Справа № 333/2097/15-к
Провадження №1-кп/333/280/15
ВИРОК
Іменем України
22 квітня 2015 року

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001141, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місця реєстрації не має раніше судимого: 29.11.2007 р. Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 122, ст.. 395, ст.. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 17.10.2009 року по відбуттю строку покарання; 06.05.2010 року Нікопольським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 357, ст.. 70 КК України до трьох років та 5 місяців позбавлення волі; 23.03.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.06.2013 року по відбуттю строку покарання, у здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і повторно скоїв аналогічний злочин, при наступних обставинах. 11 березня 2015 року ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті №4 за адресою: м. Запоріжжя по вул. Космічній буд.76-а маючи умисел на таємне викрадення чужого майна відкриши сумку побачив мобільний телефон «Леново А369і», чорного кольору та банківську картку «Ощад Банк» № НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він залишиться ніким не помічений, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, викрав з сумки вищевказаний мобільний телефон вартістю 1519 гривень 01 копійка та банківську картку «Ощад Банк» після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник з викраденим майном. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1519 грн. 01 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторна.

30.03.2015 року разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному в ЄРДР за №0001141 від 13.03.2015 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла угода про примирення від 21.03.2015 р. між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідно до якої: потерпілий та підозрюваний на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення. За цією угодою: 21 березня 2015 року, слідчим СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області, по вказаному кримінальному провадженню №0001141 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, громадянину ОСОБА_4 . Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від покарання з випробувальним терміном 1 рік та покладенням обов`язків: не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місяця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Із запропонованим видом та мірою покарання підозрюваний ОСОБА_4 згоден.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку роз`яснені і є зрозумілими, згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України та згідно п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК. У разі невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Вислухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , яка підтвердила, що матеріальна шкода ОСОБА_4 їй відшкодована, вивчивши матеріали кримінального провадження №0001141 , проаналізувавши надану угоду про примирення, суд прийшов до висновку, що можливо затвердити вказану угоду про примирення та ухвалити вирок на підставі угоди. До такого висновку суд прийшов з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинену повторно, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 21 березня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за цією статтею у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1