У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючої

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Ковтюк Є.І. та
Кармазіна Ю.М.

за участю прокурора Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 7 жовтня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Донецької області на вирок
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

громадянин України, такий, що

судимості не мав,

засуджений
за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень з
позбавленням права обіймати посаду директора на підприємствах всіх видів
власності строком на один рік.

У апеляційному порядку справа не переглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він, будучи службовою особою
та обіймаючи посаду директора ТОВ “Екран”, у перших числах листопада 2005 року
умисно склав і видав ОСОБА_2., який не був працівником цього підприємства,
офіційну довідку № 121/11 для її використання при отриманні кредиту в АКБ
“Укрсоцбанк”, в яку вніс завідомо неправдиві відомості, що повністю не
відповідали фактичним даним бухгалтерського обліку, підписав і проставив
кутовий штамп з реквізитами підприємства.

Зазначену довідку ОСОБА_2 4 листопада 2005 року надав у АКБ “Укрсоцбанк”,
що по вул. Радянській, 37 у м. Артемівську Донецької області, для отримання
споживчого кредиту.

У касаційному поданні прокурор просить
вирок щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону
змінити, виключити з резолютивної
частини вироку рішення суду про призначення ОСОБА_1 додаткового покарання.
Зазначає, що санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачає призначення додаткового
покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною
діяльністю тільки при призначенні основного покарання у виді обмеження волі.
Тому, призначаючи ОСОБА_1 основне покарання у виді штрафу та додаткове
покарання і не мотивуючи у вироку цього рішення, суд порушив вимоги ст. 55 КК
України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який касаційне подання підтримав,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у службовому підробленні
підтверджується дослідженими і належно оціненими судом доказами та в
касаційному поданні прокурором не оспорюється.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366 КК України кваліфіковано правильно, а
призначене йому основне покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Проте призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у виді позбавлення права
обіймати посаду директора на підприємствах всіх видів власності строком на один
рік є помилковим.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 366 КК України додаткове покарання у виді
позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю може
призначатись лише при призначенні основного покарання у виді обмеження волі.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону необхідно змінити, виключити з резолютивної частини вироку рішення суду про
призначення ОСОБА_1 додаткового покарання.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України,
колегія суддів

у
х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з
його резолютивної частини рішення суду про призначення засудженому додаткового
покарання у виді позбавлення права обіймати посаду директора на підприємствах
всіх видів власності строком на один рік.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст.
366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

С у д д і:

Т.І. Присяжнюк Є.І. Ковтюк Ю.М. Кармазін