Справа № 545/430/15-к
Провадження № 1-кс/545/32/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2015 року слідчий суддя Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець р/г «Пронь» Кімовського району Тульської області, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, працює водієм-експедитором в ПП «Мокроуз», раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, -

в с т а н о в и в :
Заступник начальника СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0001031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатньо повно викривається в тому, що він, 10 вересня 2014 року приблизно о 00 год. 05 хв. керуючи автомобілем МАН 10.163 д. н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Харків порушив вимоги п. 13.1. та 13.3 Правил дорожнього руху, у результаті чого водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Так він, 10 вересня 2014 року приблизно о 00 год. 05 хв. керуючи автомобілем МАН 10.163 д. н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить гр. ОСОБА_7 , рухався по автодорозі Київ-Харків із сторони м. Харкова у напрямку м. Полтави. Згідно висновку медичного огляду № 588 від 10.09.2014 року знаходився у тверезому стані. Згідно висновку авто-технічної експертизи технічного стану № 382 від 31.10.2014 року автомобіль МАН 10.163 д. н. НОМЕР_1 знаходився у технічно справному стані.

В цей час на правому по ходу його руху краю дороги знаходився стоячи автомобіль КАМАЗ д. н. НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_6 виконав вимушену зупинку.

Рухаючись по 343 км вказаної автодороги Київ-Харків водій автомобіля МАН 10.163 д. н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 під час руху бачачи стоячий автомобіль КАМАЗ д. н. НОМЕР_2 , який знаходився в полі його зору, в порушення вимог п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечного бокового інтервалу до стоячого автомобіля, у результаті чого під час проїзду біля вказаного автомобіля скоїв на нього наїзд правою боковою частиною.

У результаті даних порушень вимог Правил дорожнього руху, наслідком яких стала дорожньо-транспортна пригода, водій автомобіля КАМАЗ д. н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , який в цей час знаходився поряд із автомобілем КАМАЗ д. н. НОМЕР_2 згідно висновку судово-медичної експертизи № 168 від 09.02.2015 року отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вищевказаних обставин та згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 395 від 05.11.2014 року причиною ДТП та наставших наслідків є недотримання вимог п. 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля МАН 10.163 д. н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , згідно яких:

13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

В обґрунтування необхідності застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий зазначає, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підозрюється ОСОБА_5 та вважає, що останній переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки гр.. ОСОБА_5 , проживає поза межами території проведення досудового розслідування.
Прокурор в засіданні клопотання підтримав

В судовому засіданні підозрюваний причетність до скоєного визнав, щодо обрання відносно нього особистого зобов`язання не заперечував.

Суд заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 2 ст.194КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази, що його вчинив підозрюваний ОСОБА_5 , із кваліфікацією цього кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

При цьому необхідність застосування до підозрюваного особистого зобов`язання обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.1. ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливістю переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки гр. ОСОБА_5 , проживає поза межами території проведення досудового розслідування.
Такі доводи слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки підозрюваний, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, працює водієм експедитором в ПП «Мокроуз», з вищою освітою, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання та визнає свою причетність до інкримінованого правопорушення, та не зважаючи на те, що проживає у м. Харкові безперешкодно з`явився до м. Полтави для участі в судовому засіданні. Сам факт проживання підозрюваного поза межами території проведення досудового розслідування на думку слідчого судді не доводить наявність ризиків, що останній ухилятиметься від слідства та суду. Інших належних доказів, щодо наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України слідчому судді не надано.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 відсутня.

Разом з тим, оскільки прокурором доведено, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого правопорушення, слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст.194 КПК України вважає за необхідно зобов`язати ОСОБА_5 пербувати за кожною вимогою, до органів досудового слідства, прокуратури або суду.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176,-179, 459-467 КПК України, -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до органів досудового слідства, прокуратури або суду.

Ухвала оскарженню не пілягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1