Провадження № 1-кп/161/38/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 січня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

основних присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря - ОСОБА_6 ,

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002613, що надійшло з прокуратури м.Луцька 04.12.2014 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Актюбінськ Республіки Казахстан, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України судимості не має,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, п.9,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.129 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Вознесеновка Актюбінської області Республіки Казахстан, гр.України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 24.02.1998 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.ст.81 ч.3, 89 ч.1, 140 ч.2, 145 ч.1, 42 КК України (в ред.1960 року) до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 03.08.2001 року на підставі Закону України «Про амністію» (невідбутий строк покарання 2 роки 6 місяців 27 днів);

· 21.05.2002 року Луцьким міським судом Волинської області за ст.ст. 185 ч.5, 69, 262 ч.1, 263 ч.1, 357 ч.3, 15, 185 ч.3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 12.02.2007 року, по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, п.9,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , 07.10.2014 року о 21.35 год., знаходячись в сторожовому приміщенні на території ТзОВ «Промислово-комерційна фірма Євростар», що за адресою: м.Луцьк, пр.Перемоги, 30, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, умисно протиправно заподіяли смерть іншій людині ОСОБА_16 , з корисливих мотивів. Так, ОСОБА_14 , здійснив прицільний постріл з револьвера, спорядженого боєвими припасами, який підготував заздалегідь, в область верхньої частини грудної клітки, після чого, цим же револьвером, наніс 35 ударів в тім`яну та лобну ділянки голови ОСОБА_16 , а ОСОБА_15 - наніс декілька ударів кухонним ножем, який підібрав на місці події, в голову та шию.

В результаті вказаних дій та згідно висновку судово-медичної експертизи №370 від 27.11.2014 року ОСОБА_16 було спричинено наступні тілесні ушкодження - дві непроникаючі колото-різані рани обличчя, дві непроникаючі колото-різані рани передньої поверхні шиї, вогнепальна, кульова, сліпа, непроникаюча рана передньої поверхні грудної клітки, різана рана правого променево-зап`ястного суглобу, різана рана другого пальця лівої китиці, різана рана між 2 і 3 пальцями лівої китиці, різана рана по долонній поверхні лівої китиці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння необхідний термін більше шести діб, але менше 21 доби; тридцять п`ять забійних ран тім`яної та лобної ділянок голови із вдавленими зламами кісток склепіння черепа, проникаюча у грудну порожнину колото-різана рана з ушкодженням підключичної артерії, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, що в даному конкретному випадку і викликало смерть ОСОБА_16 .

Після цього, з метою доведення свого умислу до кінця, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , викрали з вказаного приміщення мобільний телефон марки «Nokia C3» вартістю 510 грн., з карткою пам`яті формату «miсro SD HS» вартістю 37, 50 грн., належні потерпілому ОСОБА_16 , спричинивши майнової шкоди на загальну суму 547, 50 грн., а також спортивну сумку марки «ADIDAS» вартістю 30 грн., 24 круги до «болгарки» загальною вартістю 528 грн., восьми канальний цифровий відеореєстратор моделі «DVR0804LE-A» вартістю 2590 грн., блок живлення вартістю 280 грн., телевізор «ELEKTRON» вартістю 975 грн., комуфляжні штани вартістю 70 грн., належні ТзОВ «Промислово-комерційна фірма «Євростар», чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 4473 грн.

Вони ж, 07.10.2014 року о 21.35 год., за попередньою змовою між собою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_16 , що виразився у подоланні його опору через зштовхування в сторожове приміщення, що на території ТзОВ «Промислово-комерційна фірма «Євростар», за адресою: м.Луцьк, пр.Перемоги, 30, проникнувши, таким чином у вказане приміщення, де, вчинили на нього розбійний напад, поєднаний із насильством, що виразилось в здійсненні ОСОБА_14 пострілу револьвером, заздалегідь пристосованим для вчинення даного злочину, в область верхньої частини грудної клітки, та, нанесенні цим же револьвером 35 ударів в тім`яну та лобну ділянки голови, а ОСОБА_15 - нанесенні ножем, який підібрав на місці події, численних ударів по тулубу та голові потерпілого, в результаті чого ОСОБА_16 було спричинено ряд тілесних ушкоджень, від яких він помер. Усунувши перешкоду для доступу до матеріальних цінностей, обвинувачені заволоділи мобільний телефон марки «Nokia C3» вартістю 510 грн., з карткою пам`яті формату «miсro SD HS» вартістю 37, 50 грн., належні потерпілому ОСОБА_16 , спричинивши майнової шкоди на загальну суму 547, 50 грн., а також спортивну сумку марки «ADIDAS» вартістю 30 грн., 24 круги до «болгарки» загальною вартістю 528 грн., восьми канальний цифровий відеореєстратор моделі «DVR0804LE-A» вартістю 2590 грн., блок живлення вартістю 280 грн., телевізор «ELEKTRON» вартістю 975 грн., комуфляжні штани вартістю 70 грн., належні ТзОВ «Промислово-комерційна фірма «Євростар», чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 4473 грн.

Вони ж, 07.10.2014 року близько 21.50 год., за попередньою змовою між собою, повторно, діючи з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людини, з метою приховати інші злочини, а саме - умисне вбивство ОСОБА_16 та розбійний напад на нього, вчинені ними за кілька хвилин до цього, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в сторожовому приміщенні на території ТзОВ «Промислово-комерційна фірма Євростар», що за адресою: м.Луцьк, пр.Перемоги, 30, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, вчинили незакінчений замах на вбивство, однак не закінчили даний злочин з причин, що не залежали від їх волі, так як не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Так, ОСОБА_14 схопив ОСОБА_10 , який підійшов до сторожового приміщення, руками за ноги та повалив на підлогу, заблокувавши його рухи, після чого ОСОБА_15 наніс потерпілому декілька ударів кулаками рук та ніг в ділянку тулуба та обличчя та один удар кухонним ножем в задньо-бокову поверхню грудної клітки зліва. В подальшому, ОСОБА_14 , продовжуючи свої спільні злочинні дії та маючи намір довести умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 до кінця, продовжував утримувати останнього на підлозі в положенні лежачи та блокувати його рухи, а ОСОБА_15 наніс йому удар в область голови, однак потерпілий зміг вирватись та втекти, в зв`язку з чим обвинувачені не змогли закінчити свій злочинний намір з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

В результаті вказаних протиправних дій та згідно висновку судово-медичної експертизи №1100 від 13.10.2014 року потерпілому ОСОБА_10 було спричинено тілесних ушкоджень у виді рани в ділянці носа зліва, рани задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, які за ступенем тяжкості відносяться категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна в ділянці перенісся дещо зліва, поверхневі рани в ділянках 2-го пальця правої кисті, 4-го пальця лівої кисті, точкової рани долонної поверхні лівої кисті, садна в ділянці 3-го пальця правої кисті, садна в ділянці живота справа, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_14 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої особи, незаконно придбав та зберігав без передбачених законом дозволів, за місцем свого проживання - в будинку АДРЕСА_1 , 3 патрони калібру 4 мм. 08.10.2014 близько 21.35 год. переніс вказані патрони до будинку АДРЕСА_2 , де вони були виявлені та вилучені працівниками міліції.

Згідно висновку судової балістичної експертизи №844 від 10.11.2014 року три патрони, вилучені під час огляду місця події 08.10.2014 року по пр.Перемоги м.Луцька, відносяться до боєприпасів і є переснарядженими саморобним способом шляхом збільшення навіски порохового заряду довгих патронів Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм, для стрільби придатні.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_14 07.10.2014 року о 21.50 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік магазину «Ольга», що по пр.Перемоги, 20 м.Луцька, умисно, із застосуванням револьвера «EKOL Viper», призначеного для стрільби патронами Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм. для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків, якого направив у бік потерпілої ОСОБА_9 , при цьому, словесно висловивши погрозу вбивством, яку остання сприйняла як реальну.

Таким чином, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, вчинили злочин, передбачений п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України.
Своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше приміщення, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вчинили злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились в замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з метою приховати інший злочин, вчинених особами, які раніше вчинили умисне вбивство, за попередньою змовою групою осіб, яке не було закінчене з причин, що не залежали від їх волі, не вчинивши усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.15 п.п. 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України.

Окрім того, ОСОБА_14 своїми умисними діями, які виразилися у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_14 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненні злочинів, по яких органом досудового розслідування йому оголошено про підозру, визнав частково. Цивільні позови потерпілих про відшкодування завданої моральної шкоди не визнав. Дав показання про те, що 07.10.2014 року близько 19.00 год. він разом із батьком ОСОБА_15 поїхали у м.Луцьк на пилораму, що розташована неподалік мосту по пр.Перемоги, 30 м.Луцька, щоб зустрітися із чоловіком на ім`я ОСОБА_17 , у якого він раніше працював, щоб отримати борг за два місяці роботи. Із собою він взяв пістолет типу «Револьвер» із набоями (брав з метою попередження можливості виникнення загрози для його життя та здоров`я при вирішення вказаного питання). Близько 21 год. вони підійшли до території металобази, де також розташовувалась і пилорама, однак там нікого не було. Коли вони поверталися у нього ОСОБА_14 - виник умисел на заволодіння грошима, які могли знаходитись у приміщенні охорони, що на території металобази, так як вважав, що там зберігалися кошти за прийом металу. З цією метою він дістав пістолет, яким мав намір налякати охоронця, щоб останній віддав кошти. Разом з ним пішов його батько ОСОБА_15 , однак він не пам`ятає, чи висловлював він свій намір у голос і чи погоджувався на це батько. Вони зайшли на територію металобази та підійшли до охоронної будки. Він ( ОСОБА_14 ) постукав у вікно охоронцю, який був у вагончику, тому останній відкрив двері. Відразу ж він навів у напрямку його тулуба пістолет на щось промовив (конкретних слів не пам`ятає), однак їх зміст полягав у необхідності передання наявних у нього коштів. В цей момент охоронник вдарив ногою його батька, тому він, з близької відстані, один раз вистрелив у охоронця, від чого він зігнувся. Після чого він заштовхав охоронця в середину та почав наносити удари по голові пістолетом, який тримав у руці. Де в цей час знаходився його батько, і чи наносив він удари ножем не бачив. Кількості нанесених ударів по голові охоронця не знає, однак наносив удари до того часу, поки охоронець не перестав рухатись. Саме в момент втрати охоронцем свідомості зателефонував його мобільний телефон, тому батько взяв його та відхилив виклик, вийняв батарею живлення та поклав собі у кишеню. Він ( ОСОБА_14 ) став виривати проводку, яка йшла до відео реєстратора, щоб приховати свої дії та уникнути відповідальності, оскільки вважав, що його дії із батьком будуть зафіксовані на відеокамеру. В подальшому вони знайшли сумку, куди поклали круги від болгарки, обладнання, яке здійснювало запис на відеокамери, чи були ще якісь речі - не пам`ятає. Сейф вони відтягували, оскільки вважали, що за ним знаходяться кабелі до сервера. Після чого вони стали йти від вагончика. Однак неподалік вхідних воріт підприємства, вони помітили чоловіка, який запитав де охоронець. На це його батько відповів, що охоронець відпочиває. Після чого чоловік запитав, що у сумці, яку ніс він, швидко їх оминув та пішов у вагончик. Оскільки вони боялись бути викритими у вчиненні злочину щодо охоронця, тому вони разом з батьком пішли за чоловіком, з метою його зв`язати та втекти з місця події. Вони закрили прохід із вагончика, так як чоловік вже був у середині, збили з ніг на підлогу, де він його утримував, ударів не наносив. Чи наносив батько удар ножем або ж руками - не бачив. В ході боротьби чоловіку вдалося вирватися, він став втікати, тому вони також почали бігти, з метою втекти. По дорозі викинув сумку, яку ніс у руках. Вони бігли поміж будинками, перелазили через паркани, коли він трохи відірвався від батька, то почув крики, а коли вибіг на пр.Перемоги (неподалік мосту) помітив, як батька бив чоловік, біля якого була дівчина потерпіла ОСОБА_9 , саме тому він підбіг до них, направив пістолет на дівчину, попередив, що буде стріляти та постріляє їх, внаслідок чого вони налякалися та відійшли від його батька. Після цього вони продовжили втікати, однак на території пожежної частини, чоловік, який раніше вирвався від них із вагончика, разом із ще одним незнайомим чоловіком, затримали їх, стали їх бити, та вирвали у нього із рук пістолет. Трохи згодом прибули працівники міліції. Ствердив, що наміру вбивати ні ОСОБА_16 , ні ОСОБА_10 не мали, попередньо про вчинення будь-яких злочинів не домовлялись.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2014 року (з відеофіксацією) за участю підозрюваного ОСОБА_14 стверджується, що останній розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та деталізував власні показання на місці вчинення злочину, зазначивши, що повідомляв батька ОСОБА_15 про намір вчинити напад на охоронника, з метою заволодіння наявними там коштами, на що батько погодився та вчиняв спільні дії як по побиттю ОСОБА_16 , так і по побиттю ОСОБА_10 .

Аналогічні показання ОСОБА_14 , зокрема в частині обізнаності батька та вчиненні відповідних спільних дій, відображені і у протоколі одночасного допиту між обвинуваченими.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину у вчиненні злочинів, по яких органом досудового розслідування йому оголошено про підозру, зі слів - визнав. Цивільні позови потерпілих про відшкодування завданої моральної шкоди визнав. Дав показання про те, що 07.10.2014 він разом із сином - ОСОБА_14 знаходився дома - АДРЕСА_1 . Близько 19.00 год. вони поїхали в м.Луцьк на роботу, щоб розвантажити вагони та підзаробити коштів. Чи мав із собою ОСОБА_18 зброю йому не відомо. Оскільки вагонів не було, тому вони, за його пропозицією, вирішили піти на пилораму, що розташована поряд із металобазою, щоб зустрітися із чоловіком на ім`я ОСОБА_17 , у якого його син раніше працював, з метою повернення боргу за два місяці роботи. Вони пішки прийшли до вхідних дверей металобази, що за адресою АДРЕСА_2 , пройшли через металеві ворота та направилися на територію пилорами. На базі нікого не було, тому пішли назад, однак на території помітили охоронника, який був на вулиці та який гукнув йому, щоб той підійшов до вагончика. Син пішов попереду, а він відійшов на кілька метрів. Почувши шум, він підійшов до вагончика (при цьому, сина не бачив), і охоронник відразу ж вдарив його ногою, тому він ( ОСОБА_15 ) заштовхав охоронця у коридор вагончика та став із ним битися, де був його син - йому не відомо, оскільки він не звертав уваги, однак ствердив, що участі у бійці він не брав. Під час нанесення ударів вони впали на землю, і в ході сутички він вихопив із рук охоронця якийсь твердий предмет та почав ним наносити удари. В цей момент ОСОБА_14 відтягував охоронця від нього, однак чи наносив він удари не бачив. Після чого він схопив ножа, який лежав на тумбочці та, в процесі боротьби, потерпілий сам наштовхнувся на ніж в область шиї, від чого перестав рухатися. Ствердив, що ніж знаходився лише у нього, ним було нанесено одне ушкодження. В цей момент на тумбочці зателефонував мобільний телефон, який він відразу вимкнув, вийняв із нього батарею та поклав собі у кишеню куртки. Син ОСОБА_18 став відключати реєстратор, з метою, щоб їх дії ніхто не викрив. У сусідній кімнаті, двері якої були вибиті внаслідок боротьби із охоронцем, вони стали відсовувати сейф, щоб дістати кабелі, які були підключені до камер спостереження, щоб їх вимкнути, однак їх там не було. Потім вони знайшли сумку, у яку ОСОБА_18 поклав реєстратор, чи клав він ще якісь речі - не бачив. Коли вони виходили, то неподалік вагончика помітили невідомого чоловіка, який запитав де охоронець, на що він відповів, що він відпочиває. Тоді той побіг у вагончик, а вони, боячись бути викритими, пішли за ним. У коридорі звалили чоловіка з ніг, син утримував його за тулуб, а він, маючи при собі ніж, який поклав у кишеню, знайшов кабель, щоб його зв`язати. Яким чином потерпілому було нанесено ушкодження ножем йому не відомо, припускає, що він міг сам наштрикнутись на ніж. Після чого чоловік вирвався та став втікати, а вони і собі стали бігти з метою втекти. По дорозі ОСОБА_18 викинув сумку, яку він ніс у руках. Бігли вони поміж будинками, однак в подальшому були затримані двома невідомими чоловіками, які їх били. ОСОБА_19 втечі та затримання - не пам`ятає.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2014 року (з відеофіксацією) за участю підозрюваного ОСОБА_14 стверджується, що останній розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та деталізував власні показання на місці вчинення злочину, ствердивши, що саме він наносив удари по голові охоронцю твердим предметом, який вирвав з його рук, а коли зрозумів, що не зможе з ним впоратись схопив ніж та наніс ним один удар у напрямку шиї охоронця. Син ОСОБА_18 з`явився лише після того, як зателефонував мобільний телефон. З іншим потерпілим ОСОБА_10 вони обоє бились у коридорі вагончика, наносили удари по його тілу, а потім він, взяв ніж, який поклав знову та ту ж тумбочку, після нанесення удару ОСОБА_16 , та, можливо, царапнув чоловіка або ж він сам на нього наштрикнувся.

Не зважаючи на фактичне заперечення вини ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, п.9, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, та часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_14 , окрім того, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.263 ч.1, 129 ч.1 КК України, їх винуватість підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 дала показання про те, що ОСОБА_20 був її батьком, з ним у неї та її дитини були теплі родинні відносини. Він був чудовим батьком, дідусем та чоловіком. 07.10.2014 року у вечірню пору (близько 21.00 год.) приїхала додому, де були мама, племінниця ОСОБА_21 , її син ОСОБА_22 та чоловік ОСОБА_10 , який відразу ж, після її повернення, поїхав по справах. Батько ОСОБА_16 близько 18.00 год. пішов на нічну зміну на роботу, оскільки він працював охоронником у приватному підприємстві, яке знаходиться у м.Луцьку по пр.Перемоги, 30. Після її повернення мати повідомила, що хвилюється за батька, оскільки той не відповів на телефонний дзвінок, і у нього він вимкнений. Спочатку вона заспокоювала матір, однак потім зателефонувала ОСОБА_10 , щоб він заїхав автомобілем до батька. Оскільки той не повідомив, коли він це зробить, а мати продовжувала хвилюватись, вона вирішила сама туди сходити. З нею пішла племінниця ОСОБА_21 . Коли вони були біля мосту їй зателефонував чоловік та сказав, щоб вона телефонувала у міліцію, вона не повірила, та почала бігти до роботи батька. Коли вони були за кілька метрів, звідти вибіг її чоловік ОСОБА_23 , який крикнув, щоб вони втікали, тоді побачила, що за ним бігли двоє чоловіків, які, помітивши їх, відразу ж почали втікати та побігли у двори. Тому ОСОБА_23 розвернувся та побіг за ними, а вона - паралельно побігла по іншій вулиці у тому ж напрямку. Біля магазину «Ольга» вона помітила ОСОБА_23 , який повалив на землю одного із тих чоловіків, який був у темному одязі та у кепці чорного кольору, однак в цей час до них підбіг інший чоловік та направив безпосередньо на неї пістолет, цілячись у груди, переводячи його з неї на ОСОБА_23 , а тому вона реально злякалась, оскільки він кричав, що буде стріляти, тому ОСОБА_23 її прикрив і вони відступили від першого чоловіка, який лежав. Після цього вони обоє почали знову втікати, а ОСОБА_23 знову побіг за ними. Вона стала телефонувати у міліцію, помітила, що на землі, де лежав той чоловік, залишився туфель чорного кольору. Пізніше приїхали працівники міліції, вони підійшли до сторожового приміщення, де все було перекинуте, однак в середину вона не заходила, оскільки боялась. Працівники міліції зайшли у середину та повідомили, що батько знаходиться на підлозі і там багато крові, викликавши швидку допомогу. По телефону ОСОБА_23 повідомив, що знаходиться на території пожежної частини неподалік ОСОБА_24 . Після приїзду туди побачила тих двох чоловіків, які втікали вулицями від ОСОБА_23 , їх було затримано. Після цього ОСОБА_23 забрала швидка допомога, оскільки у нього була порізана спина. Категорично ствердила, що особи, які втікали від ОСОБА_23 , яких вони намагались затримати є саме обвинувачені, окрім того, особою, яка погрожувала пістолетом був ОСОБА_14 . Просить задовольнити заявлений цивільний позов, наполягає на призначенні обвинуваченим найсуворішої міри покарання у виді довічного позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_10 дав показання про те, що 07.10.2014 року у вечірню пору йому зателефонувала дружина ОСОБА_9 та повідомила, що батько, який знаходився на роботі, не відповідав на телефонні дзвінки, тому попросила заїхати до нього. Він під`їхав до складів, де знаходився вагончик охоронника, і, не заглушивши двигун, почав мигати фарами, щоб вийшов батько. Оскільки той довго не виходив, то вирішив сходити сам. Коли підходив до вагончика, то побачив біля входу двох чоловіків, в одного з яких в руках була велика спортивна сумка. Він направився в їх сторону і запитав, де охоронник, назвавши його по батькові - ОСОБА_25 . На що один з чоловіків відповів - «отдыхает». Тільки він зайшов у вагончик, чоловіки відразу ж вбігли за ним, перегородили шлях до виходу, збили з ніг і почали наносити удари кулаками у різні частини тіла. Коли він знаходився обличчям до підлоги, один із чоловіків чоловік наніс удар ножем у спину в лівий бік, від чого він відчув різкий біль, після цього нападник, що наніс цей удар трохи сповз з нього і він точно побачив, що це був ОСОБА_15 і у його руках був ніж. З подальших слів іншого чоловіка (як відомо ОСОБА_14 ) «дєлай його», він зрозумів, що чоловіки хочуть його вбити, оскільки молодший після цього придавив його до підлоги та намагався заблокувати рухи, щоб інший зміг нанести удар ножем. Тому він вчасно та міцно схопив старшого за кисть руки, у якій він тримав ніж та намагався його вдарити в напрямку грудної клітки, шиї та обличчя, та перешкоджав його ударам. На це інший, почав штовхати його голову, щоб старший зміг дістати її ножем та нанести удар, а тому останній зміг кілька разів вдаряючи його ножем ушкодити обличчя. Після цього він (потерпілий) схопився за лезо ножа та ушкодив руки. У ході боротьби він зміг стати на коліна та, зсунувши з себе куртку, вислизнути з рук обвинувачених, та вибігти з вагончика за ворота металобази. Куртка залишилась на місці події. В цей момент на зустріч йшла його дружина з племінницею ОСОБА_26 , оскільки він був дуже наляканим і за своє життя і за їхнє, то закричав, щоб вони тікали і звонили в міліцію. Обвинувачені, які вибігли за ним з вагончика, кинули біля автомобіля сумку, і почали втікати. Оскільки він надіявся на швидкий приїзд працівників міліції, почав їх переслідувати, старший чоловік відставав від молодшого, тому він намагався його затримати, застосовуючи силу, хапаючи за верхній одяг, роблячи підсічки, від чого той неодноразово падав. Тоді інший чоловік (молодший) повертався, направляв пістолет, погрожуючи, що буде стріляти, на що він, не знаючи, чи бойовий це пістолет, чи ні, споряджений він набоями, чи ні, на кілька метрів відступав назад, і вони обоє втікали, а він біг за ними знов. Біля одного з магазинів поблизу моста, що веде на пр.Перемоги м.Луцька, він знову наздогнав старшого чоловіка (як відомо нині ОСОБА_15 ), схопив за куртку, той впав. В цей момент поряд знаходилась дружина, молодший ( ОСОБА_14 ) знову повернувся, направив у її бік пістолет, прогрожуючи його застосуванням та вбивством, він відпустив старшого, затуляючи собою дружину, тому вони знову почали втікати. В якийсь із моментів підбіг невідомий молодий хлопець, який намагався відштовхнути його від затриманого старшого обвинуваченого, оскільки вирішив, що він (потерпілий) на нього напав, а коли від дружини, яка знаходилась вже поряд дізнався, що це злочинець - заспокоївся. Біля того мазанину, в подальшому знайшли ніж, який він бачив у руках старшого з обвинувачених, та чорний туфель. Від магазину чоловіки побігли у двори, вони перелазили через кілька парканів та бігли в бік вулиці Грибоєдова до пожежної частини. Добігши до наступної металевої огорожі, що на території пожежної частини, він їх наздогнав. Один з них, той, що вищий і був з пістолетом (як відомо ОСОБА_14 ), вже був на огорожі і намагався перелізти, а нижчий та старший ( ОСОБА_15 ) тільки підходив до неї. Він підбіг і штовхнув його, той впав, інший обвинувачений почав злазити з паркану і знову погрожувати пістолетом. В цей момент з`явився незнайомець, який попередньо відтягував його від старшого обвинуваченого, і відволік увагу обвинуваченого ОСОБА_14 , який був із пістолетом, саме тоді він (потерпілий) штовхнув останнього і він впав. В цей час вже старший обвинувачений ( ОСОБА_15 ) знову поліз на паркан, тому він почав стягувати його, при цьому, він одягом зачепився за металевий прут і латка з одягу залишилась на паркані. Тоді прибули працівники міліції, на місце події викликали швидку медичну допомогу. Лікарі, які прибули за викликом, оглянули його та доставили до лікарні, де йому надали першу необхідну медичну допомогу, однак від госпіталізації він відмовився, оскільки достовірно не знав, що сталося з ОСОБА_16 та де знаходилась його дружина. Просить задовольнити заявлений цивільний позов, наполягає на призначенні обвинуваченим найсуворішої міри покарання у виді довічного позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_11 дав показання про те, що із ОСОБА_16 знайомий на протязі тривалого часу, оскільки він працював охоронником на його підприємстві. Його характеризує виключно з позитивної сторони: порядна, хороша, не конфліктна людина, будь-яких претензій до нього ніколи не було.

07.10.2014 на нічне чергування заступив ОСОБА_16 . Наступного дня - 08.10.2014 року о 01.00 год. зателефонував дільничний інспектор та повідомив, що його вбили. Він відразу поїхав на місце події - підприємство, що за адресою м.Луцьк, пр.Перемоги, 30. В ході розмови з працівниками міліції йому стало відомо, що охоронця вбили двоє чоловіків, яких затримали. У вагончику, де був труп ОСОБА_16 , він виявив зникнення монітора, сервера та блоку живлення. З сусідньої кімнати зникли спортивна сумка марки «Адідас», де були камуфляжні штани, зникли також 24 круги від болгарки. Пізніше монітор було знайдено. Збитки не відшкодовані. Цивільного позову про відшкодування завданої шкоди не заявляв, наполягає на призначенні обвинуваченим найсуворішої міри покарання у виді довічного позбавлення волі.

З рапорту про облік інформації, яка надійшла по телефону, вбачається, що 07.10.2014 року о 22.40 год. поступило повідомлення від ОСОБА_9 про можливе вчинення злочину на металобазі, що по пр.Перемоги м.Луцька.
Свідок неповнолітня ОСОБА_21 (в присутності законного представника ОСОБА_27 ) дала показання, що 07.10.2014 року після навчання в університеті повернулась додому АДРЕСА_3 , де проживали її дід ( ОСОБА_16 ) та баба ( ОСОБА_28 ). Близько 18.00 год. дідусь пішов на нічну зміну на роботу, оскільки він працював охоронником у приватному підприємстві, яке знаходиться у м.Луцьку по пр.Перемоги, 30. У вечері бабуся зателефонувала до останнього, однак він не відповів на телефонний дзвінок, «відбивши» виклик. Потім телефон був вимкнений. Бабуся почала дуже непокоїтись, оскільки такого, щоб дід не відповідав ніколи не було, тому вона попросила їх піти та подивитись чи все гаразд. ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_10 , щоб він заїхав автомобілем до діда на роботу. Окрім того, вона разом з ОСОБА_9 пішли також подивитись чи все добре. Коли вони були біля мосту ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_10 та голосно кричав у трубку, щоб вони телефонували у міліцію та не йшли на роботу, оскільки сталась біда. Вони почали кричати, плакати та побігли до роботи дідуся. По дорозі вони набирали у міліцію, однак оскільки були дуже схвильовані, тому не змогли набрати. Коли вони були за кілька метрів до фірми, з воріт вибіг ОСОБА_29 та кричав, щоб вони втікали. В той момент за ним вибігли двоє чоловіків, один з яких мав у руці пістолет. Вона з тіткою почали втікати у бік проїжджої частини, по дорозі просили у перехожих допомоги. Потім ОСОБА_9 змогла додзвонитись до міліції. Коли приїхали працівники міліції, то підійшли до сторожового приміщення, де все було перекинуте, однак в середину вона не заходила. Працівники міліції викликали швидку допомогу. ОСОБА_9 побігла до ОСОБА_30 , який повідомив про те, що переслідував злочинців, а вона залишилась чекати швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_31 дав показання, що 07.10.2014 року о 8.00 год. заступив на чергування по охороні громадського порядку в ОСОБА_32 разом із ОСОБА_33 та ОСОБА_34 . Під час несення служби - близько 22.45 год. поступив виклик із чергової частини Луцького МВ про необхідність їхати за адресою: м.Луцьк, пр.Перемоги (в район мосту), оскільки там трапилась якась подія пов`язана із побиттям охоронника. Прибувши туди через кілька хвилин він помітив двох дівчат, одна з яких була дочкою охоронника, яка вказала на вагончик у якому той зазвичай несе службу. Всі разом вони зайшли на територію підприємства та разом з іншим співробітником зайшли у середину та помітили, що кругом були перекинуті речі, а на підлозі - охоронник, який був увесь в крові та не подавав ознак життя. В цей час дочка охоронника повідомила, що її чоловік вказав адресу де він переслідує злочинців, тому ОСОБА_35 , ОСОБА_36 поїхали до пожежної частини, що неподалік Луцького МВ, а він залишився з іншою дівчиною чекати працівників міліції та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_37 дав показання, що 07.10.2014 року о 08.00 год. він спільно із інспектором патрульної служби ОСОБА_38 та водієм-інспектором патрульної служби ОСОБА_39 заступили на цілодобове чергування в групу швидкого реагування при Луцькому МВ УМВС. Близько 22.45 год. поступив виклик від чергового Луцького МВ про те, що по пр. Перемоги м.Луцька, зі сторони мосту в напрямку 5-ї школи біжить невідома особа чоловічої статі із предметом, ззовні схожим на пістолет. Вони виїхали на місце події, біля мосту помітили молодих дівчат та хлопців, які повідомили, що біг чоловік з пістолетом у руці, вказавши напрямок його руху. Вони побігли у двір будинку АДРЕСА_2 . Згодом почули крики, поблизу території пожежної частини, підбігши туди помітив бійку чотирьох чоловіків, яким крикнув: «стояти міліція». Тоді один із хлопців вказав на двох чоловіків, з яких один лежав на землі, а інший знаходився у положенні присівши, що ці чоловіки мають зброю та нею стріляли. У одного з затриманих було вилучено пістолет, після чого викликано слідчо-оперативну групу ОСОБА_24 . Окрім того, у іншого чоловіка, що був старший, при поверхневому огляді у внутрішній кишені правої сторони куртки було виявлено мобільний телефон марки «Нокіа», який був у крові. На запитання про його належність останній відповів, що телефон належить йому, однак про те, чому на ньому кров він нічого пояснити не зміг. Тому він запитав у молодшого чоловіка про його походження, на що той відповів, що телефона у його батька нього не було. Коли прибігла молода дівчина він показав їй телефон, який витягнув із кишені куртки старшого чоловіка, що був затриманий, тоді дівчина відразу впізнала мобільний телефон батька та стала дуже плакати. В подальшому приїхала слідчо-оперативна група Луцького МВ УМВС України у Волинській області, яка провела усі необхідні дії. Після чого він із затриманими каретою швидкої медичної допомоги поїхали у ЛМКЛ №2, де останнім надали медичну допомогу, оскільки у них були тілесні ушкодження, окрім того, у них взяли кров з метою проведення дослідження на наявність алкоголю.

Аналогічні за змістом показання дали в судовому засіданні і свідки ОСОБА_40 , ОСОБА_41 .

З протоколу огляду місця події від 07.10.2014 року вбачається, що на території Частини спеціальної пожежної техніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення УДСНС у Волинській області по вул.Грибоєдова, 1 м.Луцька, зокрема поблизу третьої секції металевого паркану, навпроти будинку №2, наявна особа чоловічої статі, яка представилась ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обличчі якого наявні тілесні ушкодження, на верхніх кінцівках наявна речовина бурого кольору, схожа на кров, куртка у яку він одягнутий, зокрема ліва сторона, розірвана від плеча до пояса, у штанах, в які одягнутий останній, зокрема на правій нозі відсутня колошва від коліна, спортивні штани, що під брюками, також у цій стороні розірвані, на цій нозі відсутнє взуття. Під час поверхневого огляду у кишені куртки виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Нокіа С3-01» (імеі НОМЕР_1 ), з наявними плямами (в тому числі і під кришкою) речовини бурого кольору, без батареї живлення та без сім-картки. На відстані 183 см від секції виявлено револьвер з номерним знаком НОМЕР_2 (частково не читається), з наявними плямами речовини бурого кольору. По доріжці виявлено сліди взуття на праву ногу з нашаруванням речовини бурого кольору, на паркані та поблизу нього виявлено рвані тканини одягу, на протилежній стороні паркану наявна пара матерчатих рукавиць з плямами рідини бурого кольору. Виявлені предмети та змиви з речовини бурого кольору вилучено. Мобільний телефон з наявними у ньому картками оглянуто, згідно протоколу огляду предметів від 07.11.2014 року, визнано, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та передано на зберігання законному володільцеві ОСОБА_9 .

З протоколу огляду місця події від 07.10.2014 року вбачається, що на території складів та пункту прийому металобрухту, що по АДРЕСА_2 наявний сторожовий вагончик. На ділянці місцевості на відстані близько 6 метрів від бічної стінки вагончика на асфальтобетонному покритті виявлено металевий предмет ззовні схожий на сувенірний східний ніж (довжина леза 32 см, руків`я -14 см, найбільша ширина леза - 1,8 см). На верхній металевій сходинці, що веде до приміщення вагончика наявні два металевих предмета ззовні схожі на набої до пістолета-револьвера «Флобер», за порогом вхідних дверей виявлено ще 2 аналогічних набої та гільза. У середині вагончика виявлено численні сліди (потьоки, бризки, частини) речовини бурого кольору та мозку. На підлозі виявлена чоловіча куртка, біля верхньої блискавки виявлені плями бурого кольору ззовні схожої на кров. Серед наявних речей виявлено чохол від сувенірного ножа, що описаний вище. На підлозі виявлено труп чоловічої статі, з численними тілесними ушкодженнями та наявністю речовини бурого кольору по голові та тілу. Під час огляду місця події було вилучено сліди рук, сліди низу взуття, 6 патронів та дві гільзи, металеву кульку з тіла трупа, змиви з предметів та речей, на яких наявні сліди пальців рук, а також деякі з предметів, що містили сліди такої речовини, сувенірний ніж, курточку. Дані речі оглянуто, визнано, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та передано в камеру схову речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області.

З довідки №399 від 09.10.2014 року вбачається, що причиною смерті гр. ОСОБА_16 , 1953 р.н., є гостра крововтрата. Проникаюча колото-різана рана шиї, з пошкодженням підключичної артерії. Забійна рана волосяної ділянки голови, колото-різані рани обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №370 від 27.11.2014 року ОСОБА_16 , 1953 р.н., було спричинено наступні тілесні ушкодження - тридцять п`ять забійних ран тім`яної та лобної ділянок голови із вдавленими зламами кісток склепіння черепа, які утворилися від травмуючої дії напрямком зверху до низу залізомісткого тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею незадовго до настання смерті потерпілого, та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, або через деякий проміжок часу. Проникаюча у грудну порожнину колото-різана рана, яка утворилась від з`єднання двох окремих колото-різаних ран, лівої передньо-бокової поверхні шиї із ушкодженням підключичної артерії, напрямком раневого каналу зверху до низу і дещо спереду до заду, глибину якої встановити не можливо, так як раневий канал закінчується грудною порожниною, за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, або через деякий проміжок часу, і в даному конкретному випадку викликала смерть потерпілого. Дві непроникаючі колото-різані рани обличчя, дві непроникаючі колото-різані рани передньої поверхні шиї, основним переважаючим напрямком раневих каналів є напрямок зверху вниз глибиною від 0,9 см до 8,5 см. Дані ушкодження утворились від травмуючої дії напрямком зверху до низу плаского, залізомісткого, колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа з лезом і обушком. Максимальна ширина клинка в межах його занурення від 1,2 см до 1,8 см, при чому, обушок мав добре виражені ребра в межах 0,2 см, а на лезі ножа наявні якісь дефекти (нерівномірна заточка, вибоїни металу і т.д.), незадовго до настання смерті потерпілого. За ступенем тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння необхідний термін більше 6 діб, але менше 21 доби. Вогнепальна, кульова, сліпа, непроникаюча рана передньої поверхні грудної клітки, що утворилася від травмуючої дії кулі в склад якої входив свинець, що була випущена з вогнепальної зброї з близької відстані (10-100 см), незадовго до настання смерті. Глибина раневого каналу складає близько 1,5 см і напрямком спереду до заду горизонтально, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння необхідний термін більше 6 діб, але менше 21 доби. Різана рана правого променево-зап`ястного суглобу, різана рана другого пальця лівої китиці, різана рана між 2 і 3 пальцями лівої китиці, різана рана по долонній поверхні лівої китиці, утворилися від травмуючої дії гострого ріжучого предмету незадовго до настання смерті потерпілого та свідчать про самооборону, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння необхідний термін більше 6 діб, але менше 21 доби. Виключається їх нанесення власною рукою. Всі виявлені ушкодження мають ознаки прижиттєвого утворення. Були нанесені одне за одним в короткий проміжок часу. Встановити послідовність їх нанесення не можливо в зв`язку з недостатністю судово-медичних даних.

Під час нанесення вогнепального поранення потерпілий знаходився обличчям до нападника і міг перебувати як у вертикальному положенні стоячи, так і у горизонтальному положенні лежачи на спині. Під час нанесення забійних ран зі зламами черепа і колото-різаних ран нападник (нападники) знаходились спереду потерпілого, або спереду і збоку потерпілого, а той в цей час мав знаходитись в положенні нижче за положення нападників у вертикальному, або близькому до нього положенні, можливо в сидячому положенні на стільчику чи підлозі, про що свідчать високо розміщені ушкодження на тілі і напрямок нанесення ушкоджень зверху вниз, також краплі крові по верхній поверхні взуття.

Причиною смерті ОСОБА_16 , 1953 р.н. є проникаюче колото-різане поранення шиї із ушкодженням лівої підключичної артерії, яке викликало гостру крововтрату, про що свідчить наявність ознак характерних для цього виду смерті виявлених при розтині трупа. Всі інші виявлені колото-різані рани і забійні рани супроводжувались помірною кровотечею і внаслідок цього сприяли настанню смерті. Виявлені ушкодження лежать у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Смерть настала за 12-16 годин до моменту початку дослідження тіла у морзі (почато 08.10.2014 року о 11.30 год.).

До втрати свідомості потерпілий, після нанесення йому вказаних ушкоджень, міг короткий проміжок часу здійснювати обмежені активні дії, конкретний час залежить від індивідуальних властивостей організму, орієнтовно при таких ушкодженнях людина втрачає свідомість через 1-10 хвилин, а смерть настає через 5-15 хвилин.

Смерть потерпілого настала на місці виявлення його трупа, ознак активного або пасивного його переміщення після заподіяння тілесних ушкоджень, а також ознак зміни пози трупа і його розташування після настання смерті, не виявлено.

Ушкодження (вогнепальна рана) на тілі по передній поверхні грудної клітки, що прикривалось одягом, повністю співпадає з ушкодженням на одязі за локалізацією та характером. На одязі було виявлено ще одне аналогічне ушкодження, яке розташоване поруч з ним, однак воно залишилось тільки на одязі і не перейшло на тіло, можливо, через малу кінетичну енергію кулі.

З протоколу огляду місця події від 08.10.2014 року приміщення ВОБСМЕ, що по вул.Стефаника, 3а м.Луцька, зокрема під час проведення розтину тіла ОСОБА_16 , у верхній третині тіла передньої поверхні грудної клітки зліва виявлено фрагмент металевої кульки, яку було вилучено. Вилучено було також і одяг, у який був одягнений останній під час вчинення вбивства.

З протоколу огляду місця події від 08.10.2014 року службового кабінету №223 Луцького МВ УМВС України у Волинській області, що по вул.Грибоєдова, 2 м.Луцька, вбачається, що у гр. ОСОБА_15 , ОСОБА_14 було вилучено верхній одяг, взуття. Окрім того, під час огляду верхнього одягу ОСОБА_14 , у кишені куртки чорного кольору вилучені перчатки та коробка з-під сірників.

З висновку судової імунологічної експертизи №589/589 від 01.12.2014 року вбачається, що на представлених на дослідження об`єктах, зокрема, одягу ОСОБА_16 (об.№5-10), одягу ОСОБА_10 (об.№11-16), одягу ОСОБА_14 (об.№47-50, 52-58, 60-63), одягу ОСОБА_15 (об.№37-46), змивах (об.№18, 20-23, 26, 28-30, 33), зіскобах (об.№24, 27), на частині фольги (об.№17), упаковці з-під диску (об.№19), фрагментах тканини білого кольору (об.№31, 32, 64), рукавицях з матерії чорного кольору (об.№34, 35), сірниковій коробці (об.№59), курточці синього кольору (об.№65, 66, 67) та двох шапках чорного кольору (об.№68, 69) виявлено кров людини. Кров, виявлена в змивах, на одягу ОСОБА_14 (об.№33, 47, 48, 49, 53) може походити від особи з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВ0, у тому числі і від ОСОБА_14 . Походження даної крові від ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 виключається. Кров, виявлена на одягу ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , змивах, фрагментах тканини білого кольору, рукавицях з матерії чорного кольору, одягу ОСОБА_15 і ОСОБА_14 та двох шапках чорного кольору (об.№5-32, 34, 35, 37-46, 50, 52, 54-69) може походити від особи (осіб) з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВ0, у тому числі і від ОСОБА_42 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 . Походження даної крові від ОСОБА_14 виключається.

Згідно висновку судової медико-криміналістичної експертизи №84-МК від 02.12.2014 року на рукаві куртки, вилученої з трупа потерпілого ОСОБА_16 , виявлено пошкодження у вигляді розриву, яке утворилось від дії предмета з загостреною поверхнею. На куртці, кофті і футболці спереду і дещо зліва виявлено вхідне вогнепальне кульове ушкодження. На клаптику шкіри, вилученому з трупа потерпілого ОСОБА_16 , виявлено два колото-різані пошкодження (№1,2) від яких відходить додатковий розріз (№3), які утворились від дії плаского залізомісткого колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа з лезом і обушком. Максимальна ширина клинка в межах його поринання від 1,2 до 1, 8 см (враховуючи, що розміри скоротилися в середньому на 16%). При чому, обушок мав добре виражені ребра в межах 2,0 мм, а на лезі ножа наявні якісь дефекти (нерівномірна заточка, вибоїни металу і т.д.). Дані характеристики наявні у ножа, наданого на експертизу (згідно дослідницької частини ніж господарський з клинком і ручкою з полімерного матеріалу, на якому наявні нашарування речовини бурого кольору). На кістках склепіння черепа, вилучених з трупа ОСОБА_16 , наявні 11 зламів зовнішньої кісткової і 3 вдавлених злами, які утворились в результаті неодноразової травмуючої дії залізомісткого тупого твердого предмета з обмеженою поверхнею в якого наявні якісь виступаючі частини, не виключається, що частинами, наданого на експертизу револьвера (згідно дослідницької частини револьвер заводського виробництва, виготовлений, крім щічок рукоятки, з металу сірого кольору, який забруднений речовиною бурого кольору). На клаптику шкіри, вилученому з трупа гр. ОСОБА_16 виявлено вхідне вогнепальне пошкодження. Постріл був спричинений зі зброї в склад кулі якого входив свинець. Не виключається можливість заподіяння колото-різаних ушкоджень потерпілому ОСОБА_16 ножем, наданим на дослідження. Не виключається можливість заподіяння вхідного вогнепального пошкодження із пістолету типу «Револьвер». Також забійні рани і злами склепіння черепа могли утворитися від дії виступаючих частин даного пістолета, підтвердженням чого являється контактно-дифузійний метод дослідження.

Згідно протоколу огляду місця події від 20.10.2014 року охоронного вагончика, що по пр.Перемоги, 30 м.Луцька, було вилучено монітор марки «Електрон» чорного кольору, шнур якого є обірваним та пошкодженим.

З протоколу огляд предметів від 20.10.2014 року вбачається, що було оглянуто вміст спортивної сумки темного кольору марки «Адідас». Зокрема, за допомогою спеціаліста підключено наявний сервер марки Digital Video Recordera моделі DVR0804LE-А, де наявні записи із камер відео спостереження, зокрема №5, що відбувається 07.10.2014 року о 21.28 год., оскільки запис відбувається на рух, тому о 21.33 год. 53 сек. Охоронник відчиняє жалюзі на вікні, а о 21.33 год. 54 сек. відчиняє вхідні двері, чоловік ( ОСОБА_14 ) о 21.33 год. 55 сек. направляє пістолет, який тримає у правій руці, на охоронника в напрямку тулуба та промовляє фразу, на що охоронник починає йти на нього. Охоронник наносить удар лівою ногою іншому чоловіку ( ОСОБА_15 ), який стояв справа. О 21.33 год.58 сек. охоронник зупиняється на порозі, зігнувшись, в цей час нижчий чоловік ( ОСОБА_15 ) наносить удар кулаком руки у грудну клітку, від чого той присідає та починає відходити до коридору вагончика, після чого той же чоловік ( ОСОБА_15 ) забігає у середину та заштовхує охоронника. О 21.34 год. 05 сек. забігає інший чоловік ( ОСОБА_14 ) і в середині вагончика відбувається бійка. О 21.39 год. 05 сек. з вагончика виходить високий чоловік (встановлено ОСОБА_14 ), який дивиться обстановку навкруги, зачиняє за собою двері та заходить у кімнату, де, згодом, було виявлено труп ОСОБА_16 . О 21.44 год. двері вагончика відчиняє той же чоловік, дивиться навкруг та зачиняє їх назад, світло засвічується у іншій кімнаті другій справа у вагончику. О 21.44 год. 33 сек. з вагончика виходить ОСОБА_15 , за ним йде ОСОБА_14 , який зачиняє двері та йдуть на територію металобази. На камері №1 о 21.44 год. 58 сек. ОСОБА_14 (без печаток на руках) знаходиться у внутрішньому приміщенні складу металобази. До нього підходить ОСОБА_15 , вони спілкуються, ОСОБА_14 надягає на руки печатки, які вийняв з лівої кишені куртки, та починає щось шукати на підлозі. На камері №6 о 21.48 год. 16 сек. обоє чоловіків (в печатках чорного кольору) ходять по території металобази. На камері №5 о 21.48 год. 46 сек. обоє чоловіків заходять у приміщення вагончика, та о 21.48 год.56 сек. виривають сервер.

Вказаним повністю підтверджується те, що обвинувачені, кожен зокрема, підійшли до вагончика охоронця не в зв`язку з тим, що їх покликав охоронець (як про це вказував ОСОБА_15 ), а за власною ініціативою (зокрема, як вказав ОСОБА_14 за його ініціативою, саме з метою вчинення нападу на охоронця та заволодіння наявним у нього майном), окрім того, всі подальші дії свідчать, що саме вони стали ініціаторами вчинення нападу, оскільки охоронець лише оборонявся, фактично не наніс їх жодного серйозного удару, обвинувачені діяли узгоджено, спільно, на досягнення єдиного результату, як свідчить висновок судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_16 , а саме: локалізація, кількість тілесних ушкоджень, глибини раневих каналів, причини припинення їх нанесення (що випливає з показань самих обвинувачених поки той чинив опір та рухався, аж до втрати свідомості) з метою вбивства охоронця, щоб заволодіти належним йому та наявним у приміщенні вагончика майном.

З протоколу огляду місця події від 08.10.2014 року вбачається, що на прилеглій території до будинку АДРЕСА_4 , зокрема поблизу магазину «Світло люкс» виявлено чоловічий туфель чорного кольору 43 розміру, а на відстані близько 30 метрів від нього ніж кухонний з рукояткою з полімерного матеріалу коричневого кольору з наявною на лезі (яке зігнуте дугою) речовиною бурого кольору. Біля будинку №26 наявний автомобіль марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , під яким з лівої сторони, наявна сумка чорного кольору, у якій знаходяться камуфляжні штани, 24 болгарочних круги, сервер, блок сполучення проводів. Виявлені речі вилучено. Речі, що наявні у сумці та знайдені на місці події оглянуто, згідно протоколу огляду предметів від 06.11.2014 року, від 19.11.2014 року, визнано, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та, відповідно, передано на зберігання законному володільцеві ОСОБА_11 та у камеру зберігання речових доказів.

Згідно висновку товарознавчої експертизи №143 від 05.11.2014 року залишкова вартість речей на момент їх викрадення, тобто станом на 07.10.2014 року, становила, зокрема: сумки з написом «ADIDAS» - 30 грн., чоловічих камуфляжних штанів 70 грн., вісьмиканального цифрового відеореєстратора моделі DVR0804LE-А 2590 грн., блоку живлення 280 грн., одного круга до «болгарки» марки «Kronenflex А 24 Extra» розміром 230х2х22.33 мм 22 грн., 24 кругів до «болгарки» марки «Kronenflex А 24 Extra» розміром 230х2х22.33 мм 528 грн., телевізора кольорового зображення марки «ELECTRON» - 975 грн., мобільного телефону марки «Nokia C3-01» - 510 грн., картки пам`яті формату «micro SD HC» - 37,50 грн.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1100 від 13.10.2014 року у гр. ОСОБА_10 було виявлено тілесні ушкодження у виді рани в ділянці носа зліва, садна в ділянці перенісся дещо зліва, лівої щічної ділянки, синця та садна лобної ділянки по центру та дещо зліва, поверхневі рани в ділянках 2-го пальця правої кисті, 4-го пальця лівої кисті, точкової рани долонної поверхні лівої кисті, садна в ділянці 3-го пальця правої кисті, рани задньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, садна в ділянці живота справа. Поверхневі рани обох кистей та рана на задньо-боковій поверхні грудної клітки виникли в результаті травмуючої дії колюче-ріжучого предмету, синець, садна та рана в ділянці обличчя, садно в ділянці живота виникли в результаті травмуючої дії тупого предмету (предметів). За ступенем тяжкості рани в ділянці спинки носа та грудної клітки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб, решта тілесних ушкоджень, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2014 року (з фотофіксацією) за участю потерпілого ОСОБА_10 ( в присутності судово-медичного експерта ОСОБА_43 ) стверджується, що останній розповів про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення та деталізував власні показання на місці вчинення злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1171 від 29.10.2014 року не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 за обставин, які вказують сам потерпілий ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_14 під час проведення слідчих експериментів за їх участю.

Експерт ОСОБА_43 в судовому засіданні підтвердила надані нею висновки експертиз щодо тілесних ушкоджень, наявних у потерпілого ОСОБА_10 , та механізму їх отримання, окрім того, ствердила, що виявлені ушкодження у потерпілого локалізовані у різних анатомічних ділянках тіла, а тому були нанесені кілька разів. Наявність одягу, в тому числі і пухової куртки, яка є двосторонньою та має кілька слоїв тканини, як і сила самого удару, безумовно впливали на глибину, а тому і тяжкість ушкодження, що був нанесений ножем.

З протоколу огляду місця події від 08.10.2014 року холу приміщення Луцького МВ УМВС України у Волинській області, що по вул.Грибоєдова, 2 м.Луцька, вбачається, що гр. ОСОБА_10 надав пакет з одягом, у який він був одягнутий 07.10.2014 року.

Згідно висновку судової медико-криміналістичної експертизи речових доказів №85 МК від 01.12.2014 року на спинці футболки зліва, вилученій у гр. ОСОБА_10 , виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилось від дії плаского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа з лезом і обушком. При чому, максимальна ширина клинка в межах його поринання 0,3 см (основний розріз). Лезо клинка досить гостре, на ньому наявні якісь дефекти, обушок з добре вираженими ребрами шириною від 0,1 до 2,0 мм. Тілесні ушкодження могли бути заподіяні ножем, наданим на дослідження.

Згідно висновку експертизи холодної зброї №871 від 13.11.2014 року представлений на експертизу ніж, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події 07.10.2014 року, до холодної зброї не відноситься, а є ножем господарсько-побутового призначення.

Згідно висновку судової балістичної експертизи №844 від 10.11.2014 року представлений на дослідження револьвер, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події 08.10.2014 року, на прилеглій до пожежної частини території, по вул.Грибоєдова в м.Луцьку, до вогнепальної зброї не відноситься, є револьвером, призначеним для стрільби патронами Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ), виготовлений промисловим способом, справний, для стрільби придатний. Три патрони, вилучені під час огляду місця події 08.10.2014 року, за адресою: м.Луцьк, пр.Перемоги, відносяться до боєприпасів і є переснарядженими саморобним способом шляхом збільшення навіски порохового заряду довгих патронів Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм, для стрільби придатні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1099 від 13.10.2014 року у ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці, рани в надбрівній ділянці зліва, синці в ділянці спинки носа з поширенням на праву виличну ділянку та навколо правого ока, правої надбрівної ділянки, навколо лівого ока, лівої вушної раковини, підборіддя, в ділянці правого ліктевого суглоба, гребня клубової кістки зліва, лівого колінного суглобу, синців з саднами в проекції гребня клубової кістки справа, правого колінного суглобу. Дані ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючою дією тупих предметів (предмету), більш детальна характеристика яких не відобразилась в морфології ушкоджень, за степенем тяжкості перелом променевої кістки відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби, рана надбрівної ділянки відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний час більше 6 діб, решта ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість виникнення перелому променевої кістки у типовому місці в результаті падіння з висоти власного зросту.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1101 від 13.10.2014 року ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у виді рани волосистої ділянки голови, синець та садна лобної ділянки голови, синець та внутрішньо-шкірний крововилив щічної ділянки зліва, синці навколо лівого ока, вилично-скронево-лобної ділянки голови справа, крововиливу і садна слизової оболонки лівої щоки, синців в ділянках правого та лівого плеча, синця та внутрішньо-шкірного крововиливу в ділянці правого плеча з поширенням на задню поверхню грудної клітки справа, синців на задньо-боковій поверхні грудної клітки зліва, в ділянках лівого ліктьового суглоба, тильної поверхні правої і лівої кисті, передньої черевної стінки справа, садна на тильній поверхні правої кисті, лівого колінного суглоба, синців в ділянках правого колінного суглоба та правої гомілки, ділянка відшарованого епідермісу на внутрішній поверхні лівої гомілки. Дані ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючою дією тупих предметів, більш детальна характеристика яких не відобразилась в морфології ушкоджень. За ступенем тяжкості рани волосистої частини голови відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб, решта тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Усі виявлені при огляді тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках доступних для спричинення власною рукою, враховуючи їх множинність та різноманітну анатомічну локалізацію виключається можливість їх виникнення в результаті одномоментного падіння з висоти власного зросту.

Як встановлено судом, дані тілесні ушкодження обвинувачені отримали не під час їх перебування у приміщенні вагончика, де знаходився охоронник та де, в подальшому перебував і ОСОБА_10 , що свідчило б про те, що мала місце активна бійка між особами, а в результаті їх намагання залишити місце вчинення злочинів, неодноразові падіння та їх фактичного затримання потерпілим ОСОБА_10 з застосуванням фізичної сили, при цьому, не було допущено перевищення заходів, необхідних для їх затримання, оскільки такі дії, на думку суду, відповідали ступеню небезпечності посягання та обстановці їх затримання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року №2 вбивство, що вчинене з корисливих мотивів кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб. До того ж не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок вбивства, а також коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину. Якщо умисел на заволодіння майном виник у винного після вбивства, вчиненого з інших мотивів, кваліфікація його дій за п.6 ч.2 ст.115 КК України виключається. У разі вчинення умисного вбивства, зокрема, під час розбійного нападу, дії винного кваліфікуються за п.6 ч.2 ст.115 КК України і статтею, якою передбачена відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч.4 ст.187 КК України).

В окремих випадках залежно від конкретних обставин справи можлива кваліфікація дій винної особи за кількома пунктами ч.2 ст.115 КК України, якщо буде встановлено, що передбачені ними мотиви (мета) рівною мірою викликали у винного рішучість вчинити вбивство.

Відповідно до п.16 цієї ж Постанови вчиненим за попередньою змовою групою осіб умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні життя потерпілого брали участь кілька осіб, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовились про спільне його виконання. За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого, виконали хоча б частину того обсягу дій, який вони вважали необхідними для реалізації цього умислу, а також якщо учасники діяли узгоджено (до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства до потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан, подолання опору потерпілого з метою полегшення дій іншим співучасником, усунення певних перешкод, що заважають довести свій умисел до кінця).

Судом встановлено, що ініціатором вчинення розбійного нападу на охоронника ОСОБА_16 був саме обвинувачений ОСОБА_14 , який запропонував вчинити даний злочин батькові обвинуваченому ОСОБА_15 . При цьому, метою їх спільних дій є саме корисливий мотив бажання отримати кошти, які, як вважали вони, були наявні у приміщенні охоронника. Окрім того, їх дії по нанесенню ударів потерпілому ОСОБА_16 були спільними, рішучими та спрямованими виключно на досягнення злочинного результату вбивства останнього, саме з цією метою обвинувачений ОСОБА_14 наносив велику кількість ударів пістолетом по голові потерпілого (як встановлено судово-медичною експертизою 35 ударів, вони були нанесені із значною силою, про що свідчать наявні у потерпілого ушкодження (злами кісток склепіння черепа), а також те, що під час огляду місця події виявлено, окрім крові, і мозкову рідину, а обвинувачений ОСОБА_15 взяв ніж, яким наніс ряд ударів потерпілому у життєво важливі органи голову, шию, грудну порожнину, від чого потерпілий помер. При цьому, обоє обвинувачених наносили тілесні ушкодження до моменту, поки потерпілий не перестав чинити супротиву, рухатись та подавати ознаки життя. А тому, припиняючи наносити удари, були переконані, що вбили потерпілого. Після чого, забрали майно, яке знайшли на місці вчинення злочину. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що наносячи удари, обвинувачені діяли з метою вбивства потерпілого для заволодіння майном та цінностями, що були наявні у приміщенні охоронника. Про такий мотив свідчать і фактично вчинені ними дії як до вчинення вбивства - погрози пістолетом, вимога передати наявне у нього майно, прицільний постріл у нього, після невиконання цієї вимоги, а також вчинені після вчинення вбивства заволодіння мобільним телефоном потерпілого, речами, які мали певну цінність та були виявлені ними у цьому приміщенні, їх намагання відчинити сейф, у якому могли бути грошові цінності (оскільки суд вважає, що саме з цією метою вони його витягли та шукали відповідний предмет для його злому по території підприємства). В зв`язку з наведеним, суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинувачених, кожного зокрема, за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, 187 ч.4 КК України.

Окрім того, про наявність попередньої домовленості на вчинення нападу на охоронця та заволодіння наявним у нього майном між обвинуваченими свідчить те, що дії обвинувачених були узгодженими, ступінь насильства, який вони мали застосувати між ними не обговорювався до початку фактично вчинених ними дій, однак їх дії були об`єднаними єдиним умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_16 , оскільки у позбавленні його життя брали участь обоє, ніхто з них не переставав його бити до того моменту, поки він не перестав подавати ознак життя. Про вказане свідчить і зміна показань обвинуваченим ОСОБА_15 , який під час досудового розслідування, в присутності захисника, дав показання щодо фактичної непричетності його сина ОСОБА_14 по ініціюванні нападу на охоронника та його вбивства, відтворював такі ж дії під час слідчого експерименту, аналогічно давав такі ж показання під час одночасного допиту з обвинуваченим ОСОБА_14 22.10.2014 року (за участю обох захисників), який давав протилежні показання, натомість останній вже в судовому засіданні повідомив про те, що він не бачив батька під час побиття ОСОБА_16 та не пам`ятає чи казав про намір вчинити напад на нього батькові, що суперечить здобутим та дослідженим в суді доказам та свідчить лише про бажання обвинувачених уникнути відповідальності за вчинене, а тому суд бере до уваги саме показання обвинуваченого ОСОБА_14 щодо попередньої домовленості на вчинення спільних дій щодо вчинення нападу та заволодіння майном охоронника та фактично вчинених ними подальших дій. Натомість показання обвинуваченого ОСОБА_15 , дані під час проведення слідчого експерименту та одночасного допиту, а також дані в суді обвинуваченими щодо відсутності попередньої домовленості та не запам`ятовування кожним із них подій щодо участі іншого, суд вважає такими, що не відповідають дійсності є надуманими та дані суду з метою уникнути відповідальності за вчинені злочини, а також для пом`якшення вини.

В зв`язку з наведеним суд вважає, що у діях обвинувачених по вчиненню вбивства ОСОБА_16 наявна і така кваліфікуюча ознака як вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб, в зв`язку з чим їх дії вірно кваліфіковані, по даному епізоду, і за п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року №2 за п.13 ч.2 ст.115 КК України кваліфікуються дії особи, яка раніше вчинила умисне вбивство. При цьому, відповідальність за повторне умисне вбивство настає незалежно від того, чи була винна особа раніше засуджена за перший злочин, вчинила вона закінчене вбивство чи готування до нього або замах на нього, була вона виконавцем чи іншим співучасником злочину. Якщо винний не був засуджений за раніше вчинене вбивство, то ці його дії підлягають самостійній кваліфікації, а повторно вчинене кваліфікується за п.13 ч.2 ст.115 КК України. Окремо кваліфікуються діяння й у випадках, коли спочатку було вчинено закінчене умисне вбивство, а потім готування до такого ж вбивства чи замах на нього.

Замах на злочин, зокрема і вбивство, може бути вчинено лише з прямим умислом.

Встановлено, що обвинувачені, відразу ж після вчинення вбивства ОСОБА_16 , достовірно знаючи, що у приміщенні ведеться відеоспостереження, з метою його приховання та неможливості їх виявлення, пошкодили відеореєстратор, вирвавши кабелі з блоку живлення. Після чого, будучи виявленими на місці вчинення даного злочину потерпілим ОСОБА_10 , саме з метою приховання попередньо вчинених злочинів відносно ОСОБА_16 , за попередньою змовою між собою, про що свідчать їх спільні узгоджені дії, вчинили замах на вбивство. Так вони, обоє зайшли у приміщення, де вже знаходився потерпілий, унеможливлюючи його вихід, накинулись на нього, збили з ніг та почали наносити удари. Обвинувачений ОСОБА_15 взяв ніж (яким попередньо наносив удари ОСОБА_16 ), який знаходився при ньому (як вказав обвинувачений ОСОБА_15 дістав з кишені) та зміг нанести значний удар ножем у ліву частину грудної клітки (ззаду та дещо збоку), тобто в область життєво-важливого органу серця. Не зупиняючись на досягнутому, бажаючи настання смерті потерпілого, ОСОБА_14 утримував потерпілого, позбавляючи можливості активно чинити опір та дав вказівку обвинуваченому ОСОБА_15 вчинити вбивство, сказавши «дєлай його». Після чого ОСОБА_15 почав активно наносити ним удари в область голови. Однак, свої активні дії по нанесенню ударів у дану ділянку тіла не зміг довести до кінця, оскільки його схопив за кисть руки потерпілий ОСОБА_10 , та продовжував утримувати, що дало змогу нанести лише кілька ударів ножем в обличчя та спричинити тілесні ушкодження у виді порізів. Однак саме в цей момент потерпілий зміг, через те, що одягнута на ньому куртка була з пуху, а тому була об`ємною, вільною та дещо слизькою, вилізти з неї, залишивши її на місці події, та вибігти з приміщення, внаслідок чого, обвинувачені лише через випадковий збіг обставин, не змогли довести свої дії до кінця.

Таким чином, суд вважає, що умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_10 виник у обвинувачених раптово, після вчинення нападу та вбивства ОСОБА_16 , саме з метою приховати даний злочин, щоб не бути викритими, при цьому їх дії були узгодженими, спрямованими на досягнення єдиного для них результату його вбивства, про що свідчать фактично вчинені ними дії, однак не доведеними до кінця, з причин, що не залежали від їх волі (оскільки потерпілий зміг вислизнути з куртки, вилізти та втекти), а тому їх дії, по даному епізоду, вірно кваліфіковані за п.9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України. При цьому, судом враховуються конкретні обставини вчиненого злочину, знаряддя вчинення вбивства ніж, який обвинувачений свідомо взяв для нанесення ударів, локалізація тілесних ушкоджень у життєво важливі органи (область голови, де знаходяться важливі кровоносні судини, ліва частина грудної клітки, де знаходиться серце), сила їх нанесення, а також те, що не зважаючи, що їх нанесенню перешкоджав потерпілий, який утримував його руку, вони все ж були нанесені в обличчя та грудну клітку. На заподіяння саме вбивства потерпілого обвинуваченим ОСОБА_15 закликав обвинувачений ОСОБА_14 , який хоча і не чинив активних дій по нанесенню ударів ножем чи іншим предметом, однак сприяв іншому обвинуваченому у досягнення спільної мети утримуючи потерпілого, не даючи змоги активно оборонятись та наносячи удари вільно рукою у ті частині тіла, куди зміг дістатись, що свідчить про спільність їх дій та наявність однієї мети вбивства потерпілого. Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним умисел обвинувачених саме на спричинення умисного вбивства потерпілого, з метою приховати інший злочин, за попередньою змовою між собою. При цьому, вони не виконали усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця настання смерті потерпілого, однак цей злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки потерпілий зміг вислизнути з куртки та втекти з місця злочину.

Судом критично оцінюються показання обвинувачених, що вони не мали наміру позбавляти життя потерпілого ОСОБА_10 , а лише хотіли зв`язати його, щоб той не зміг їх викрити, оскільки вони є суперечливими та не відповідають встановленим судом обставинам справи. Такі показання повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , висновками експертиз.

Дії обвинуваченого ОСОБА_14 , окрім того, кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України та ст.129 ч.1 КК України.

Обвинувачення за ст.263 ч.1 КК України знайшло своє підтвердження та підтверджується висновками досліджених вище судових експертиз, показаннями потерпілих, свідків, протоколами огляду місця події та постановами про визнання предметів речовими доказами, окрім того, винність за цією статтею не заперечується і самим обвинуваченим ОСОБА_14 .

Що ж до обвинувачення за ст.129 ч.1 КК України, то судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_14 за допомогою демонстрації зброї, виражаючи негайний намір стріляти, зокрема, погрожував потерпілій ОСОБА_9 , вбивством. При цьому, дана погроза, за конкретних обставин, тобто того, що обвинуваченим така погроза була висловлена конкретно до неї, ним вже були вчинені протиправні дії щодо її батька та чоловіка, характер яких їй достеменно, на той момент, відомо не було, що реально давали підстави потерпілій побоюватися здійснення цієї погрози, а тому суд вважає доведеною його винність у вчиненні даного злочину.

З акту судово-психіатричної експертизи №297 від 17.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_15 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Внаслідок цього ОСОБА_15 може бути визнаний осудним. В даний час на будь-який психічний розлад не страждає, психічних вад, котрі б перешкоджали йому самостійно здійснювати своє право на захист, не має. За своїм психічним станом може давати правильні показання по обставинах, що мають значення по справі. З врахуванням індивідуально-психологічних, вікових, емоційних особливостей був спроможний повною мірою правильно сприймати важливі по справі обставини, усвідомлювати значення своїх діянь, довільно регулювати свою поведінку та давати щодо цього вірні покази. Під впливом фізіологічного афекту, чи іншого (природного) емоційного стану, котрий би суттєво міг вплинути на його свідомість та діяльність не знаходився. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. При цьому, з дослідницької частини цього акту, зокрема зі слів ОСОБА_15 , зазначено про те, що усі події розгортались несподівано, з яких причин розпочався конфлікт між потерпілим та його сином не зміг пояснити. Ствердив, що йому необхідно було рятувати сина від небезпеки, коли той бився із сторожем. Намірів завдавати шкоду потерпілому не мав. З приводу скоєного жалкує.

З акту судово-психіатричної експертизи №296 від 17.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_14 в період скоєння інкримінованих йому протиправних дій не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, внаслідок чого може бути визнаний осудним. В даний час ознак будь-якого психічного розладу не виявляє, психічних вад, котрі б перешкоджали йому самостійно здійснювати своє право на захист, не має. За своїм психічним станом може давати правильні показання про обставини, що мають значення по справі. З врахуванням індивідуально-психологічних, вікових, емоційних особливостей був спроможний повною мірою правильно сприймати важливі по справі обставини, усвідомлювати значення своїх діянь, довільно регулювати свою поведінку та давати щодо цього вірні покази. Під впливом фізіологічного афекту, чи іншого (природного) емоційного стану, котрий би суттєво міг вплинути на його свідомість та діяльність не знаходився. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. При цьому, з дослідницької частини цього акту, зокрема зі слів ОСОБА_15 , зазначено про те, що усі події розгортались несподівано, з яких причин розпочався конфлікт між потерпілим та його сином не зміг пояснити. Ствердив, що йому необхідно було рятувати сина від небезпеки, коли той бився із сторожем. Намірів завдавати шкоду потерпілому не мав. З приводу скоєного жалкує.

Згідно повідомлень Волинського обласного наркологічного диспансеру №2280/1-7, №2281/1-7 від 13.10.2014 року із Луцької міської клінічної лікарні 08.10.2014 року о 12.00 год. було доставлено на дослідження проби крові гр. ОСОБА_14 , гр.. ОСОБА_15 , дослідження проведено 08.10.2014 року (запис в журналі №1759, №1756), встановлено вміст алкоголю в крові, відповідно, ОСОБА_14 0,7 проміле, ОСОБА_15 0,9 проміле. Таким чином, на момент вчинення злочинів обоє обвинувачені перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та свідків, допитаних в ході судового розгляду є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про їх достатність для прийняття відповідного процесуального рішення щодо обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а щодо обвинуваченого ОСОБА_15 , окрім того, рецидив злочинів.

ОСОБА_14 має постійне місце реєстрації та проживання, де скарг на його поведінку не надходило, у вчиненні кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, винуватість визнав частково, зі слів - розкаявся, в останньому слові повністю визнав свою винуватість, вказавши про своє каяття, він хоча і вважається особою, яка в порядку ст.89 КК України судимості не має, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів, саме він став ініціатором вчинення першого із злочинів, за якими послідували і інші, в яких він, як вбачається із показань потерпілого та свідків, відігравав ведучу роль, віддаючи вказівки, вчинив вбивство при обтяжуючих обставинах однієї людини та замах на життя іншої людини, яке, згідно ст.3, 27 Конституції України, визнано найвищою соціальною цінністю та невід"ємним правом кожної людини, в чому, на думку суду, не розкаявся, враховуючи позицію потерпілих, які, кожен зокрема, наполягають на найсуворішій мірі покарання довічному позбавленні волі, тому суд, враховуючи конкретні обставини справи та вимогу чинного законодавства щодо можливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі у виключних випадках (за умови, якщо суд не вважає за можливе застосування позбавлення волі на певний строк), що судом не встановлено, тому призначає покарання у межах санкцій інкримінованих статей, у виді позбавлення волі та арешту, відповідно, на певний строк.

ОСОБА_15 має постійне місце реєстрації та проживання, де скарг на його поведінку не надходило, є особою похилого віку, у вчиненні кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, винуватість в судовому засіданні визнав повністю, зі слів - розкаявся, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі за вчинення корисливих особливо тяжких, відбував реальні міри покарання, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, вчинив вбивство при обтяжуючих обставинах однієї людини та замах на життя іншої людини, яке, згідно ст.3, 27 Конституції України, визнано найвищою соціальною цінністю та невід"ємним правом кожної людини, враховуючи позицію потерпілих, які, кожен зокрема, наполягають на найсуворішій мірі покарання довічному позбавленні волі, тому суд, враховуючи конкретні обставини справи, та вимогу чинного законодавства щодо можливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі у виключних випадках (за умови, якщо суд не вважає за можливе застосування позбавлення волі на певний строк), що судом не встановлено, тому призначає покарання у межах санкцій інкримінованих статей, у виді позбавлення волі на певний строк.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

З п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (із змінами внесеними постановами №5 від 25.05.2001 року, №1 від 27.02.2009 року) вбачається, що на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діяли з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

З п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (із змінами внесеними постановами №7 від 08.07.1994 року, №11 від 30.09.1994, №15 від 25.05.1998 року, №9 від 24.10.2003 року) вбачається, що особи, які спільно заподіяли шкоду, діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

З врахуванням наведеного та з досліджених матеріалів в сукупності, суд вважає, що оскільки обвинувачені діяли з єдиним наміром, їхніми взаємопов`язаними діями було спричинено моральної шкоди потерпілим та цивільним позивачам, тому повинні нести солідарну відповідальність.

На підставі ст.128, 129 КПК України, ст.1167 ЦК України цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожного зокрема, про відшкодування моральної шкоди задовольнити, стягнути з обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 солідарно :

· в користь потерпілої ОСОБА_9 400 000 (чотириста тисяч) грн. завданої моральної шкоди;

· в користь потерпілого ОСОБА_10 200 000 (двісті тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинувачених, які не працевлаштовані, при цьому виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілих, кожного зокрема, глибину їх моральних страждань, страх та стрес, який їм довелось пережити, внаслідок вчинених обвинуваченими дій, та, як наслідок, характер вимушених змін у їх життєвих стосунках.

Речові докази, згідно ч.9 ст.100 КПК України, відповідно, залишити за належністю законним володільцям та знищити.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , відповідно до ступеню вини кожного, тобто: у рівних частинах по обвинуваченню по епізоду за ст.115 ч.2 п.6, 12 КК України, по епізоду за ст.263 ч.1 КК України з обвинуваченого ОСОБА_14 .

Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" /з відповідними змінами/, судові витрати за проведення експертизи холодної зброї в сумі 196, 56 грн. не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_15 , оскільки останньому органами досудового слідства не пред"являлось обвинувачення та він не був засуджений за незаконне поводження зі зброєю, а тому судові витрати за проведення даної експертизи, повинні прийматися за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, 187 ч.4, ст.15 ч.3 - п.9, 12, 13 ч.2 ст.115, 263 ч.1, 129 ч.1 КК України, призначивши покарання:

· за п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 13 (тринадцять) років позбавлення волі, з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

· за ст.187 ч.4 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

· за ст.15 ч.3 - п.9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України 10 (десять) років позбавлення волі;

· за ст.263 ч.1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

· за ст.129 ч.1 КК України 6 (шість) місяців арешту.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_14 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, 187 ч.4, ст.15 ч.3 - п.9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, призначивши покарання:

· за п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України 13 (тринадцять) років позбавлення волі, з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

· за ст.187 ч.4 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

· за ст.15 ч.3 - п.9, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України 10 (десять) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_15 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченим, кожному зокрема, рахувати з 23.20 год. 07.10.2014 року, тобто з моменту їх затримання (відповідно до протоколу затримання від 08.10.2014 року).

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути солідарно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в користь потерпілої ОСОБА_9 400 000 (чотириста тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в користь потерпілого ОСОБА_10 200 000 (двісті тисяч) грн. завданої моральної шкоди.

Речові докази:
- сумку чорного кольору марки «Адідас», сервер Digital Video Recorder моделі DVR0804LE-А, блок живлення, чоловічі камуфляжні штани, 24 круги для болгарки, монітор марки «Електрон», що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 залишити за належністю законному володільцеві ТзОВ «Промислово комерційна фірма «Євростар»;

- туфель чорного кольору, що переданий в камеру зберігання речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області (квитанція №002115 від 19.11.2014 року) знищити;

- саблю, що передана в камеру зберігання речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області (квитанція №002115 від 19.11.2014 року); частину фольги, змиви, зіскоби файл, паперовий конверт для диска зі слідами речовини бурого кольору, дві шапки, ганчірку, курточку зі слідами речовини бурого кольору, що упаковані у 20 паперових конвертів, 10 картонних коробок, пакет НДЕКЦ №1624413 та пакет НДЕКЦ без номеру (квитанція №002127 від 02.12.2014 року) знищити;

- сліди низу взуття, що приєднані до матеріалів кримінального провадження знищити;

- мобільний телефон марки «Нокіа С3-01» із сім-карткою «МТС» та флеш-карткою пам`яті об`ємом 4 Гб, що передані на зберігання потерпілій - залишити законному володільцеві ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в доход держави по 1825 (одній тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн. 78 (сімдесят вісім) коп., з кожного, судових витрат у справі за проведення трасологічної, товарознавчої, імунологічної експертиз.

Стягнути з ОСОБА_14 в доход держави 1773 (одну тисячу сімсот сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп. судових витрат у справі за проведення судової балістичної експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДЯ:

ПРИСЯЖНІ: