Справа № 199/8279/14-к
ВИРОК
іменем України
27.02.2015 року місто Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження №0001224 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя м.Дніпропетровська, з середньою освітою, спільно проживаючого з ОСОБА_7 , з якою не перебуває у шлюбі, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого формовщиком на заводі ДЗМО, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

відповідно до обвинувального акта від 04.02.2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 02.06.2014 року у період часу з 01-00 до 02-00 годин, знаходився біля продовольчого магазину, що розташований на вул.Петрозаводській,397 у м.Дніпропетровську, де разом із ОСОБА_9 розпивав спиртні напої, куди в цей час під`їхав раніше йому відомий ОСОБА_5 на своєму моторолері «Spark SP150S-17».

Останній вимкнув двигун та залишив моторолер біля входу в магазин, а сам зайшов у приміщення магазину, залишивши при цьому ключі від моторолеру у замку запалювання. У цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - вищевказаним моторолером.

Здійснюючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , 02.06.2014 року близько 02-00 години, біля вищевказаного магазину, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо та за допомогою ключів, які залишив потерпілий та перебували у замку запалювання моторолера, запустив двигун і на вказаному моторолеру, поїхав геть від магазину та рухався по вулицям міста Дніпропетровська, і, таким чином, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме моторолером «Spark SP150S-17», який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись біля будинку №326 на вул.Петрозаводській у м.Дніпропетровську, не впорався з керуванням, наїхав на камінь та впав з моторолера при цьому пошкодив його.

Таким чином ОСОБА_6 , який незаконно заволодів транспортним засобом - вищевказаним моторолером «Spark SP150S-17», у результаті своїх злочинних дій та згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості транспортного засобу і збитку завданого власнику завдав потерпілому ОСОБА_5 збитки у вигляді вартості відновлюваного ремонту по усуненню наявних пошкоджень - 5599,87 гривень (ринкова вартість моторолера «Spark SP150S-17», 2013 року випуску, станом на 02.06.2014 року без урахування аварійних ушкоджень складає 7837,41 гривень).

Обвинувачений ОСОБА_6 не визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Суду показав, що 02.06.2014 року з 01-00 до 02-00 він знаходився біля магазину зі знайомими - свідком ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 , де вони разом випили горілку. Він спитав дозволу та зі згодою потерпілого, який сам завів моторолер, почав кататися на моторолері Нечипоренка. Під час руху, десь за 500 метрів від магазину, не впорався з керуванням, наїхав на камінь і яму, та впав з моторолера, при цьому пошкодив його.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 свою провину не визнав, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, за ч.1 ст.289 КК України, знайшло своє підтвердження під час судового розгляду та підтверджується доказами, отриманими в ході досудового розслідування, долученими та дослідженими судом.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 02.06.2014 року близько 02-00 годин він на своєму моторолері марки «Spark SP150S-17» приїхав до магазину, який розташований на вул.Петрозаводській, де побачив ОСОБА_6 , який пив спиртне з якимось хлопцем. Він вимикнув двигун і залишив моторолер разом з ключем запалювання біля магазину, зайшов у приміщення магазину, а, через деякий час, вийшовши з магазину побачив, що його моторолер зник разом зі ОСОБА_6 . Через деякий час з`ясувалося, що ОСОБА_6 уїхав від магазина на моторолері, не впорався з керуванням та розбив моторолер. Він не давав свою згоду та дозвіл обвинуваченому ОСОБА_6 , щоби той катався на його моторолері.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що потерпілий ОСОБА_5 не дозволяв обвинуваченому ОСОБА_6 брати його моторолер та кататись на ньому. Також з`ясувалося, що ОСОБА_6 уїхав від магазина на моторолері без дозволу ОСОБА_5 та розбив моторолер.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що у викладених у обвинувальному акті місці та часі зайшла до приміщення магазину, а коли вийшла то моторолера ОСОБА_5 вже на місці не було разом зі ОСОБА_6 , який знаходився біля моторолера та перебував у стані сп`яніння, коли потерпілий зайшов до магазина. Через деякий час з`ясувалося, що ОСОБА_6 уїхав від магазина на моторолері, не впорався з керуванням та розбив моторолер. Також вона не чула, щоби ОСОБА_6 питав у ОСОБА_5 дозвіл взяти моторолер, не бачила, щоби останній давав кому-небудь моторолер. ОСОБА_6 казав, що він винен, був згодний, що взяв моторолер.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що перебувала разом зі ОСОБА_13 біля продовольчого магазину разом з ОСОБА_6 та якимось хлопцем. До них на моторолері під`їхав ОСОБА_5 і ОСОБА_6 просив у потерпілого дати йому ключі від моторолера, але ОСОБА_5 відмовив. Коли ОСОБА_5 вийшов з приміщення магазину, то помітив відсутність моторолера та ОСОБА_6 . Через деякий час з`ясувалося, що ОСОБА_6 уїхав від магазина на моторолері, не впорався з керуванням та розбив моторолер.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 02.06.2014 року біля магазину він разом зі ОСОБА_6 випив пляшку горілки. До магазину на моторолері приїхав ОСОБА_5 , який зайшов до приміщення магазина. Він не чув, щоби ОСОБА_5 дозволив ОСОБА_6 брати моторолер. Від спиртного йому стале погано, він зайшов за магазин, а коли повернувся, ОСОБА_6 та моторолеру не було. ОСОБА_5 питав його, де ОСОБА_6 і моторолер. Через деякий час з`ясувалося, що ОСОБА_6 уїхав від магазина на моторолері ОСОБА_5 та розбив моторолер.

Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_6 в обвинуваченні згідно обвинувального акту підтверджується іншими доказами:

-протоколами огляду від 02 та 06.06.2014 року моторолера «Spark SP150S-17», визнаного речовим доказом, який належить потерпілому ОСОБА_5 та на час огляду мав чисельні механічні ушкодження;

-довідкою-рахунком № НОМЕР_1 від 21.05.2014 року, копіями договору купівлі-продажу №0520-26 від 20.05.2014 року та сертифікату відповідності, що моторолер «Spark SP150S-17» належить ОСОБА_5 , який придбав моторолер за 2065 гривень у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ДТЗ»;

-висновком судової авто товарознавчої експертизи №1918-14 від 01.07.2014 року, що ринкова вартість моторолера марки «Spark SP150S-17», 2013 року випуску, станом на момент скоєння кримінального правопорушення без урахування аварійних ушкоджень складає 7837,41 гривень, а вартість відновлюваного ремонту по усуненню наявних пошкоджень складає 5599,87 гривень. Моторолер мав чисельні ушкодження.

Оцінюючи докази, суд вважає що дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані, як незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто за ч.1 ст.289 КК України.

Суд вважає, як такою, що не відповідає дійсності, заяву ОСОБА_6 про те, що потерпілий ОСОБА_5 дозволив йому взяти моторолер та сам його завів.

Не визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України суд розцінює, як обрану останнім лінію захисту і бажання будь-яким засобом уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що вказана заява ОСОБА_6 повністю спростовується об`єктивними доказами, оцінку яким суд надав, це показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який на досудовому слідстві та під час судового розгляду наполягав, що ОСОБА_6 незаконно заволодів його моторолером, оскільки уїхав від магазина на моторолері без його особистого дозволу, він не давав на це свою згоду та дозвіл обвинуваченому ОСОБА_6 , щоби той катався на його моторолері. Ці показання потерпілого повністю узгоджуються та підтверджуються показаннями допитаних під час судового розгляду свідків.

Крім того, під час судового розгляду встановлені такі факти, які дають підставу суду вважати, що вказана заява обвинуваченого ОСОБА_6 про дозвіл з боку потерпілого не відповідає дійсності.

ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, права на керування транспортними засобами не має, не мав навичок у керуванні транспортними засобами, моторолерами тощо, та у приятельських стосунках з потерпілим ОСОБА_5 , який би з-за цього дав би йому «кататися на моторолері» не перебував і не перебуває.

Ніяких підстав у потерпілого та свідків оговорювати обвинуваченого не було, оскільки до подій вони не перебували між собою у неприязних стосунках, або між ними були якісь особисті рахунки.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_6 не відповідає дійсності і не впливає будь-яким чином на доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння або на кваліфікацію вчиненого, тому не може його свідчення суд взяти до уваги.

Всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_6 отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України порядку, є належні та допустимі.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що суд розцінює як обставину, яка обтяжує покарання.

Крім того ОСОБА_6 у скоєному не розкаявся, завдану ним потерпілому шкоду не відшкодував, тому йому повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання суд враховує обставини, що пом`якшують покарання: ОСОБА_6 раніше не засуджувався; вперше скоїв злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_6 офіційно працює на заводі та має постійний заробіток; має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується позитивно, фактично має сім`ю, спільно проживаючи з ОСОБА_7 , з якою не перебуває у шлюбі, має постійне місце проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, крім того, відсутні відомості про його притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні інші відомості, які компрометують його як особу та відсутні інші кримінальні провадження у відношенні нього.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 заявив, що бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Крім того суд, призначаючи покарання, враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив призначити ОСОБА_6 покарання, яке не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Таким чином, обставини, пом`якшуючи покарання та інші данні, характеризуючи особу підсудного, думка потерпілого, пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та надають право суду, застосовуючи ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, але покласти на засудженого обов`язки, передбачені п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім вказаного, суд вважає що відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, відсутні правові підстави для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, оскільки, відповідно до ч.4 ст.122 КПК України, експертам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком. За ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Матеріали кримінального провадження містять позовну заява потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 14437,28 гривень та моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.

Прокурор ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Обвинувачений, він же цивільний відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги визнав частково, а саме лише матеріальну шкоду у розмірі 12000 гривень.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив залишити цивільний позов без розгляду.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважає, що є наявність правових підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної майнової шкоди частково, моральної шкоди повністю, з огляду на наступне.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Діями обвинуваченого ОСОБА_6 - потерпілий ОСОБА_5 був позбавлений транспортного засобу - моторолера, який йому подарували. В результаті втрати моторолера потерпілий ОСОБА_5 втратив свою роботу, оскільки міг дістатися до роботи тільки на своєму особистому транспорті, втратив з-за цього постійний заробіток та дохід, був позбавлений можливості матеріально забезпечити себе та свою родину, не має можливість в теперішній час придбати такий самий транспортний засіб або відновити моторолер за браком коштів.

Суд приходить до висновку, що в результаті дій обвинуваченого ОСОБА_6 - потерпілому ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода, яка, виходячи з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, полягає у душевних стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна, яка підлягає відшкодуванню обвинуваченим на підставі ст.ст.1167, 1187 ЦК України. Оскільки, відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України, особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про обґрунтованість розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 у 10000 гривень, що на теперішній час не може вважатися забагато та відповідає вимозі розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у загальній сумі 13437,28 грн, відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №1918-14 від 01.07.2014 року, оскільки у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 нанесена потерпілому ОСОБА_5 матеріальна шкода на вказану суму. У інший частині позов ОСОБА_5 щодо відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.368,369,370,371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України встановити ОСОБА_6 іспитовий строк 3 (три) роки, та обвинуваченого звільнити від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 13437,28 гривень матеріальної шкоди та 10000 гривень моральної шкоди.

У задоволенні іншої части позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

У відповідності з п.1 ч.6 ст.100 КПК України повернути за належністю власнику ОСОБА_5 моторолер «Spark SP150S-17».

Обвинувачений, прокурор та потерпілий мають право подати апеляційну скаргу на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, а потерпілий копію вироку має право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1