Справа № 727/2967/15-к
Провадження № 1-кп/727/167/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження № 0002319 від 08.04.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, працюючого на посаді вчителя фізики в Чернівецькій ЗОШ 1-3 ступенів технологічного профілю № 33 Чернівецької міської ради, раніше не судимого;
в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи згідно наказу виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 01-07/1806 від 14.10.2005 року на посаді вчителя фізики в Чернівецькій ЗОШ 1-3 ступенів технологічного профілю Чернівецької міської ради, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання для незаконного заволодіння чужим майном, здійснюючи професійну діяльність, протягом 2012-2013 навчального року вносив завідомо неправдиві відомості в класні журнали учнів 9-Г, 10-Г, 11-Д класів, які являються офіційними документами згідно Наказу Міністерства освіти і науки України №496 від 03.06.2008 року та Наказу Міністерства освіти і науки України № 240 від 23.06.2000 року, про нібито відпрацювання ним в 2012-2013 навчальному році в приміщенні Чернівецького СІЗО ВДПтС України в Чернівецькій області 195 годин із уроків фізики, хоча фактично ним було відпрацьовано 17 годин.

Крім цього, ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, достовірно знаючи, що дані в класному журналі не відповідають дійсності, подав класні журнали заступнику директора із навчально-виховної роботи Чернівецької ЗОШ №33 ОСОБА_6 , для складання табелів обліку використаного робочого часу, на підставі яких йому нараховувалася заробітна плата, не повідомляючи при цьому ОСОБА_6 про те, що заняття, вказані в класному журналі в повній мірі не проводилися. Заступник директора із навчально-виховної роботи ОСОБА_6 , отримавши дані про проведені заняття ОСОБА_4 , що були вказані в класних журналах, належним чином виконуючи свої службові обов`язки, не перевіряючи фактичне проведення ОСОБА_4 занять в Чернівецькому СІЗО, склала табеля, в які внесла дані про відпрацювання вчителем ОСОБА_4 в 2012-2013 навчальному році 195 годин в приміщенні Чернівецького СІЗО ВДПтС України в Чернівецькій області.

Крім вищевикладеного, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотиві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом внесення протягом 2012-2013 навчального року до класних журналів учнів 9-Г, 10-Г, 11-Д класів, які являються офіційними документами та на підставі яких складаються табеля обліку використаного робочого часу, неправдивих відомостей про відпрацьовані ним в приміщенні Чернівецького СІЗО ВДПтС України в Чернівецькій області 195 годин із уроків фізики за 2012-2013 навчальний рік, хоча фактично відпрацював 17 годин, ввів в оману службових осіб Управління освіти Чернівецької міської ради, що призвело до зайвого нарахування та зарахування ОСОБА_4 заробітної плати в розмірі 5249 (п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 57 копійок (в тому числі за вислугу років), що свідчить про те, що він незаконно заволодів коштами держави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив, що обставини скоєння ним злочину вірно зазначені в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно згідно наказу № 01-07/1806 від 14.10.2005 року виконавчого комітету Чернівецької міської ради працював на посаді вчителя фізики в Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів технологічного профілю № 33, за яким було закріплено проведення занять з неповнолітніми особами в Чернівецькому слідчому ізоляторі. Він дійсно протягом 2012-2013 навчального року в класні журнали вніс дані про те, що відпрацював 195 годин, передбачені навчальним планом з уроків фізики в Чернівецькому слідчому ізоляторі, відпрацював з учнями весь навчальний план і матеріал, однак уроки в деяких випадках були проведені не повні 15 20 хвилин, а в деяких випадках не проводив в зазначені дні уроки, хоча в подальшому йшов до школи і там виконував свої функціональні обов`язки, і як виявилось потім, ці години не були зараховані, зарахували лише 17 годин. Ці класні журнали щомісячно він надавав завучу, яка в них вносила дані про відпрацьовані ним години в табелі робочого часу, на підставі яких управлінням освіти Чернівецької міської ради йому була нарахована і виплачена заробітна плата. У нього виникла переплата по заробітній платі за 2012-2013 навчальний рік в сумі 5249 (п`ять тисяч двісті сорок дев`ять) грн. 57 копійок. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував спричинену його діями матеріальну шкоду, повернув цю зайво отриману зарплату. Визнав, що фактично вносив неправдиві дані в класні журнали, чим ввів в оману керівництво школи та працівників управління освіти Чернівецької міської ради, що стало підставою для незаконного нарахування йому заробітної плати. Щиро розкаюється в скоєному, запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде, матеріальну шкоду спричинену своїми протиправними діями він повністю відшкодував.

Заявив клопотання про застосування до нього амністії згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, оскільки у нього на утриманні знаходиться дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скоєний ним вперше злочини відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.

В судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 , показав суду, що обвинувачений ОСОБА_4 , визнав свою провину та добровільно повернув всі кошти, які були йому зайво нараховані. Матеріальних претензій до нього немає та просив суд суворо не карати обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358 КК України, як складання чи видача працівником юридичної особи будь-якої форми власності, який не є службовою особою, приватним підприємцем, аудитором, експертом, оцінювачем, адвокатом або іншою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою використання або збуту посвідчень, інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, виготовлення підроблених офіційних печаток, штампів чи бланків з метою їх збуту або їх збут чи збут завідомо підроблених офіційних документів, у тому числі особистих документів особи; ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа, ч. 1 ст.190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та його дії за цими статтями кваліфіковано вірно.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення належать до злочинів невеликої та середньої тяжкості

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння слідству, повне відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, вину свою визнав, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, його вік, на обліку в облпсихлікарні та наркодиспансері не перебуває, збитки завдані злочином відшкодовані.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, під час судового розгляду обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки на день набрання ним чинності він мав на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом, не позбавлені батьківських прав та мають дітей яким не виповнилося 18 років.

Відносно цих вимог закону судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочини в період з 2012 року по 2013 рік, тобто до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 190 КК України, які передбачають покарання саме суворе обмеженням волі на строк до трьох років, що згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та він дав згоду на звільнення його від відбування покарання по амністії, обставин, які виключають застосування до нього амністії згідно ст. 8 зазначеного Закону, не встановлено, а тому на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» його належить звільнити від відбування призначеного покарання.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-374, 395 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2014 році», суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання :

· за ч. 2 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 1020 (одну тисячу двадцять) гривень;
· за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
· за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році».

Стягнути з ОСОБА_4 кошти в сумі 983 (дев`ятсот вісімдесят три) гривні 84 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення економічної експертиз.

Речові докази: документи, долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в цих матеріалах.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а засудженим в тому ж порядку і в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

СУДДЯ ОСОБА_1