Справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 лютого 2008
року суддя Печерського районного суду м. Києва Мосьондз І.А., при секретарі
Табала Я.С., з участю прокурора Таргонія О., адвоката ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури
України Мацієвського О.С. від 28.02.2007 року про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого п. «а» ст.93 КК України 1960 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1
звернулася до Печерського районного суду м.Києва з скаргою в інтересах ОСОБА_2
на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури
України Мацієвського О.С. від 28.02.2007 року про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого п. «а» ч. 1 ст. ст.93 КК України 1960 року.

В обґрунтування
скарги ОСОБА_1 зазначається, що оскаржувана постанова винесена слідчим без
наявності достатніх на те приводів та підстав, передбачених законом.

В судовому
засіданні адвокат ОСОБА_1 вимоги скарги підтримала повністю, просить скасувати
постанову слідчого Мацієвського О.С. від 28.02.2007 року про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого п. «а»
ст.93 КК України 1960 року. Вимоги
скарги обґрунтовує тим, що кримінальна
справа відносно ОСОБА_2 порушена за відсутності достатніх приводів та підстав,
які б вказували на наявність в його діях складу злочину, передбаченого п. «а»
ч. 1 ст. ст.93 КК України 1960 року.

Прокурор
Таргоній О. заперечує проти задоволення
скарги і вважає, що скарга на постанову про порушення кримінальної справи
є безпідставною, оскільки кримінальна справа порушена у відповідності з
вимогами ст. ст. 94, 98 КПК України за наявності на те достатніх приводів та підстав, які вказують
на наявність в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого п. «а» ч. 1 ст.
ст.93 КК України 1960 року. Просить
скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши
надані Генеральною прокуратурою України матеріали кримінальної справи, на
підставі яких винесена оскаржувана постанова про порушення кримінальної справи
від 28.02.2007 року, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1, яка підтримала
скаргу, думку прокурора, який заперечує
проти задоволення скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав:

Із дослідженої
судом постанови про порушення кримінальної справи, яка оскаржується,
вбачається, що 26.11.1993 року ОСОБА_2 за попереднім зговором групою осіб разом
з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і невстановленою особою по імені “ОСОБА_5” з вогнепальної
зброї - невстановленого пістолета “ТТ”, поблизу тубдиспансеру в с. Піонерське
Сімферопольського району, за вказівкою лідерів злочинного угруповання, у яке
входив ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, маючи на меті своє утвердження в
злочинному угрупованні, а також подальше в ній кар'єрне зростання, що
припускало одержання додаткових матеріальних благ, одержуваних від злочинної
діяльності, тобто з корисливих мотивів, вчинив убивство ОСОБА_9.

За таких
обставин слідчий прийшов до висновку, що в матеріалах кримінальної справи
містяться достатні дані, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 ознак
злочину, передбаченого п. “а” ст. 93 КК України 1960 року.

Відповідно до
ст.94 КПК України приводом до порушення
кримінальної справи, наряду з іншими, є
безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом
ознак злочину. Справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне
існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину ( час,
місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину ).

Як вбачається із
постанови про порушення кримінальної справи від 28 лютого 2007 року та
досліджених судом матеріалів, приводами до порушення зазначеної кримінальної
справи стало безпосереднє виявлення слідчим Мацієвським О.С. ознак злочину при
розслідуванні кримінальної справи
№49-1961.

Підставами для
порушення зазначеної кримінальної справи стали фактичні дані, які вказують на
наявність в діях ОСОБА_2 ознак злочину,
передбаченого п. “а” ст. 93 КК України 1960 року. Такі дані містяться у даних явки з повинною
ОСОБА_3, показах свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, протоколах огляду місця події
від 02.12.1993 року та висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9.

Порушення вимог
закону при отриманні цих даних судом не встановлено.

Відповідно до
вимог ст.98 КПК України, в оскаржуваній постанові слідчим зазначено приводи і
підстави для порушення кримінальної справи, статтю Кримінального кодексу, за
ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.

Суд не приймає
до уваги заперечення скаржника про відсутність достатніх приводів та підстав
для порушення зазначеної кримінальної справи, оскільки в матеріалах перевірки,
які стали підставою для порушення кримінальної справи, є достатні дані, які
вказують на причетність ОСОБА_2 до вбивства ОСОБА_9, але провести їх оцінку та вирішити питання про доведеність
вини ОСОБА_2 можна зробити лише в межах розслідування даної кримінальної
справи.

Оцінюючи в сукупності надані прокурором
та досліджені судом матеріали справи №49-1961, які стали підставою для
порушення кримінальної справи, суд приходить до висновку, що зазначені
матеріали містять достатні дані, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 ознак
складу злочину, передбаченого п. “а” ст. 93 КК України 1960 року, а рішення слідчого від 28.02.2007 року про
порушення кримінальної справи прийнято з дотриманням вимог ст.ст.94, 97, 98 КПК
України за наявності достатніх на те приводів та підстав.

Згідно ст. 236-8
КПК України суд за результатами розгляду скарги, встановивши дотримання слідчим
вимог ст.ст. 94, 97, 98 КПК України при порушенні кримінальної справи, своєю
вмотивованою постановою залишає скаргу без задоволення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.94 - 98, 236-7, 236-8 КПК України, суд -

П О С Т
А Н О В И В :

Скаргу адвоката
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову слідчого в особливо важливих справах
Генеральної прокуратури України Мацієвського О.С. від 28.02.2007 року про
порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого п. «а» ст.93 КК України
1960 року, - залишити без задоволення.

Постанова може
бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи діб з дня її
винесення.

Суддя