АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/671/15 Справа № 205/3569/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянство України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді було залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не обрано жодного запобіжного заходу, передбаченого КПК України щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а на час розгляду вказаного клопотання відсутні достатні докази, які об`єктивно вказують на ОСОБА_8 як на особу, що дійсно вчинила кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, тому за таких обставин мотиви не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своєї скарги, прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, однобічною та необ`єктивною, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується показами допитаної в якості потерпілої ОСОБА_9 , яка вказує на ОСОБА_8 , як на особу яка причетна до вчиненого кримінального правопорушення, крім того під час судового розгляду, сторона захисту просила суд відмовити в задоволенні вказаного клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, фактично визнаючи причетність ОСОБА_8 до вчиненого кримінального правопорушення, таким чином вважає, що не обрання слідчим суддею жодного запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому що останній не має законних коштів для існування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважали, що достатньо буде домашнього арешту, виступ слідчого, який підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що її вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого СВ Ленінського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001665 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий СВ Ленінського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на два місяці.

21 травня 2015 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх доказів, які об`єктивно вказують на ОСОБА_8 , як на особу, що дійсно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

На переконання колегії суддів вказаний висновок є передчасним, оскільки факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З норм ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

З огляду на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і існують певні ризики, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є передчасним та поспішним, оскільки метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, з ухвали слідчого судді також вбачається, що питання про можливість чи неможливість часткового задоволення клопотання слідчого і обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не вирішувалось.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, з огляду на клопотання слідчого, обставини справи, наявність ризиків, пред`явленої підозри, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням ухвали апеляційного суду про часткове задоволення клопотання слідчого і обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, згідно зі ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_8 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 5 цієї статті на зазначений строк.

Таким чином, з огляду на викладене, у зв`язку з зазначеними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло з 20.00 до 08.00 години строком до 07 липня 2015 року за адресою місця проживання АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 на вказаний строк такі обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії судового провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та місця роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: