Справа № 176/39/15-к
Провадження №1-кп/190/59/15
УХВАЛА
30 квітня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 186 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України.

27.04.2015 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому останній просив змінити йому міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обгрунтування заявленого клопотання послався на те, що ухилятися від правосуддя наміру не має, крім того має матір похилого віку, яка потербує його матеріальної підтримки.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечив, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думку прокурора, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 просили відмовити.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно із вимогами п. п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку, що підстав щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки не припиненні ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки (не працевлаштований, не одружений, відсутні утриманці). Також приймаючи до уваги стан його здоров`я щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тому за сукупністю цих ознак суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання обвинуваченого відмовити, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,183 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Головуючий-суддя ОСОБА_1