Справа № 127/3441/15-к
Провадження №11-кп/772/588/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув « 24» червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000 від 13.01.20145 року відносно
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Вінниці, громадянина України,
розлученого, працюючого вантажником ТОВ
«Агровіт Груп», зареєстрованого та
проживаючого за адресою

АДРЕСА_1
раніше судимого:
· 24.11.1998 року Староміським райсудом за ст.140

ч.3, 140 ч.2, 43, 42 ч.1, 42 ч.3 КК України у вигляді
5 років позбавлення волі;
- 04.06.1998 року Староміським райсудом за ст. 14
ч.3 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі;
- 28.04.1999 року Староімським райсудом за ст. 140
ч. , 81 ч.3, 17, 81 ч.3, 89 ч.1, 42, 43 КК України
у вигляді 6-ти років позбавлення волі;
- 24.10.2010 року Староміським райсудом за ст. 185
ч.2, 70 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі;
- Апеляційним судом Вінницької області
за вироком 24.10.2010 року за ст. 185 ч.3, ст.70 ч.1 КК
України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 12.07.2012 року звільненого з місць позбавлення волі
в зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
потерпілої: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокуратури ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від «22» квітня 2015 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2015 року ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України і йому призначено покарання у виді виправних робіт строком 2 роки по місцю роботи з відрахуванням 20% із суми заробітку в дохід держави.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_11 , який тривалий час зловживав алкогольними напоями. Знаходячись в стані алкогольного сп 'яніння ОСОБА_11 на побутовому грунті часто влаштовував з членами родини сварки.
06.01.2015 близько першої години ночі, ОСОБА_11 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , ходив по подвір 'ю під вікнами «врем 'янки», в якій мешкає ОСОБА_6 зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу останніх і таким чином порушував їх спокій та відпочинок. При цьому ОСОБА_11 за допомогою кухонного ножа та куска металевої труби намагався відкрити двері «врем`янки».
ОСОБА_6 , через шпарину в дверях, відібрав у ОСОБА_13 ножа та кусок металевої палиці, та вийшовши з приміщення на подвір`я, спробував вмовити його заспокоїтись та повернутись до свого будинку. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 виникла сварка, під час якої ОСОБА_11 почав висловлювати в бік сина погрози щодо фізичної розправи. Під час сварки ОСОБА_6 вдалось заспокоїти батька та відвести його в будинок.
Через нетривалий проміжок часу ОСОБА_11 знову вийшов на подвір`я житлового будинку і знову почав висловлюватись на адресу сина нецензурною лайкою та висловлювати погрози, при цьому він тримав в руці кухонний ніж.
У відповідь на неправомірні дії батька, ОСОБА_6 розуміючи, що перед ним знаходиться людина похилого віку, в стані алкогольного сп`яніння, яку він значно переважає за своїми фізичними даними та бажаючи припинити його дії та заспокоїти батька, явно перевищуючи межі необхідної оборони в тій ситуації, яка склалася, вийшов до нього на вулицю та куском металевої труби, почав його бити, певний час наносити чисельні удари по різним частинам тіла.
В результаті описаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження з якими останнього госпіталізовано до лікарні і від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №45 від 20.01.2015 «у ОСОБА_14 було виявлено сполучну травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми - припухлості в лівій тім 'яно-скронсвій ділянці голови, крововиливів в м`які тканини голови, субарахноїдспьного крововиливу; закритої тупої травми грудної клітки переломи ребер з поширеними місцевими крововиливами в прилеглі м 'які тканини, забою лівої легені; закритої тупої травми живота - стан після спленектомії, що проводилась в зв 'язку розривом селезінки, поширеного синця та крововиливу в м`які тканини черевної стінки; відкритого перелому лівого ліктьового відростка. Вказана сполучна травма тіла у ОСОБА_14 , виникла від дії твердого тупого предмета (предметів), згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_14 наступила від вказаної сполучної травми тіла. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_14 є причинний зв`язок».

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2015 року щодо ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 124 КК України у виді 2 років обмеження волі. У мотивувальній частині вироку визнати рецидив злочинів обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 . Крім того, в мотивувальній частині вироку змінити посилання, що ОСОБА_15 на ОСОБА_6 на диспансерному наркологічному обліку у КЗ ВОНД «Соціотерапія» не перебуває.
Свої вимоги прокурор мотивував тим, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції не в повні мірі врахував ступінь тяжкості умисного вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, судимість не знята, внаслідок вчиненого ним злочину особа була позбавлена життя.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити, обвинуваченого ОСОБА_6 який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка вважає, що вирок суду щодо її брата ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим і що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, тобто в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ст. 124 КК України, та обставини провадження в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на диспансерному обліку у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні не перебуває, раніше неодноразово судимий.

В судовому засіданні безспірно встановлено, і дані обставини підтвердила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 , що практично усе життя вона, мати та брат переховувались від батька по сусідах та рідних, так як батько перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ставав жорстоким та неконтрольованим, неодноразово бив її, брата, мати, та погрожував їх вбити, тому вона боялась за своє життя, та життя дитини і виїхала проживати в іншу область.
Окрім того, судом безпідставно визнано пом`якшуючими покарання засудженого обставини, що передбачені ст. 66 КК України з`явленням із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину. Судом першої інстанції було визнаною пом`якшуючою обставиною активне сприяння розкриттю злочину, так як пом`якшуюча покарання обставина як активне сприяння розкриттю злочину може мати місце лише щодо особи, яка прикладає активні зусилля у допомозі правоохоронним органам розкрити злочин до кінця. Крім того, самим досудовим слідством не визнана дана обставина як пом`якшуючою покарання.
В судовому засіданні Апеляційного суду Вінницької області крім вище зазначених обставин, які пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_6 , було встановлено те, що на його утриманні знаходиться онкохвора мати та вагітна дружина.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, у апеляції прокурор не оспорював фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій, а лише оскаржував правильність призначеного покарання.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції всупереч вимогам п. 1 ч.1 ст. 67 КК України, не зазначив обставину, яка обтяжує покарання останнього рецидив злочину, є безпідставними, так як відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися ст. ст. 32, 34 КК. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
При винесенні вироку щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції допустив описку в мотивувальній частині, а саме зазначив, що на диспансерному наркологічному обліку у ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ», ОСОБА_15 не перебуває, дані стосувалися обвинуваченого ОСОБА_16 , однак дана обставина не являється підставою зміни вироку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.405, 407, 414, 420 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадження ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: