Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кравченка С.І.,

суддів: Лагнюка М.М., Тельнікової І.Г.,

за участю прокурора Кравченко Є.С.,

засудженого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

захисника ОСОБА_5,

потерпілого ОСОБА_6,

потерпілого ОСОБА_7,

представника потерпілого ОСОБА_8,

розглянула в судовому засіданні в режимі відеоконференції 25 грудня 2014 року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисників - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2012 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого

засуджено:

за п.п. 1,7 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15 п.п. 1,7 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі;

за ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- ОСОБА_7 50000 грн. моральної шкоди та 6103, 69 грн. матеріальної шкоди;

- ОСОБА_9 50000 грн. моральної шкоди та 6103, 69 грн. матеріальної шкоди;

- ОСОБА_10 100000 грн. моральної шкоди та 6203 грн. матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів на підставі 81 КПК України 1960 року.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_11, щодо якого судові рішення на цей час переглядаються.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 та ОСОБА_11 визнано винними

у злочинах, вчинених за наступних обставин.

1 січня 2011 року близько 5 год. 30 хв. ОСОБА_1, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прибули до бару «Корал», що в м. Нікополь Дніпропетровської області по пр. Трубників, 25 для святкування Нового року. Знаходячись в приміщенні вказаного закладу, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, порушуючи норми громадської поведінки та моралі, безпричинно, з хуліганських мотивів, діючи з особливою зухвалістю, наніс охоронцю бару ОСОБА_13 удар рукою в обличчя, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження та почав утримувати останнього.

В подальшому до протиправних дій ОСОБА_1 приєднався ОСОБА_11 При цьому ОСОБА_11, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, діючи з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи правила поведінки та моралі, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13, якого утримував ОСОБА_1, заніс над ним руку, однак не зміг нанести удар, оскільки інший охоронець бару ОСОБА_14 наніс ОСОБА_11 випереджувальний удар кулаком в обличчя з метою припинення хуліганських дій, внаслідок чого ОСОБА_11 заподіяно легкі тілесні ушкодження.

В подальшому ОСОБА_1, продовжуючи дії, направлені на порушення громадського порядку, наніс ОСОБА_15 удар кулаком в обличчя, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Протиправні дії ОСОБА_1 та ОСОБА_11 привернули увагу відвідувачів закладу та адміністратора бару ОСОБА_16, яка повідомила останніх про те, що викликала працівників міліції, тим самим змусила їх перейти в інший зал, що знаходиться ближче до виходу.

Перебуваючи в танцювальному залі, ОСОБА_11 побачивши ОСОБА_17, який до цього намагався припинити його бійку з охоронцями, та, продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи в громадському місці, ігноруючи існуючі правила поведінки та моралі, діючи з особливою зухвалістю, підбіг до ОСОБА_17 та наніс декілька ударів кулаком в обличчя, від яких останній впав, після чого наніс ще декілька ударів ногами по тулубу. Своїми протиправними діями ОСОБА_11 заподіяв ОСОБА_17 легкі тілесні ушкодження.

В цей час ОСОБА_1, перебуваючи в танцювальному залі бару, будучи позбавленим можливості продовжити бійку з охоронцями, близько 5 год. 55 хв., продовжив свої хуліганські дії і, ігноруючи елементарні правила поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, почав нецензурно ображати адміністратора бару ОСОБА_16 та, бажаючи залякати присутніх, почав демонструвати наявний у нього ніж та вимагав покликати до нього охоронців, котрим при цьому погрожував розправою. При цьому ОСОБА_1 для того, щоб надати реальності своїм погрозам, діючи з хуліганських мотивів та особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_18, що наблизилась до нього, удар в ліве стегно рукояткою ножа, який був заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а потім удар лезом ножа в лівий бік, чим спричинив ОСОБА_18 легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_1 з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар лезом ножа в область правого стегна ОСОБА_19, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження.

В подальшому ОСОБА_1 о 6 год. 00 хв. 1 січня 2011 року, знаходячись в приміщенні бару «Корал», перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських мотивів та особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_20, який намагався припинити його хуліганські дії, не менше трьох ударів ножем в груди та праве передпліччя, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження від яких 1 січня 2011 року о 10 год. в ЦМЛ №1 м. Нікополя ОСОБА_20 помер.

Слідом за ОСОБА_20 до ОСОБА_1 з метою припинення хуліганських дій підійшов ОСОБА_21. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вимоги ОСОБА_21 не виконав та почав чинити супротив, після чого між ними виникла бійка, в ході якої ОСОБА_1 о 6 год. 02 хв., діючи з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_21 не менше 9 ударів ножем в грудну клітину, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 6. год. 05 хв. помер на місці.

ОСОБА_22, будучи присутнім при вищевказаних подіях, маючи на меті припинити хуліганські дії ОСОБА_1 почав його виштовхувати із залу, однак ОСОБА_1, вчиняючи супротив ОСОБА_22, із хуліганських мотивів, діючи з особливою зухвалістю, маючи на меті вбивство ОСОБА_22, наніс останньому не менше трьох ударів ножем в область лівого стегна та грудної клітки.

Після чого у ОСОБА_1 виникла бійка з ОСОБА_23 При цьому ОСОБА_1, знаходячись у приміщенні бару «Корал» о 6 год. 06 хв. 1 січня 2011 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, діючи з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та діючи з особливою зухвалістю, маючи намір на позбавлення життя ОСОБА_23, наніс останньому не менше двох ударів ножем в область поясниці та грудної клітки. Після вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_11 втекли з місця пригоди.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив всі дії, які вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_23 та ОСОБА_22, однак їх смерть не настала з причин, які не залежали від волі ОСОБА_1, оскільки останні чинили йому активний спротив та їм своєчасно було надано медичну допомогу. В результаті протиправних дій ОСОБА_1 ОСОБА_23 та ОСОБА_22 було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 квітня 2014 року вирок місцевого суду змінено.

Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину з особливою жорстокістю.

В решті вирок суду залишено без зміни.

На вказані судові рішення було подано касаційні скарги засудженим ОСОБА_1 та його захисниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У касаційній скарзі захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять судові рішення скасувати, а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину на підставі п.2 ст. 6 КПК України 1960 року. Засуджений ОСОБА_1 у свою чергу просить судові рішення скасувати, а справу направити для проведення додаткового розслідування. У своїх касаційних скаргах скаржники посилаються на неправильне застосування кримінального закону, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, однобічність та неповноту досудового та судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, посилаються на те, що досудовим слідством не зібрано доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до вчинення вказаних злочинів. Вказують на те, що вирок суду не відповідає положенням ст. 324 КПК України 1960 року, оскільки базується на припущеннях. Зазначають про неправильне застосування кримінального закону, а саме ст. 2 КК України оскільки судами не було достовірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому злочинів. Крім того, вказують що під час апеляційного розгляду справи суд належним чином не дослідив доводи апеляцій та безпідставно їх відхилив, а тому ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг, пояснення захисників та засудженого, які підтримали подані касаційні скарги, пояснення потерпілих та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення касаційних скарг, обговоривши доводи, викладені в касаційних скаргах та перевіривши кримінальну справу, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційних скарг, як засуджений ОСОБА_1 так і його захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4, обґрунтовуючи касаційні вимоги, посилаються, у тому числі, і на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, визначення яких дано у статтях 368, 369 КПК України 1960 року, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена. Отже, касаційний суд при касаційному розгляді виходить із обставин справи, встановлених судом.

Оцінюючи правильність постановлених щодо ОСОБА_1 судових рішень з огляду на правильність застосування кримінального закону та дотримання вимог кримінально-процесуального закону, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильність кваліфікації його дій підтверджується зібраними по справі, дослідженими під час судового засідання і наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Зокрема, приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1, судом були перевірені та оцінені показання потерпілих ОСОБА_23, ОСОБА_18, ОСОБА_24, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, які вказували на те, що безпосередньо бачили в руках ОСОБА_1 ніж та вказали на нього як на особу, яка наносила удари потерпілим.

Доведеність вини ОСОБА_1 у заподіянні смертельних поранень ОСОБА_20 також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_30, ОСОБА_30, ОСОБА_31 та ОСОБА_32 Крім того, вказані висновки суду підтверджуються відомостями, які зафіксовані в протоколах огляду місця події, висновках судово-медичних та судово-криміналістичних експертиз, протоколах впізнання особи та предметів, речовими доказами. Підстави вважати, що вказані докази були зібрані з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства у зв'язку із чим вони є допустимими по справі відсутні.

Дії ОСОБА_1 за п.п. 1,7 ч.2 ст. 115 КК, ч. 2 ст. 15 п. п. 1,7 ч.2 ст. 115 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України кваліфіковано правильно.

Таким чином доводи касаційних скарг про те, що судом до ОСОБА_1 було неправильно застосовано кримінальний закон є безпідставними.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу засудженого та наявність по справі обставини, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_1 за п.п.1,7 ч.2 ст. 115 КК та визначення йому остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі суд належним чином врахував вимоги ст. 64 КК України. Зокрема судом було враховано, те, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні особливо тяжких злочинів. При цьому суд послався на встановлені обставини вчиненого злочину, зокрема на те, що умисні дії ОСОБА_1 призвели до загибелі двох та поранення ще чотирьох людей. Також судом взяті до уваги дані, які характеризують засудженого. Тому висновок суду про те, що ОСОБА_1 становить особливу небезпеку для суспільства, а тому йому може бути застосована міра покарання у виді довічного позбавлення волі, на думку колегії суддів, є мотивованим.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку були належним чином досліджені матеріали справи, проаналізовані докази, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини засудженого, та досліджено доводи апеляцій, які по суті є аналогічними з доводами, викладеними в касаційних скаргах, а ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, що є підставою для скасування судових рішень, колегія суддів не встановила.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалені по справі судові рішення є законними та обґрунтованими і підстав для задоволення касаційних скарг не вбачає.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року. п.п.11,15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 квітня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його касаційну скаргу та касаційну скаргу його захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - без задоволення.

С у д д і:

підпис підпис підпис

С.І. Кравченко М.М. Лагнюк І.Г. Тельнікова

Згідно з оригіналом

Суддя С.І. Кравченко