Справа № 346/848/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/87/2015 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, згідно ст.89 КК України не судимого , на утриманні 2 малолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.2 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 1 лютого 2015 року близько 20.30 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт з своєю тещею потерпілою ОСОБА_4 , в ході якого наніс потерпілій на грунті раптово виникнувших особистих неприязних відносин, один удар кулаком правої руки в підборіддя,внаслідок чого потерпіла впала на землю, після чого обвинувачений ОСОБА_5 наніс їй ще один удар ногою по нозі потерпілої, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці підборіддя та нижньої губи справа, з відповідним крововиливом (синцем) на слизовій оболонці рота, травматичного вивиху (втрати) 2-го та 3-го зубів нижньої щелепи справа, двох синців в ділянці лівого стегна,що підтверджується висновком експерта №20 від 9.02.2015р. За ступнем тяжкості спричинені потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження, що викликало незначну стійку втрату загальної працездатності.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно 1 лютого 2015 року вдень по місцю свого проживання обійшов худобу, потім пішов в магазин, після чого завернув в гості до свого сусіда ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , з яким розпив 0.25 пляшки горілки. Близько 0.30 год 2 лютого 2015 року він повернувся додому, де його чекала дружина, та знаходилась його теща потерпіла по справі ОСОБА_4 . У нього виникла суперечка з дружиною, вони взаємно почали лаяти один одного. Потерпіла в цей час вийшла з будинку і він побачив, як вона стояла біля входу з лопатою і намагалась його вдарити. Під час конфлікту з дружиною, він наніс удар кулаком по обличчю потерпілої від чого остання впала на землю, а він наніс їй ще один удар ногою по лівій нозі потерпілої.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.125 ч.2 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на утриманні двоє малолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.125 ч.2 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев"яносто) грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1