Справа № 1-18/08
М У К Р А Ї Н И
районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Назарука В.А.
при секретарі Захарчук І.В.
прокурора Ковальчук Л.В.
представника потерпілого - цивільного позивача -
захисника - адвоката ОСОБА_2.
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3, який народивсяІНФОРМАЦІЯ_1 в
с. Грозів Острозького р-ну Рівненської області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого в
м.АДРЕСА_1, відповідно до ст.. 89 КК України є таким, що немає судимості
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України
22 вересня 2007 року, о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_3., перебуваючи на вул..
Сонячній в с. Грозів Острозького району Рівненської області, під час суперечки,
яка виникла між ним та ОСОБА_4. на ґрунті особистих неприязних відносин, шляхом
нанесення двох ударів кулаками рук та одного удару взутою ногою в обличчя
потерпілого умисно заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді саден в
правій лобній ділянці, на лівій вушній раковині, на лівій брові, на спинці
носа, крововиливів на верхній та нижній повіках лівого ока, на нижній повіці
правого ока, припухлості м'яких тканин правої половини обличчя, закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми
лобно-скроневих ділянок, гематоми правих повік, забою спинки носа, забою правої
нижньої щелепи, поверхневих подряпин лиця, забою грудної клітки зліва,
субкон'юктивального крововиливу в праве очне яблуко, перелому виличного відростку
нижньої щелепи справа, які відносяться до середнього ступеня тяжкості по
критерію довготривалого розладу здоров'я.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3. у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КК України винним себе не визнав, показання давати відмовився. При
цьому під час досудового слідства він показав, що 22 вересня 2007 року
знаходився в с. Грозів Острозького району, так як допомагав батькам вибирати
картоплю на городі. Біля 17 год. він з сином йшов від городу до місця
проживання батьків. Коли вони проходили по вул.. Сонячній, то ззаду під`їхала
гужова підвода на якій їхав ОСОБА_4., який є колишнім чоловіком його
співмешканки. Між ним та ОСОБА_4тривалий час існують неприязні відносини. Коли
віз під`їхав до них, то ОСОБА_4. почав його словесно ображати. Що саме він
говорив пригадати не може. Він сказав своєму синові, щоб той йшов додому і син
відбіг далі, зупинився та плакав. ОСОБА_4. замахнувся на нього батогом, з чого
він зрозумів, що той хотів його вдарити. Тоді він одразу відступив в сторону.
ОСОБА_4не зміг його вдарити батогом і в цей момент, не втримавши рівноваги,
впав з підводи на землю. Одразу після цього він взяв віжки кінної упряжі та
прив'язав їх до воза, так як побоювався, щоб кінь не побіг. Після цього він
пішов від ОСОБА_4вперед, де забрав сина та пішов разом з ним додому. Коли
відходив від підводи, то ОСОБА_4. ще лежав на землі. Стверджує, що під час
вищевказаних подій він ОСОБА_4 словесно не ображав і будь-яких тілесних
ушкоджень вказаній особі не наносив.
Винність ОСОБА_3. у вчиненні злочину повністю доведена дослідженими
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 22 вересня 2007 р. біля 17 год. на гужовій
підводі їхав по вул.. Сонячній в с. Грозів Острозького району, то помітив, що
попереду нього в попутному напрямку йшов ОСОБА_3. з сином. Коли він порівнявся з ОСОБА_3то той
обернувся і зраху підійшов до нього, різко вхопив його за ліву руку і потягнув
з воза. ОСОБА_4 зіскочив з воза та при цьому правою рукою утримував коня за
віжки, щоб той не побіг. Син ОСОБА_3 побіг вперед. ОСОБА_3сказав йому, що хоче
“посадити” його в тюрму і вдарив кулаком в ділянку правого ока, а потім знову
вдарив кулаком в нижню щелепу. Він ударів він відчув сильний біль в щелепі та в
районі ока і впав на землю лівою стороною тулуба на ліве плече. При цьому він
продовжував правою рукою утримувати віжки кінної упряжі. Після цього,
ОСОБА_3наніс йому ще один удар ногою в ділянку ока. Він просив ОСОБА_3 його не
бити. В цей час до них під`їхав легковий автомобіль з якого вийшли ОСОБА_5. та
брати ОСОБА_6. Вони відтягли ОСОБА_3 від нього та допомогли йому з конем.
ОСОБА_3пішов додому, а він на підводі поїхав до себе додому. Вдома він одразу
розповів матері ОСОБА_7. про те, що його побив ОСОБА_3і вона викликала швидку
допомогу. Фельдшер швидкої допомоги, який прибув за викликом надав йому першу
медичну допомогу і порадив в разі погіршення самопочуття звернутись в лікарню.
Оскільки вночі він себе погано почував, то 23 вересня 2007 р. звернувся в
Острозьку ЦРЛ і його помістили на стаціонарне лікування в неврологічне
відділення. Після проведення рентгену лікарі виявили у нього перелом нижньої
щелепи. В Рівненській міській лікарні, куди його направляли на консультацію,
діагноз підтвердився. Між ним та ОСОБА_3. на протязі тривалого часу існують неприязні
стосунки, так як той неодноразово ображав його при зустрічах.
Свідок ОСОБА_8. в судовому засіданні показав, що 22.09.2007 р. біля 17-18
год. він з ОСОБА_6 та ОСОБА_9на автомобілі їхали по с. Грозів. Коли проїжджали
по вулиці, то він побачив, що посеред дороги стоїть гужова підвода, біля якої
стояв ОСОБА_4. і руками тримався за підводу. На відстані кількох метрів від
ОСОБА_4. назустріч автомобілю йшов ОСОБА_3Коли вони під'їхали до підводи і
вийшли з автомобіля, то побачив, що у ОСОБА_4. обличчя було в крові. При цьому
той був сильно схвильованим і сказав, що
його щойно побив ОСОБА_3Вони допомогли ОСОБА_4. вилізти на підводу, звели коня
з дороги і поїхали. З якої саме причини ОСОБА_3наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4.
Даючи пояснення в суді, свідок ОСОБА_6 показав, що 22.09.2007 р. біля 18
год. він з ОСОБА_5та ОСОБА_9на автомобілі їхали по вулиці с. Грозів і коли проїжджали по вул. Сонячній, то він
побачив, що назустріч їм йшов ОСОБА_3, а на відстані біля 10 м. від ОСОБА_3.
посеред дороги стояв віз, обпершись об який, стояв ОСОБА_4 Вони зупинились,
підійшли до ОСОБА_4. і він побачив, що у того на обличчі була кров, обличчя
було припухле та в крововиливах. Коли запитали його, що сталось, то він сказав,
що побив ОСОБА_3ОСОБА_4. не говорив чому його побив ОСОБА_3Вони допомогли
ОСОБА_4. вилізти на підводу та поїхали.
Свідок ОСОБА_7. в судовому засіданні показала, що проживає в с. Грозів
Острозького району разом зі своїм сином ОСОБА_422.09.2007 р. син на гужовій
підводі поїхав в с. Прогрес Острозького району допомагати виорювати картоплю і
повернувся біля 18 год. Коли він заїхав на подвір'я, то вона побачила, що у
нього все обличчя було в крові. Коли вона запитала що сталось, то він сказав,
що по дорозі додому його побив ОСОБА_3Їй відомо, що ОСОБА_3. проживає разом з
колишньою дружиною її сина. ОСОБА_4. скаржився на сильний біль в нижній щелепі
і вона зателефонувала на станцію швидкої допомоги. Коли приїхав фельдшер
швидкої допомоги, то надав ОСОБА_4. першу медичну допомогу та сказав, що в разі
погіршення самопочуття йому необхідно їхати в лікарню. Оскільки ОСОБА_4. протягом ночі погано себе
почував, то наступного ранку вони поїхали в Острозьку ЦРЛ, де його
госпіталізували. Також в нього виявили перелом Зазначила, що 16.10.2007 р. до
неї зателефонував ОСОБА_3та в брутальній формі сказав, що її синові буде
“кінець” та поклав слухавку.
Свідок ОСОБА_10. в судовому засіданні показав, що 22.09.2007 р. він
перебував на чергуванні у відділенні швидкої допомоги Острозької ЦРЛ і в 17
год. 40 хв. надійшло повідомлення по телефону з с. Грозів Острозького району
про те, що побили чоловіка. Він виїхав до місця проживання ОСОБА_4, який
пояснив, що його щойно побив на вулиці співмешканець його колишньої дружини. В
ОСОБА_4 на обличчі були тілесні ушкодження, а саме навколоорбітальна гематома
правого ока, осаднення лівої вушної раковини, спинки носа та лобної ділянки
голови. Від ОСОБА_4 відчувався запах, подібний на алкоголь. Після надання
першої медичної допомоги він запропонував ОСОБА_4 госпіталізацію в Острозьку ЦРЛ,
однак той відмовився. Тоді він запропонував йому звернутись наступного дня в
Окрім показань потерпілого та свідків вина підсудного
знайшла своє підтвердження в зібраних на досудовому слідстві та перевірених в
судовому засіданні матеріалах, а саме:
відповідно до висновку судово-медичної експертизи
вбачається, що в ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден в правій
лобній ділянці, на лівій вушній раковині, на лівій брові, на спинці носа;
крововиливи на верхній та нижній повіках лівого ока, на нижній повіці правого
ока; припухлість м`яких тканин правої половини обличчя та правої лобної
ділянки. ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному
відділенні Острозької ЦРЛ з 23.09.2007 року по 02.10.2007 року з діагнозом:
закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом виличного
відростку нижньої щелепи справа, підшкірна гематома лобно-скроневих ділянок,
гематома правих повік, забій спинки носа, забій правої нижньої щелепи,
поверхневі подряпини лиця, забій грудної клітки зліва, субкон`юктивальний
крововилив в праве очне яблуко і дані тілесні ушкодження виникли від дії
твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що можливо при
нанесенні ударів кулаками та взутими ногами ( а.с. 29 )
З матеріалів додаткової судово-медичної експертизи вбачається, що в ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з легким клінічним
перебігом, підшкірний та субкон`юктивальний крововиливи правого очка,
крововиливи лівої скронево-виличної ділянки, правої лобно-скронево-тім`яної
ділянки, середньої третини лівого плеча, забій спинки носа, поверхневі
подряпини правої половини обличчя, садно лівої лопатки, забій грудної клітки
зліва, перелом виличного відростку нижньої щелепи справа із помірним зміщенням
уламків і дані тілесні ушкодження могли виникнути 22 вересня 2007 року від дії
твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути
кулаки рук, взута нога і не є характерними при самопадінні з висоти власного
зросту та при цьому при падінні з гужової підводи могли утворитися лише такі
тілесні ушкодження як поверхневі подряпини обличчя, забій грудної клітки і
садно лівої лопатки. Водночас з матеріалів експертизи встановлено, що тілесне
ушкодження у вигляді перелому виличного відростку нижньої щелепи справа
відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого
З постанов про відмову в порушенні кримінальної справи ( а.с. 100-101),
висновку про результати розгляду заяви, повідомлень Острозького МВ УМВС України
в Рівненській області ( а.с. 102, 104-106 ) встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в
неприязних відносинах з своєю колишньою дружиною ОСОБА_4
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3. слід
кваліфікувати по ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При цьому, суд бере до уваги обґрунтований висновок судово-медичної
експертизи щодо неможливості отримання потерпілим тілесного ушкодження у
вигляді перелому виличного відростку нижньої щелепи
справа із помірним зміщенням уламків при падінні з підводи, що в
сукупності з іншими доказами спростовує показання
підсудного, які він давав на досудовому слідстві щодо отримання тілесних
ушкоджень ОСОБА_4. при падінні з
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та
зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України даний злочин кваліфікується як
злочин середньої тяжкості і передбачає альтернативу видів покарання.
Одночасно при призначенні покарання суд враховує, що обтяжуючих та
пом`якшуючих покарання ОСОБА_3. обставин не встановлено.
Беручи до уваги особу підсудного, суд враховує, що ОСОБА_3. по місцю
проживання характеризується позитивно, є таким, що не має судимості, має на
утриманні малолітню дитину.
Дані обставини суд вважає такими, що вказують на можливість виправлення
ОСОБА_3. без відбування покарання і які дозволяють звільнити його від
відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на
підставі ст.. 75 КК України та покладення обов'язку повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання відповідно до п. 3
ч. 1 ст.. 76 КК України. Водночас, суд враховує, що ОСОБА_3. раніше
притягався до кримінальної відповідальності і вважає за необхідне встановити
йому іспитовий термін строком три роки.
Вирішуючи питання заявленого цивільного позову суд виходить з наступного.
ОСОБА_4 пред'явив позов до ОСОБА_3. в якому просить стягнути 312 грн. 52
Посилається на те, що своїми діями ОСОБА_3. спричинив йому тілесні
ушкодження в зв'язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні, ніс
матеріальні витрати при лікуванні, терпів приниження, втратив сон, отримав
психологічну травму та було порушено його нормальний ритм життя.
ОСОБА_3. в судовому засіданні позов не визнав.
В судовому засіданні позивач та його представник позов
підтримали. ОСОБА_4 пояснив, що своїми діями
ОСОБА_3. спричинив йому тілесні ушкодження в зв'язку з чим він перебував на
стаціонарному лікуванні, терпів приниження та фізичний біль. Зазначив, що він
не міг довгий час займатися звичною роботою в зв`язку з чим порушився його ритм
життя. Зазначив, що використовував свої
Суд, вислухавши позивача та його представника, свідків,
вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає частковому
В судовому засіданні встановлено, що 22 вересня 2007 року, о 17 годині 30
хвилин, ОСОБА_3., перебуваючи на вул.. Сонячній в с. Грозів Острозького району
Рівненської області, під час суперечки, яка виникла між ним та ОСОБА_4. на
ґрунті особистих неприязних відносин, шляхом нанесення двох ударів кулаками рук
та одного удару взутою ногою в обличчя потерпілого умисно заподіяв останньому
тілесні ушкодження у вигляді саден в правій лобній ділянці, на лівій вушній
раковині, на лівій брові, на спинці носа, крововиливів на верхній та нижній
повіках лівого ока, на нижній повіці правого ока, припухлості м'яких тканин правої
половини обличчя, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,
підшкірної гематоми лобно-скроневих ділянок, гематоми правих повік, забою
спинки носа, забою правої нижньої щелепи, поверхневих подряпин лиця, забою
грудної клітки зліва, субкон'юктивального крововиливу в праве очне яблуко,
перелому виличного відростку нижньої щелепи справа, які відносяться до
середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров'я.
З медичної карти № 4421 стаціонарного хворого на ім'я ОСОБА_4, наявного в
ній листа лікарських призначень, чеків аптечних закладів вбачається, що під час
стаціонарного лікування з приводу отриманих 22 вересня 2007 року тілесних
ушкоджень ОСОБА_4. було використано ліків, придбаних за власні кошти на
загальну суму 274 грн. 52 коп. При визначенні розміру відшкодування витрат
ОСОБА_4 під час лікування суд не бере до уваги наявні в матеріалах справи чеки
аптек на придбання ліків, які купувалися в період стаціонарного лікування
ОСОБА_4, як в м. Острог, так і в м.
Рівне 27.09.2007 року, оскільки відповідно до медичних документів саме
27.09.2007 року потерпілий відвідував Острозьку ЦРЛ та лікаря для консультації
в черепно-лицьового хірурга на що було витрачено 22 грн. 43 коп. Водночас, суд
не бере до уваги надані ОСОБА_4. чеки з позначкою рентгенкабінет на суму 16
грн., які були сплачені як благодійні внески.
З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_4 проходив
курс лікування у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а отже мав
необхідність користуючись послугами громадського транспорту добиратись до
лікувальної установи, в тому числі і в Рівненську обласну лікарню, направлення
до якої він отримав.
Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, недоторканість і
безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Дії ОСОБА_3. є такими, що порушили особисті немайнові
блага потерпілого, передбачені ст. 201 ЦК України. Водночас ОСОБА_4 під час
лікування використовував власні кошти, а тому відповідно до вимог ст. 1166,
1195 ЦК України вони підлягають стягненню з ОСОБА_3.
З позовних вимог та пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він
просить стягнути з ОСОБА_3. заподіяну йому у зв'язку з ушкодженням здоров'я
частині позивач зазначив, що довгий час терпів фізичну біль, був принижений в
очах односельців, втратив звичний ритм життя. Вирішуючи питання стягнення
моральної шкоди, суд бере до уваги те, що відповідачем було порушено
передбачене законодавством України право ОСОБА_4 на недоторканість та здоров'я,
внаслідок чого він терпів фізичний біль та страждання, змушений був перебувати
на стаціонарному та амбулаторному лікуваннях та витрачати на лікування свої
кошти. При цьому суд враховує і те, що діями ОСОБА_3. було порушено звичний для
ОСОБА_4 ритм життя. Дії ОСОБА_3. є такими, що порушили права потерпілого, а
тому суд вважає за можливе застосувати щодо нього норми ст. 23, 1168 Цивільного
кодексу України та стягнути на його користь компенсацію заподіяної моральної
шкоди. При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди,
суд бере до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань, вимоги
розумності та справедливості та визначає його в розмірі 1000 грн.
Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.
Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України обов'язок повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 296 грн. 95 коп. на відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишитиОСОБА_5 попередній
- підписку про невиїзд.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя Острозького
районного суду