Справа № 11-212 2007року Головуючий в 1-й інстанції Бондар В.В.
Категорія: cm.cm.15,190 ч.4, 358 ч.2, 358 ч.3
КК України Доповідач Цугель І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
березня 2007 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Ковтуна
В.П.,

суддів Цугеля І.М., Дуфнік Л.М.,

з участю прокурора Бантюка
І.М.,

адвоката ОСОБА_2.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_2. в інтересах
засудженого ОСОБА_1. на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня
2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с.Вікторівка Чемеровецького
району Хмельницької області, жителяАДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
середньою освітою, одруженого, невійськовозобов'язаного, не працюючого, раніше
не судимого в силу ст.55 КК України від 1960 року, ст.89 КК України від 2001
року,

засуджено:

·
за ст.ст. 15, 190 ч.4 КК України із застосуванням ст.69
КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить
засудженому на праві власності, за виключенням житла;

·
за ст.358 ч.2 КК України на 1 рік 6
місяців обмеження волі;

·
за ст.358 ч.3 КК України на 1 рік
обмеження волі.

На підставі
ст.70 ч.1КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, остаточно визначеноОСОБА_1 покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому на праві
власності, за виключенням житла.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту приведення вироку
до виконання.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь управління Держказначейства Хмельницької області для
зарахування НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області 706 грн. 15 коп.
вартості проведення почеркознавчої експертизи та 706 грн. 15 коп. вартості
проведення техніко-криміналістичної експертизи документів.

Долю речових
доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Запобіжний захід залишено
попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_1.
засуджено за те, що 20 березня 2006року близько 13год., за пособництва
невстановленої досудовим слідством особи, з метою заволодіння коштами АППБ
«Аваль» шляхом обману, підсудний ОСОБА_1 звернувся в Хмельницьку обласну
дирекцію АППБ «Аваль» з заявою про надання йому кредиту в сумі 68603грн. під
поручительствоОСОБА_3., ОСОБА_4., повідомив про останніх та про себе завідомо
неправдиві відомості щодо працевлаштування та отримання доходів, надав
підроблені довідки проте, що він працює на посаді менеджера на приватному
підприємстві «Фаворит-Поділля», сума його доходу на вказаному підприємстві
в період з 01.09.2005року по
28.02.2006року

2

становить 15720грн., про те, що ОСОБА_3. працює на посаді
менеджера на ТОВ «Гранд-Плюс» і сума його доходу на вказаному підприємстві в
період з 01.09.2005року по 28.02.2006року становить 3720грн., проте, що
ОСОБА_4. працює на посаді слюсаря-ремонтника на ТОВ «Гранд Плюс» і сума його
доходу на вказаному товаристві в період з 01.09.2005року по 28.02.2006року
становить 3720 грн., хоча в дійсності дані особи на вказаних підприємствах не
працювали, доходів не отримували, однак договір кредиту не уклав та кредит в
сумі 68603грн. не отримав з причин, що не залежали від його волі, поскільки
підробку наданих ним довідок помітили працівники банку.

В період часу з 12 год. 11 березня 2006року по 12 год. 12 березня 2006 року ОСОБА_1, з метою заволодіння коштами АППБ «Аваль», за попередньою
змовою з невстановленим досудовим слідством чоловіком, повідомив останньому своє
прізвище, ім'я та по батькові, свій ідентифікаційний номер, підробив довідку
про те, що він працює на посаді менеджера на приватному підприємстві
«Фаворит-Поділля» і загальна сума його доходу на вказаному підприємстві в
період з 01.09.2005року по 28.02.2006року становить 15720грн., хоча в дійсності
на даному підприємстві не працював та доходів не отримував. В період часу з 11 год. 14 березня
2()06року по 11 год. 15
березня 2006року ОСОБА_1 з метою заволодіння кредитом, за попередньою змовою з
невстановленою досудовим слідством чоловіком, повідомив останньому анкетні
даніОСОБА_3., ОСОБА_4.,
їх ідентифікаційні коди, підробив довідки про те, що ОСОБА_3. працює на посаді
менеджера на ТОВ «Гранд-Плюс» і сума його доходу на вказаному підприємстві в
період з 01.09.2005року по 28.02.2006року становить 3720грн., проте, що
ОСОБА_4. працює на посаді слюсаря -ремонтника на ТОВ «Гранд-Плюс» і сума його
доходу на вказаному товаристві в період з 01.09.2005року по 28.02.200броку
становить 3720грн., хоча в дійсності вони на
вказаних підприємствах не працювали та доходів не отримували.

20 березня
2006року біля 13год. ОСОБА_1 з метою заволодіння кредитними коштами в сумі 68603грн. використав підроблені довідки про
те, що він працює на посаді менеджера на приватному підприємстві
«Фаворит-Поділля» і сума його доходу на вказаному підприємстві в період часу з'
01.09.2005 року по 28.02.2006 року становить 15720грн., проте, що ОСОБА_3.
працює на посаді менеджера на ТОВ «Гранд-Плюс» і сума його доходу становить
3720грн., про те, що ОСОБА_4. працює на посаді слюсаря - ремонтника на ТОВ
«Гранд-Плюс» та сума його доходу за період часу з 01.09.2005року по
28.02.2006року становить 3720грн., надавши їх АППБ «Аваль».

Як вбачається з
апеляції захисника засудженого, вона просить скасувати вирок суду першої
інстанції, виключити з обвинувачення ОСОБА_1. ст.15, ст.190 ч.4 КК України та
ст.358 ч.2 КК України, призначити йому покарання за ст.358 ч.3 КК України із
застосуванням ст.75 КК України, оскільки висновки суду, викладені у вироку, не
відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема отримання майна під умовою виконання якого-небудь зобов'язання може
кваліфікуватись як шахрайство лише в тому разі, коли особа ще в момент
заволодіння цим майном мала мету його привласнити, а зобов'язання не виконувати.
Однак такого наміру у ОСОБА_1 не було. Банку він повідомив дійсні відомості про
себе. Кредит брав на придбання автомобіля, який мав перебувати під заставою як гарантія повернення позики. Крім
того, під час досудового слідства і в суді було встановлено, що довідки
про доходи ОСОБА_1., ОСОБА_3та ОСОБА_4. були підроблені
невстановленою досудовим слідством особою, а ОСОБА_1 особисто дані довідки не
підробляв і підписи не ставив. Отже його дії слід кваліфікувати лише за ст.358
ч.3 КК України, як використання завідомо підроблених документів.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого та його захисника на підтримку апеляції, думку прокурора про законність і
обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

3

Висновки суду
про доведеність вини ОСОБА_1. в скоєнні злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК
України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються сукупністю зібраних
по справі доказів, досліджених в судовому засіданні.

Винним себе в
використанні завідомо підроблених документів ОСОБА_1 визнав повністю, показав,
що дійсно в березні 2006 року невідомий чоловік пообіцяв йому довідки про
доходи, для чого він надав останньому свої анкетні дані, а через декілька днів
і анкетні дані ОСОБА_3
та ОСОБА_4., повідомив ідентифікаційні номери усіх зазначених осіб.
Отримані підроблені довідки про те, що він працював менеджером на приватному
підприємстві „Фаворит-Поділля" та отримав заробітну плату в сумі 15720
гривень, довідки про те, що ОСОБА_3. та ОСОБА_4. працювали на ТОВ
„Гранд-Плюс" та сума їх доходу за період часу з 01.09.2005 року по
28.02.2006 року становила по 3720 гривень, хоча ніхто з них на даних
підприємствах не працював та вказаних в довідках доходів не отримував, надав в
Хмельницьку дирекцію АППБ „Аваль" з метою отримання кредиту на придбання
автомобіля в сумі 68603 гривень. Однак кредит йому не був виданий, оскільки
підробку було виявлено співробітниками банку.

По обвинуваченню
у вчиненні замаху на заволодіння чужим майном та підробленні документів ОСОБА_1
вину свою не визнав та пояснив, що цільові кредитні кошти в сумі 68603 гривні на придбання автомобіля він мав
повертати за рахунок майбутньої експлуатації придбаного автомобіля як
„таксі", який перебував би в банку під заставою, як гарантія повернення
позики.

Свідок ОСОБА_3
пояснив, що 20 березня 2006 року з метою отримання кредиту в сумі 68603 грн.
для придбання автомобіля, ОСОБА_1 надав у дирекцію АППБ „Аваль" довідки
про те, що він працює на посаді менеджера на приватному підприємстві „Фаворит
Поділля", поручитель ОСОБА_3. працює на посаді менеджера ТОВ „Гранд
Плюс", поручитель ОСОБА_4. працює на посаді слюсара-ремонтника ТОВ „Гранд
Плюс" та розмір отримуваних ними
доходів на вказаних підприємствах становив 15720 грн., 3720 грн. та 3720
грн. відповідно. В ході проведення банківської перевірки було встановлено, що
наданіОСОБА_1довідки є підробленими, а ОСОБА_1, ОСОБА_4., ОСОБА_3. на вказаних підприємствах ніколи не працювали та
доходів не отримували.

Свідок ОСОБА_5. показав,
що ОСОБА_1, ОСОБА_3., ОСОБА_4.
на підприємствах „Фаворит-Поділля" та „Гранд-Плюс" ніколи не
працювали та доходи не отримували, підписи
та печатки на даних довідках він, як директор підприємства, не ставив, довідок
не видавав.

СвідокОСОБА_6.
підтвердила, щоОСОБА_1 на підприємстві „Фаворит-Поділля" ніколи не
працював, доходів не отримував, довідка про його роботу на підприємстві не
видавалась.

Свідок ОСОБА_7.
показав, що згідно програми кредитування фізичних осіб „Автомобіль в кредит без
власного внеску" до ХОД
АППБ „Аваль" звернувся ОСОБА_1,
який на оформлення кредиту для придбання
автомобіля на суму 68603 грн. представив банку підроблені
довідки про заробіток, що було виявлено під час проведення відповідної
перевірки, в результаті якої в оформленні позики було відмовлено.

Об'єктивно вина
засудженого підтверджується речовими доказами - довідками про доходи ОСОБА_1.,
ОСОБА_4.,ОСОБА_3., анкетами
поручителівОСОБА_3. та ОСОБА_4., заявою-анкетою позичальника ОСОБА_1.

Оцінивши вищевказані докази по справі в їх сукупності, колегія суддів
вважає, що ОСОБА_1 підлягає кримінальній відповідальності за ст.., 358 ч. З КК
України, погоджується з такою кваліфікацією його дій судом першої інстанції.

4

Проте судова палата рахує, що останній прийшов до необгрунтованого висновку
про наявність в діях ОСОБА_1. складу злочинів,
передбачених ст.ст. 15, 190 ч. 4, 158 ч. 2 КК України.

Ні на досудовому слідстві, ні в судовому засіданні не здобуто доказів того,
що ОСОБА_1 підробив вищевказані документи.

Він намагався отримати кредити на придбання автомобіля для подальшого його використання в якості „таксі" згідно програми
кредитування фізичних осіб „Автомобіль в кредит без власного внеску".

Згідно даної програми, ОСОБА_1 не міг отримати кредитні кошти готівкою.
Суму кредиту безготівковим шляхом банк переводив
продавцеві автомобіля. Сам же автомобіль залишався в банку під заставою як
гарантія повернення кредиту.

Останній ОСОБА_1 мав погасити за рахунок коштів, вилучених від експлуатації
придбаного автомобіля в якості „таксі".

Банку ОСОБА_1 повідомив достовірні свої анкетні дані, правдиві відомості
про місце свого проживання та реєстрації, що
свідчить про те, що він не мав наміру ухилитись від погашення
кредиту, протиправно заволодіти автомобілем.

В разі неплатоспроможності ОСОБА_1., банк вирішив би свої фінансові проблеми
за рахунок заставленого автомобіля.

За таких обставин в діях ОСОБА_1. відсутній склад вищевказаних злочинів.
Вирок суду в частині засудження його за ст.
ст. 15, 190 ч. 4, 358 ч. 2 КК України слід скасувати, провадження в
справі в цій частині закрити.

Оскільки змінився об'єм обвинувачення, вважаючи ОСОБА_1. засудженим до міри
покарання, визначеної судом першої інстанції,
враховуючи, що він молодого віку, позитивно характеризується, щиро розкаявся в скоєному, має на утриманні вагітну
дружину, колегія суддів вважає, що до нього слід
застосувати ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з
випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

Ухвалила:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1. задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2007 року в частині засудження ОСОБА_1 за ст.ст. 15, 190 ч. 4,358 ч. 2 КК
України скасувати, провадження по справі в цій частині
закрити за відсутністю в його діях складу злочинів.

Вважати засудженим ОСОБА_1 за ст. 358 ч. 3 КК України до 1 року обмеження
волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування покарання з
випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.