Порядковий № 1-кп/756/547/13
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2013 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Літвінова В.Є.,

при секретарі -
Лисоконь І.В.,

за участю прокурора -
Охріменка О.О.,

за участю потерпілого -
ОСОБА_1,

провівши підготовче судове засідання
за обвинувальним актом стосовно
обвинуваченого

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Понінка Полонського району
Хмельницької області, українця,
громадянина України, освіта вища,
працюючого провідним інженером ПРАТ
"Київстар", одруженого, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289
КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту,
09.08.2013 р., близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_2,
керуючи автомобілем марки “Субару
Легасі”, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по
проїзній частині вул. Богатирської,
ближче до лівого краю, зі сторони вул.
Лугової, в напрямку пр. Оболонського в
м. Києві, будучи неуважним та не стежачи
за дорожньою обстановкою, чим грубо
порушив пункти 1.5 та 2.3 б) ПДР України,
наближаючись до нерегульованого
наземного пішохідного переходу, перед
яким зменшували швидкість та
зупинилися транспортні засоби, які
рухалися в крайній правій смузі руху та
на якому перебував пішохід, якому вони
надавали дорогу, не зменшив швидкість
та не зупинився, чим порушив п. 18.4 ПДР
України, внаслідок чого здійснив наїзд
на пішохода ОСОБА_1, який переходив
проїзну частину по нерегульованого
пішохідному переході, з права на ліво
відносно руху автомобіля марки
“Субару Легасі”, д.н.з. НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_2

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 1477/е від 10.09.2013-11.09.2013 р.:

- Аналіз наданої медичної
документації на імя ОСОБА_1,
відповідаючи на питання постанови, дає
підстави зробити наступні висновки:

Передусім вважаю за потрібне звернути
увагу учасників та сторін
кримінального провадження на
наступному:

- п 1.2 "Правил судово-медичного
визначення ступеня тяжкості тілесних
ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ
України №6 від 17.01.1995 р., погоджених з
Міністерством внутрішніх справ
України, Генеральною прокуратурою
України, Верховним судом України,
Службою безпеки України (далі по тексту
"Правила") надано вичерпне визначення
терміну ушкодження - "з медичної точки
зору, тілесні ушкодження - це порушення
анатомічної цілісності тканин, органів
та їх функцій, що виникає як наслідок
дії одного чи кілької зовнішніх
ушкоджуючих факторів - фізичних,
хімічних, біологічних, психічних".

- п 4.6 "Правил" визначає таке:
"судово - медичний експерт, оцінюючи
строки порушення анатомічної
цілісності тканин і органів та їх
функції, виходить із звичайної їх
тривалості, навіть у тих випадках, коли
потерпілий не звертався за медичною
допомогою. Якщо тривалість цього
порушення, що зазначена в наявних
медичних документах, не відповідає
характеру тілесного ушкодження і не
підтверджується обєктивними
відомостями, судово-медичний експерт
відзначає цю обставину і встановлює
ступінь тяжкості, виходячи із звичних
термінів".

Так, під час звернення ОСОБА_1 за
медичною допомогою 09.08.2013 р. о 08 год. 03
хв. у нього були виявлено таке тілесне
ушкодження:

- закрита травма лівої гомілки:
переломи проксимальних епіметафазів
обох гомілкових кісток лівої гомілки.

Характер та морфологія виявленого
тілесного ушкодження, відомі часові
дані та обставини події, дозволяють
стверджувати про те, що вказане тілесне
ушкодження утворилися від ударної дії
тупих предметів у строк, вказаний у
описовій частині постанови, тобто
09.08.2013 р., внаслідок автомобільної
травми - зіткнення автомобіля, що
рухався, при зіткненні його з
пішоходом, який перебував у
вертикальному або наближеному до нього
положенні та був повернутий лівою
стороною тіла до автомобіля. Виявлене
тілесне ушкодження не є небезпечним
для життя.

Ренгенологічні дані та дані проведених
оперативних втручань вказують на
наявність переломів (зі зміщенням)
кісток лівої гомілки, що дозволяє
стверджувати, що як відновлення
анатомічної цілісності вказаних
кісток так і власно функції лівої ноги
буде перевищувати 21 добу (звичайні
строки відновлення анатомічної
цілісності та функції травмованої
ділянки перевищують 21 добу), а саме цей
строк враховувати при визначенні
тривалості розладу здоровя, як
судово-медичного критерію визначення
ступеню тяжкості. Тому є підстави
стверджувати, що виявлене тілесне
ушкодження відноситься до тілесного
ушкодження середнього ступеню
тяжкості, що спричинило тривалий
розлад здоровя на строк понад 21 добу,
відповідно до п.п. 4.6 та 2.2.1/в "Правил".

Встановлення причинно-наслідкового
звязку між виявленими тілесним
ушкодженням та дорожньо-транспортною
пригодою, що мала місце 09.08.2013 р. не
потребує ніяких спеціальних знань у
галузі судової медицини.

Відсутність даних токсикологічного
дослідження крові та сечі ОСОБА_1 не
дозволяє відповісти на питання
постанови "Чи знаходився ОСОБА_1 на
момент отримання тілесних ушкоджень в
стані алкогольного спяніння? Якщо так,
то в якому ступені?".

Відповідно до висновку авто-технічної
експертизи №365/ат від 13.09.2013 р.:

- в даній дорожній обстановці дії
водія автомобіля “Субару-Легасі”
д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 регламентуються
вимогами пункту 18.4 Правил дорожнього
руху України, зміст яких викладено в
дослідницькій частині даного висновку.

- В даній дорожній ситуації водій
автомобіля “Субару-Легасі” д.н.з.
НОМЕР_1 ОСОБА_2, мав технічну можливість
уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1
шляхом виконання вимог пункту 18.4 ПДР
України.

- В даній дорожній ситуації водій
автомобіля “Субару-Легасі” д.н.з.
НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору
експертом вбачаються невідповідності
вимогам пункту 18.4 ПДР України.

- Причиною виникнення даної
дорожньо-транспортної події з
технічної точки зору є невідповідність
дій водія автомобіля “Субару-Легасі”
д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимогам пункту 18.4
ПДР України.

Під час руху ОСОБА_2 допустив порушення
вимог Правил дорожнього руху України,
які затверджені постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. і
введені в дію з 01.01.2002 р., зокрема
пунктів:

- П. 1.5 ПДР України - дії або
бездіяльність учасників дорожнього
руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для
руху, загрожувати життю або здоровю
громадян, завдавати матеріальних
збитків.

- П. 2.3 б) ПДР України - для
забезпечення безпеки дорожнього руху
водії зобовязаний: бути уважним,
стежити за дорожньою обстановкою,
відповідно реагувати на її зміну,
стежити за правильністю розміщення та
кріплення вантажу, технічним станом
транспортного засобу, і не
відволікатися від керування цим
засобом у дорозі.

- П 18.4 ПДР України - якщо перед
нерегульованим пішохідним переходом
зменшує швидкість чи зупинився
транспортний засіб, водії інших
транспортних засобів, що рухаються по
сусідніх смугах, повинні зменшити
швидкість, а в разі потреби зупинитися
і можуть продовжити (відновити) рух
лише переконавшись, що на пішохідному
переході немає пішоходів, для яких
може бути створена перешкода чи
небезпека.

Порушення ОСОБА_2 п. 1.5, 2.3 б), та 18.4 Правил
дорожнього руху України знаходяться в
прямому причинному звязку із
виникненням даної
дорожньо-транспортної пригоди та її
наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_2 заявив
клопотання про закриття кримінального
провадження та звільнення його від
кримінальної відповідальності у
зв'язку з його приміренням з потерпілим
та відшкодуванням завданої шкоди,
згідно ст. 46 КК України. Прокурор та
потерпілий підтримали клопотання
обвинуваченого.

Розглядаючи питання про звільнення від
кримінальної відповідальності ОСОБА_2
суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення
від кримінальної відповідальності за
вчинення кримінального правопорушення
здійснюється судом.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка
вперше вчинила злочин невеликої
тяжкості, звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо
вона примирилася з потерпілим та
відшкодувала завдані нею збитки або
усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст. 12 КК України злочином
невеликої тяжкості є злочин, за який
передбачене покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше
двох років, або інше, більш м'яке
покарання за винятком основного
покарання у виді штрафу в розмірі понад
три тисячі неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який
є злочином невеликої тяжкості.

Беручи до уваги те, що обвинувачений
примирився з потерпілим, відшкодував
завдану йому шкоду, є раніше не судимий,
суд вважає за необхідне звільнити
ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності за вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у
зв'язку з примиренням з потерпілим та
відшкодуванням завданої шкоди на
підставі ст. 46 КК України.

Керуючись ст.ст. 286, 287, 288 КПК України, ст.
46 КК України, суд-

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.
286 КК України на підставі ст. 46 КК
України.

Кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України -
закрити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
В.Є. Літвінов