Справа №613/508/15-к Провадження № 1-в/613/38/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові подання Краснокутського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції "Про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку " ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гути Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 10 лютого 2010 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст.309 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі,із застосуванням ст.75,ст.76 КК України.
ОСОБА_4 засуджено вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 10.02.2010 року за ст.309 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі,на підставі ст.75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням ,з іспитовим строком 3 роки та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Постановою Богодухівського районного суду від 21.02.2011 року за поданням КВІ Богодухівського району було скасовано у відношенні ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його,згідно вироку суду від 10.02.2010 року,для відбуття покарання у виді обмеження волі строком на три роки.
В поданні КВІ Богодухівського району зазначено,що після отримання в березні місяці 2011 року на виконання вказаної вище постанови суду та в ході постановки на облік засудженого було встановлено,що 23 лютого 2011 року відносно ОСОБА_4 Краснокутським РВ ГУМВС України була порушена кримінальна справа за ч.2 ст.307 КК України,останнього в цей самий день було затримано в порядку ст.115 КПК України та 03 березня 2011 року відносно нього обрано міру запобіжного заходу - утримання під вартою,де він перебував до 19 червня 2012 року. Постановою прокурора прокуратури Краснокутського району від 26.12.2014 року було закрито кримінальне провадження відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України,у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Оскільки строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 27.02.2014 року,в поданні ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням вказаного строку.
Вислухавши думку представника КВІ,засудженого,які підтримали подання,прокурора,який не заперечував проти його задоволення,дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що подання підлягає задоволенню зважаючи на наступне:
Згідно ч.1 п.2 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в три річний строк у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.
Частина 3 ст. 80 КК України передбачає, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. Ця процесуальна дія не є обов`язковою умовою перебігу строку давності. Тільки навмисне ухилення засудженого від відбування покарання та вчинення нового злочину переривають ці строки. Ухилення від відбування покарання - це умисне діяння засудженого, спрямоване на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку до виконання.
За змістом кримінального закону засуджений може бути звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку лише тоді, коли вирок не приведений у виконання не з вини засудженого.
Постановою Богодухівського районного суду від 21.02.2011 року,за результатами розгляду подання КВІ Богодухівського району,скасовано у відношенні ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його,згідно вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 10.02.2010 року,для відбуття покарання у виді обмеження волі ,строком на три роки.
Після чого,23.02.2011 року ОСОБА_4 було затримано за підозрою у скоєні злочину,та Постановою Краснокутського районного суду від 03.03.2011 року відносно нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Звільнено ОСОБА_4 з-під варти 19.06.2012 року,що підтверджується копією Постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 19 червня 2012 року ,якою міру запобіжного заходу утримання під вартою змінено на підписку про невиїзд.
Постановою прокурора прокуратури Краснокутського району від 26.12.2014 року було закрито кримінальне провадження відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України,у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
При цьому судом встановлено,що після задоволення подання КВІ та скасування у відношенні ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням, протягом всього строку давності виконання обвинувального вироку,не зважаючи також на те,що в період з 19.06.2012 року по 27.02.2014 року (дату закінчення строку давності виконання обвинувального вироку) і навіть тривалий час після цього ОСОБА_4 під вартою не перебував,проживав вдома але до КВІ не викликався. Також судом встановлено,що після отримання інспекцією в березні місяці 2011 року на виконання постанови суду від 21.02.2011 року та постановки на облік засудженого,протягом вказаного вище періоду,інспектором КВІ не було роз`яснено засудженому порядок та умови відбування призначеного покарання,не було вручено засудженому припису про виїзд до місця відбування покарання виправного центру,що може свідчити про неналежне виконання інспектором КВІ службових обов`язків.
Факт навмисного ухилення засудженого від відбування покарання не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні,оскільки через одну добу після скасування у відношенні засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням його було затримано працівниками РВ за підозрою в скоєні іншого злочину,після чого він тривалий час перебував під вартою, та після звільнення з-під варти влітку 2012 року і до сьогоднішнього дня постійно проживає в смт.Гути, відповідного припису від інспектора КВІ не отримував також зважаючи,що відносно нього за ч.2 ст.307 КК України було закрито кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення,відомостей про вчинення ним інших кримінальних правопорушень протягом строку давності виконання обвинувального вироку суду надано не було,тому суд вважає,що перебіг давності не зупинявся.
Суд,зважаючи на викладене вище,та приймаючи до уваги,що обвинувальний вирок не було виконано в три річний строк, вини засудженого в цьому не встановлено вважає,що подання підлягає задоволенню.
Керуючись ч.1 п.2 ст. 80 КК України, ст.152 КВК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд
Подання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування покарання,призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 10.02.2010 року,у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя