Справа № 0603/2630/12
ПОСТАНОВА Провадження № 5/0603/310/12

І м е н е м У к р а ї н и

26.04.2012 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . .ОСОБА_1

при секретарі . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2

з участю прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3

представника Бердичівського МРВ КВІ . ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві справу за спільним поданням начальника Бердичівського МРВ КВІ УДДУ ПВП у Житомирській області та голови спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, розлученого, працюючого апаратного крупяного виробництва в ПП Спайк-плюс, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, засудженого 26.05.03 Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 289 ч. 3, 186 ч. 3, 263 ч. 1, 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09.10.03 вирок від 26.05.03 змінено, помякшено покарання за ст. 289 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ст. 70 остаточно призначено покарання 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 засуджений 26.05.03 Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 289 ч. 3, 186 ч. 3, 263 ч. 1, 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09.10.03 вирок від 26.05.03 змінено, ОСОБА_5 помякшено покарання за ст. 289 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі ст. 70 остаточно призначено покарання 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.09 згідно ст. 82 КК України невідбуту частину строку покарання ОСОБА_5 замінено на обмеження волі на строк 3 роки 7 місяців 16 днів. Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 27.07.10 на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання ОСОБА_5 замінено на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави.

Початок строку відбування покарання: 13 липня 2002 року - для позбавлення волі, для обмеження волі 16 грудня 2009 року, для виправних робіт 11 серпня 2011 року; кінець строку 11 серпня 2013 року. ОСОБА_5 відбув 3/4 строку покарання 21.09.11.

Відповідно до подання, за період відбування покарання у виді виправних робіт засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень в побуті та громадських місцях не допускав, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, порядку та умов відбування покарання у виді виправних робіт не порушував. Позитивно характеризується за місцем роботи.

В судовому засіданні представник Бердичівського МРВ КВІ подання підтримав, охарактеризував засудженого і просить звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково.

Засуджений подання підтримав і просить звільнити його умовно-достроково. На запитання головуючого чи визнає він вину у скоєних злочинах, вини не визнав, зазначивши, що злочини не скоював, а відбуває покарання за інших людей, пояснити, хто вчинити злочини та обставини їх вчинення відмовився.

Прокурор вважає, що подання не підлягає задоволенню з тих підстав, що ОСОБА_5 відповідно до даних в судовому засідання пояснень вину не визнав, що не дозволяє зробити висновок про те, що засуджений довів своє виправлення.

Заслухавши представника кримінально-виконавчої інспекції, засудженого, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а тому подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким(п. 17) судам слід ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Засуджений ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні ряду злочинів, в тому числі і особливо тяжкого, і засуджений до покарання у виді позбавлення волі. На даний час вини у вчинені злочинів, за вчинення яких його було засуджено, не визнає, заперечує свою причетність до скоєння злочинів.

Покарання, відповідно до ст. 50 КК України, має на меті виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів. На думку суду, ставлення засудженого до вчинених злочинів, тяжкість цих злочинів, значний термін невідбутої частини покарання, свідчать про недосягнення мети покарання та передчасність висновків кримінально-виконавчої інспекції. Задоволення подання призведе до того, що особа, яка вчинила ряд злочинів, в тому числі і особливо тяжкого, та заперечує вину у їх вчиненні, буде звільнена від покарання, що на думку суду не сприятиме досягнення мети покарання як самому засудженому, так і іншим особам.

Зазначене не дає суду підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, а тому подання кримінально-виконавчої інспекції є безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст. 407 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні спільного подання начальника Бердичівського МРВ КВІ УДДУ ПВП у Житомирській області та голови спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити за безпідставністю.

На постанову суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляцію до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Головуючий суддя О.С. Яковлєв