить 1 (один) рік 3 (три) місяці.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.3 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1