Справа № 353/68/15-к
Провадження № 1-кп/353/10/15
В И Р О К
20 лютого 2015 року м.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 2 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 КК України.
Кримінальне правопорушення було вчинене за наступних обставин.
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.05.2014 р. за злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України, та будучи зобов`язаним згідно рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2013 року (виконавчий лист № 353/6/13-ц) щомісячно сплачувати аліменти в твердому грошовому розмірі по 550 грн. в користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, починаючи з 10.01.2013 р., від сплати аліментів злісно ухилився.
Так ОСОБА_4 злісно ухивлявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) та за період з 10.01.2013 р. по 01.03.2014 р. допустив заборгованість по аліментних платежах в сумі 7401, грн., за що 22.05.2014 р. вироком Тлумацького районного суду був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України.
Незважаючи на це, ОСОБА_4 і в подальшому на неодноразові попередження державного виконавця про наявність боргу по сплаті аліментів та про кримінальну відповідальність за ухилення від їх сплати не реагував, відносно погашення боргу, жодних мір не приймав. ОСОБА_4 , діючи умисно, реально усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, будучи працездатною особою, офіційно ніде не працюючи та не працевлаштовуючись, не став на облік, як безробітний в Тлумацькому районному центрі зайнятості населення, не звернувся за допомогою з приводу працевлаштування, тим самим продовжив злісно ухилятись від сплати
аліментів. З моменту притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 164 ч.1 КК України, він заборгованість по аліментах не погашає, свої неофіційні доходи приховує та використовує на свій розсуд. Внаслідок вищенаведених дій ОСОБА_4 , його заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки, від сплати яких той злісно ухиляється, за мінусом суми заборгованості по аліментах, визначеної попереднім вироком суду, за період з 01.03.2014 р. по 01.01.2015 р. становить 5500,0 грн.
Свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, ствердивши обставини його скоєння, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що з рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2013 року та з виконавчим листом, виданим для його виконання, він ознайомлений. Зазначив, що після відбування покарання за ч.1 ст. 164 КК України, він офіційно не працевлаштувався, в центрі зайнятості не зареєструвався, проживає за рахунок пенсії своїх батьків. Визнав вину у тому, що безпідставно не сплачував аліменти, просив його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 164 ч. 2 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини.
Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Тому при призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує те, що кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим, відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, потерпіла просила покарати його згідно з законом, обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з приводу хронічного алкоголізму, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, не працює.
За викладених обставин суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України (2012 р.), суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 2 КК України, і призначити покарання - 200 (двісті) годин громадських робіт.
Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Головуюча ОСОБА_1