Ухвала

іменем україни

20 січня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_8.,
суддів:ОСОБА_9., ОСОБА_10,
при секретарі ОСОБА_11.,
за участю прокурора ОСОБА_12

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004870 за обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Неженка Рузаєвського району Кокчетавської області республіки Казахстан, проживаючого АДРЕСА_1,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК,

в с т а н о в и в:

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати.

Прийняте рішення щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він у середині вересня 2013 року в денний час на пустирі фермерського господарства в м. Південне Харківського району Харківської області знайшов полімерний пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 4,4648 г, який переніс та зберігав за місцем свого проживання АДРЕСА_1 з метою збуту.

20 листопада 2013 року о 01.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 незаконно збув ОСОБА_7 частину придбаного ним особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, масою 2,1166 г за 40 грн, попередньо домовившись про можливість збуту і його решти.

Після цього 25 листопада 2013 року о 18.30 год. ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння за місцем свого проживання, незаконно збув ОСОБА_7 за 40 грн. решту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, масою 2,3482.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 травня 2014 року вирок змінено, призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 307 КК із застосування ст. 69 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов'язків, передбачених пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК.

У касаційній скарзі з доповненнями прокурор, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м'якості, просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує на безпідставне призначення апеляційним судом ОСОБА_6 із застосуванням ст. 69 КК більш м'якого покарання, ніж передбачено санкцією ч. 2 ст. 307 КК, а також звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Подія кримінального правопорушення, доведеність винності ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 2 ст. 307 КК не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість судових рішень у цій частині не оскаржено.

Переглядаючи вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд врахував тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, дані про особу винного, який позитивно характеризується, не має судимостей, займається трудовою діяльністю, доглядає за матір'ю - інвалідом ІІ групи, сам страждає рядом захворювань, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та сприяв слідству. Визнавши вказані обставини такими, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, апеляційний суд правильно змінив вирок місцевого суду та із застосуванням положень ст. 69 КК призначив засудженому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК.

Разом з тим рішення апеляційного суду про застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 75 КК є немотивованим.

Так, в ухвалі апеляційний суд належним чином не обґрунтував свого висновку про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, пославшись при цьому на ті ж обставини, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 69 КК.

Інших даних, які свідчили б про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, апеляційний суд в своїй ухвалі не навів.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність - ст. 75 КК, з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати вищенаведене і, за умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення, призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК слід вважати м'яким.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 06 травня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10