Справа № 1-243/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі головуючого судці Панас
О.В.

при секретарі Жилінській
О.М..

з участю прокурора Ралдугіна
О.О.

захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу
про

обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, з середньою освітою, не
одруженого, працюючого: ТзОВ „Північ центр", проживаючого: м.Рівне.
АДРЕСА_1 раніше не судимого за ч.2 ст. 186, ч2 ст. 187 КК України,

встановив: 31 серпня 2006 року, близько 22.00 год. ОСОБА_3. маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поблизу будинку
АДРЕСА_2 в м.Рівне, заподіявши легкі тілесні ушкодження, відкрито заволодів майном
ОСОБА_4., а саме: жіночою сумочкою вартістю 40 грн., пластиковою карткою „Приват Банку" поновлення якої коштувало 5 грн. та грошима в сумі 15 грн.
Всього викрав майна на загальну суму 60 грн. Інші речі, які знаходились в
сумочці цінності для потерпілої не представляли.

Крім того, 10 вересня 2006 року, близько 23.20 год.ОСОБА_3., повторно, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, за попередньою
змовою з двома невстановленими слідством особами, між буд. 44-46 по вул.
Макарова в м. Рівне, заподіявши легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я ОСОБА_5. заволоділи його майном: мобільний телефон „Моторола
Т 191" вартістю 150 грн., в якому перебувала сім-карта „Київстар"
вартістю 40 грн., на рахунку якої було 14 грн. та грошима в сумі 470 грн..
Всього викрали майна на загальну суму 674 грн.

Підсудний в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах не
визнав. Показав, що 31.08.2006 року разом з ОСОБА_6. їздили в м. Костопіль. О
21.20 год.
повернулися на базу. До 23.00 год. оформляв документи та здавав гроші. Поки даючи територію бази зустрів
ОСОБА_6, який повертався після виїзду за пошкодженим автомобілем. Це було
близько 23 год.,
був разом з ОСОБА_7 Свою причетність до заволодіння
майном ОСОБА_4. заперечує у зв'язку з тим, що в моменту пограбування потерпілої
ОСОБА_4. перебував на території бази і не міг скоїти злочин.

Також показав, що 10.09.2006р. в кафе „ Троянда" в м. Рівне в кругу
сім'ї святкував день народження племінниці. Близько 23.00 год. зателефонував своїм товаришам ОСОБА_7 , ОСОБА_8., ОСОБА_9. з якими пізніше зустрівся в кафе „Сюрприз" в
м.Рівне що по вул. Макарова. Близько однієї години пробули в кафе, сиділи за
столом разом з ОСОБА_5, якого знав. В кафе спиртне не вживали, коли вони
залишали кафе, то ОСОБА_5 ще залишався. ОСОБА_9 пішов раніше. З кафе вийшов з
ОСОБА_8 та ОСОБА_7, попрощався з друзями, та пішов додому, ОСОБА_5. не
грабував. В судовому засіданні 22.12.2006р. змінив свої показання, та показав,
що друзів запросив в кафе „Троянда", коли вони прийшли, то повідомив їм що
у племінниці день народження

Не зважаючи на те, що підсудний не визнає своєї вини в інкримінованих йому
злочинах, вина підсудного в скоєнні злочинів доводиться зібраними по справі та
дослідженими в судовому засіданні доказами.

По епізоду злочину відносно ОСОБА_4:

Потерпіла ОСОБА_4. в судовому засіданні показала, що 31.08.2006 р. була
холодна та дощова погода. Близько 22.00 год. поверталася додому. Неподалік
під'їзду № 4 буд. № 4 по вул.Курчатова в м.Рівне незнайомий юнак, одягнений в
спортивні брюки, тонку куртку з капюшоном, худорлявої статури напав на неї та
вирвав з рук сумочку. В момент, коли він нахилися над нею, щоб вирвати сумочку
побачила його обличчя, так як лежала на спині. Обличчя нападника запам'ятала,
оскільки вона художник і має добру зорову память. Підтвердила, що саме ОСОБА_3. пограбував її.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6. суду показав, що
31.08.2006р. з експедиторомОСОБА_3. розвозив товар в
м.Костопіль. Повернулися на базу о 21.30 год. Після того, як
розвантажили його автомобіль разом з водієм ОСОБА_10 поїхали в Лубенський р-н, с Зелений Гай, для транспортування поламаного автомобіля фірми. Повернулися
на базу близько 24 год.,
коли в'їзджав на територію, то бачив як її залишав
ОСОБА_3 ще з одним експедитором.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показал, що 31.08.2006р. її дочка ОСОБА_4. залишила у неї дітей, та о 21.20 чи 21.30
год. пішла додому. Погода була прохолодна, йшов дощ, тому дочка була одягнена
тепло та чобітках на високих підборах. Після 22.00 год. дочка зателефонувала від сусідки та повідомила, що на неї напали та
відібрали сумку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10. суду показав, що
31.08.2006р. за кермом автомобіля ОСОБА_6 виїхав разом з ним в с Зелений Гай Лубенського району для транспортування зламаного автомобіля
фірми в м.Рівне. Близько 23.00 год. повернулися на базу.
Особисто він не бачив ОСОБА_3 на базі, коли повернувся. Також показав, що
кожний виїзд та повернення автомобіля на базу фіксуються в журналі в'їзду-виїзду
транспорту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7. суду показав, що
31.08.2006р. він працював експедитором на фірмі „Північ-Центр". В цей день
він їздив з ОСОБА_12. Повернувся близько 19.00 год. Розватажив автомобіль
близько 21.10 год.
Після чого писав розводку. ОСОБА_3 підійшов до нього
близько 21.30 год.
Попросив зачекати. З території бази вийшли близько 23.00 год. На виході зустріли ОСОБА_6, який сказав, що виїзджав за поламаним автомобілем,
але його там не було.

З протоколу очної ставки між ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
вбачається, що потерпіла ОСОБА_4. підтвердила, що впенена в тому, що її
пограбувавОСОБА_3.
(а.с.99-100).

Згідно протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання, потерпіла ОСОБА_4.
вказала на фото ОСОБА_3.
як на особу, яка вчинила її пограбування. (а.с. 72-73).

З оглянутого в судовому засіданні журналу в'їзду-виїзду автотранспорту
фірми „Північ-Центр" вбачається, що автомобіль д.н. НОМЕР_1 під керування
ОСОБА_6 за маршрутом м. Костопіль повернувся на територію фірми о 21.20 год. (
ах. 66-67 ).

З оглянутого в судовому засіданні подорожнього листа від 31.08.2006р. на
автомобіль НОМЕР_1,
ЗИЛ 433112 НОМЕР_2, водій ОСОБА_6., вбачається, що автомобіль
вийшов в рейс в населений пункт м. Костопіль. Рукою в графі „причіп"
дописано ОСОБА_10. Інших відміток немає, (а.с.65).

З протоколу виїмки від 23.09.2006р. вбачається, що ОСОБА_3. добровільно
передав свою спортивну куртку (а.с. 76).

Згідно протоколу обшуку від 22.09.2006р. проведено в присутності двох
понятих та ОСОБА_2., в квартирі АДРЕСА_3 в м. Рівне, де мешкаєОСОБА_3. було знайдено капюшон чорного кольору з трьома білими смугами (а.с. 113).

З протоколу пред'явлення предметів для впізнання від 25.09.2006р.
вбачається, що потерпіла ОСОБА_4. впізнала куртку ОСОБА_3., як куртку особи, яка вчинила її пограбування - за смугами на капюшоні, (ас.
77-78).

Згідно з протоколом огляду предметів від 16.10.2006 року був оглянутий та
долучений до матеріалів справи як речовий доказ малюнок особи, яка вчинила
пограбування ОСОБА_4., намальований простим олівцем на аркуші паперу розміром
20x27.3 см. (а.с. 87).

Згідно висновку експерта № 2133 від 26.09.2006р. у ОСОБА_4. виявлені
осадження в потиличній ділянці голови та забою грудного відділу хребта з
наявністю осадження на шкірі в ділянці грудного відділу хребта, які відносяться
до легких тілесних ушкоджень (а.с. 70).

По епізоду злочину відносно ОСОБА_5.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що
10.09.2006 року він перебував в кафе „Сюрприз", що по вул. Макарова в м.
Рівне, пив пиво. Пізніше до нього за столик підсіли підсуднийОСОБА_3., якого зав раніше, з товаришами. Хлопці замовили пиво та горілку, яку
вживали. Він, за повторне замовлення пива розраховувався за столиком, всі хто
сидів за столом бачили це. Коли залишав кафе, то підсудний з товаришами там
залишалися. Доходячи до арки почув тупіт ніг за спиною після чого прослідував
удар по голові, коли повернувся, то побачив ОСОБА_3, який наніс удар по обличчю
від якого він впав. Двоє інших били ногами з двох боків. ОСОБА_3 діставав гроші
з кишені. Забрали гроші, мобільний телефон та втекли. Вдома розповів дружині та
дочці, що нападник знайомий з ОСОБА_8, на що дочка показала фотографію на якій
він впізнав ОСОБА_3 Чітко бачив ОСОБА_3, оскільки на нього падало світло.

Свідок ОСОБА_13. в судовому засіданні показала, що 10.09.2006р. чоловік
прийшов додому близько 23.20 год., побитий, сказав що знає
хто його побив. Коли дочка показала фотографії, то чоловік вказав на підсудного
ОСОБА_3. На наступний день звернулися до міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14. суду показала, що
10.09.2006р. близько 23.20 год. тато повернувся додому.
Побачила, що він побитий. Тато сказав, що його побив товариш ОСОБА_8. Вранці показала татові фотографію, на якій він впізнав ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7. суду показав, що
10.09.2006р. він, ОСОБА_9., ОСОБА_8. та знайома на ім'я ОСОБА_15. О 21.00 год. до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_3 на його запрошення прийшли в кафе
„Троянда", після чого о 23.00 год. пішли в кафе
„Сюрприз", хто запропонував туди іти і з якою метою, достеменно не
пам'ятає. Оскільки вільних столиків не було, то підсіли за столик до
потерпілого ОСОБА_5.. В кафе пили лише пиво. ОСОБА_9пішов раніше. Він, ОСОБА_3,
ОСОБА_8. залишили кафе разом, близько 00.40 год, потерпілий залишався
в кафе. Заперечує, що він, ОСОБА_8. та ОСОБА_3 наздоганяли потерпілого з метою
пограбування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8. показав, що 10.09.2006р.
він, ОСОБА_7, ОСОБА_9., та його дівчина на ім'я ОСОБА_15. Відпочивали в кафе
„Таверна". О 21.00 год.
до нього зателефонував ОСОБА_3 на його запрошення
відсвяткувати день народження племінниці прийшли в кафе „Троянда". Коли
прийшли, то там вже всі збиралися сідати в машину, щоб їхати додому. Після чого
о 23.00 год.
вони пішли в кафе „Сюрприз". Оскільки вільних
столиків не було, то підсіли за столик до потерпілого ОСОБА_5.. В кафе пили
лише пиво ОСОБА_9пішов раніше. Він, ОСОБА_3, ОСОБА_7 пішли з кафе разом, близько 00.40 год, потерпілий
залишався в кафе. Заперечує, що він, ОСОБА_7. та ОСОБА_3
наздоганяли потерпілого з метою пограбування. Додому прийшов близько 24.00 год.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що 10.09.2006р.
він, ОСОБА_7, ОСОБА_8.,та його дівчина на ім'я ОСОБА_15 відпочивали в кафе
„Таверна". Близько 22.00 год. до ОСОБА_8телефонував
ОСОБА_3 на його запрошення відсвяткувати день народження племінниці після 22.00
год. прийшли в кафе „Троянда". Коли прийшли, то там вже всі збиралися
додому. Особисто він пам'ятає як сів за стіл та вжив спиртне з братом ОСОБА_3,
де в цей час перебували його друзі не пам'ятає. Після чого о 23.00 год. вони пішли в кафе „Сюрприз". Оскільки вільних столиків не було, то
підсіли за столик до потерпілого ОСОБА_5.. В кафе пив лише воду. Близько 24.00 год, після закінчення боксу пішов додому. ОСОБА_3, ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 залишалися в кафе.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16. суду показала, що 10.09.2006р. вона працювала на зміні в кафе
„Сюрприз". Пам'ятає, що в цей вечір ОСОБА_3, ОСОБА_8., та ОСОБА_7
були ввечері в кафе, сиділи за столиком з ОСОБА_5
Потерпілий розраховувався біля столика, чи був при цьому хтось присутній не
пам'ятає. Що вживали хлопці не пам'ятає. ОСОБА_5 був напідпитку, коли уходив,
то по телевізору йшов фільм „Матриця". Хлопців за столиком в цей час не
було, де вони були сказати не може.

З протоколу очної ставки між ОСОБА_3. та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5
підтвердив, щоОСОБА_3.
з двома невідомими хлопцями 10.09.2006р. близько 23.20год
напали на нього.( а.с. 41-43).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1999/Е-2130 від
26.09.2006р.на тілі ОСОБА_5. виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу
в правій навколо очній ділянці, саден в правій надбрівній ділянці та в ділянці
зовнішнього кута правого ока, наскрізної рани верхньої губи посередині,
травматичного підвивиху першого верхнього лівого зуба, крововиливів з
осадженнями на слизовій оболонці верхньої губи, крововиливів в лівій тім'яній
та в правій потиличній ділянці голови, забою м'яких тканин третього пальця
правої кисті, садна в правій тім'яній ділянці голови. По часу виникнення дані
ушкодження відповідають відміченому в обставинах терміну, та відносяться до
легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я (а.с. 21).

З досліджених в судовому засіданні протоколів очних ставок між: ОСОБА_8.,
та ОСОБА_3. від 25.09.2006р. (а.с.44-45); ОСОБА_3. та ОСОБА_7 від 25.09.2006р.
(а.с.46-47), ОСОБА_9. та ОСОБА_3. від 24.10.2006р. (а.с.50-51) вбачається, що
10.09.2006р.ОСОБА_3., ОСОБА_7., ОСОБА_9, ОСОБА_8. в період часу з 23.00 год.
перебували в кафе „Сюрприз" по вул. Макарова в м.Рівне, де вживали пиво та
горілку. Крім того, даними протоколами підтверджується, щоОСОБА_3., ОСОБА_7. та ОСОБА_8. пішли з кафе разом. Сторони підтвердили, що в ході
досудового слідства давали такі покази.

Таким чином показання свідка ОСОБА_6. в частині того, що після повернення
на базу 31.08.2006р. о 21.20 год. він виїхав за територію
після 21.20 год
і повернувся близько 24.00 год. суд оцінює критично, оскільки такі показання не підтверджуються об'єктивними
доказами, а навпаки спростовуються достовірними доказами, встановленими судом,
зокрема журналом в'їзду-виїзду автотранспорту фірми „Північ-Центр",
доказів виїзду на транспортування зламаного автомобіля судом не встановлено. За
таких обставин показання свідка ОСОБА_6 розцінюються судом, як намагання
сприяти підсудному уникнути відповідальності за скоєне пограбування ОСОБА_4.
Крім того, доказів на підтвердження доводів ОСОБА_3. щодо перебування на території бази до 23.00 год. 31.08.2006р., не встановлено.

Долучений до справи та оглянутий в судовому засіданні речовий доказ у
вигляді спортивної куртки, суд оцінює критично, тому що в судовому засіданні
потерпіла відмовилася від того, що підсудний був одягнений саме в цю куртку.

Долучений до справи як речовий доказ - малюнок суд розцінює критично, так
як заключения
про автентичність малюнку з ОСОБА_3. немає.

Показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9. суд
оцінює критично, оскільки вони містять суперечність щодо мети ,часу та місця
зустрічі 10 вересня 2006року та розцінює їх показання як намагання сприяти
підсудному уникнення кримінальної відповідальності.

Показання потерпілих ОСОБА_4., ОСОБА_5 послідовні, узгоджуються між собою
та підтверджуються доказами, зокрема висновками експертиз. Крім того, судом не
встановлено підстав для оговорювання потерпілими підсудного.

Аналізуючи досліджені судом докази, суд приходить до переконання у винності
підсудного ОСОБА_3.
у відкритому викраденні чужого майна, та нападі з метою
заволодіння майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я
особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Невизнання ОСОБА_3. своєї вини в інкримінованих злочинах, суд розцінює як
намагання уникнення відповідальності.

Таким чином, заслухавши показання підсудного, дослідивши зібрані по справі
докази в сукупності суд прийшов до висновку , що вина підсудного доведена
повністю. Злочинні дії підсудного ОСОБА_3. слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК
України як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого; за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, характеризуючі дані.

Суд враховує, що підсудний ОСОБА_3. . вчинив тяжкий та
особливо тяжкий злочини, раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, за місцем роботи та навчання
характеризується позитивно.

Обставин, які пом'якшують покарання суд відносить те, що
до кримінальної відповідальностіОСОБА_3. притягується
вперше, молодий вік, позитивно характеризується за місцем роботи та навчання .

До обставин, які обтяжують покарання підсудного, суд відносить вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд вважає, що
виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів не можливе
без ізоляції від суспільства.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, пом'якшуючі
покарання обставини з урахуванням особи винної, суд вважає що вони істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і є підстави для застосування ст.
69 КК України з призначенням покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої
в санкції ч.2 статті 187 КК України без конфіскації майна.

Речові докази: спортивну куртку повернути засудженому; малюнок зберігати
при матеріалах справи. Судових витрат по справі немає. Цивільні позови по
справі не заявлені. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України призначити
покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 187 з застосуванням ст. 69 КК України у виді п'яти років
позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України
призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, у виді п'яти років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк
відбуття покарання рахувати з 18 вересня 2006 року (а.с. 121).

Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишити - утримання під
вартою.

Речовий доказ - спортивну куртку, яка зберігається в
кімнаті речових доказів Рівненського міського суду - повернути засудженому
ОСОБА_3 (а.с.83).

Речовий доказ - малюнок виконаний простим олівцем на
аркуші паперу розміром 20 х27,3 см - зберігати в матеріалах кримінальної справи
(а.с 86).

Вирок може бути оскаржений протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення,
а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення
йому копії вироку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
міський суд.