Справа № 1-6/2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2007 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого-судді ЯЦЕНКА
С.Л.

при секретарі ЗАЙВЕНКО Л.М.

з участю прокурора КАМ'ЯНЦЯ В.Т.

адвокатів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_8 ОСОБА_7

та потерпілих ОСОБА_9,ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла кримінальну справу про
обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с.Миколаївка Смілянського району, а жителя в
АДРЕСА_1, раніше не судимого.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
уродженця с.Миколаївка Смілянського району, а жителя АДРЕСА_2 Смілянського
району, пенсіонера МВС, раніше не судимого.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженця
с.Балаклея Смілянського району, а жителя АДРЕСА_4, раніше судимого:

-
13 грудня 2005 року
Смілянським міськрайонний судом за ч.1
ст.122 КК
України на 1 рік
позбавлення волі з 1 річним
іспитовим строком.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уродженця
с.Балаклея Смілянського району Черкаської області, а жителя
АДРЕСА_3, раніше не судимого.

- за ч.З ст.355, ч.З ст.146 КК України -

встановив:

Згідно постанови
прокурора про зміну обвинувачення ОСОБА_1обвинувачується в тому, що він організував і створив стійке
злочинне угрупування направлене на вчинення низки злочинів в складі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_3. Із
них до кримінальної відповідальності притягуються ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, а інші п'ять учасників угрупування знаходяться в розшуку, в зв'язку з
чим справа щодо них виділена в окреме провадження.

У відповідності
до обвинувачення ОСОБА_1, з метою відшкодування шкоди завданої розкраданням
майна на суму 150 033 грн. за
рахунок ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, організував і створив стійке злочинне
угрупування, до якого увійшли як виконавці
цідсудні по даній справі та особи, що знаходяться в розшуку.

Дана злочинна група в різному складі з 23 лютого по 2 березня 2006 року з погрозою застосування
насильства, що не є небезпечним для життя та без такого, під надуманим приводом
того, що нібито ОСОБА_9 ОСОБА_18
та ОСОБА_12 скоїли крадіжку товарно-матеріальних
цінностей, що належали ОСОБА_1 та його дружині на загальну суму 150 033 грн., вимагала у потерпілих: ОСОБА_9 - 40 000 грн. у ОСОБА_11 - 50 500 грн., ОСОБА_12 - 5 050 грн.

Цією групою
потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_9 позбавлялись волі з метою примушення їх до
виконання цивільно-правових зобов'язань.

Дії підсудних кваліфіковані за ч.З
ст.355 та ч.З ст.146 КК України.

Адвокати
ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_6
заявили клопотання про направлення справи на додаткове розслідування з мотивів
істотної неповноти слідства: не вмотивованості обвинувачення; не притягнення до
кримінальної відповідальності інших учасників
злочинного угрупування; не встановлення мотивів скоєння злочинів.

Суд вважає, що
клопотання підлягає до задоволення, а справа направленню на додаткове
розслідування зі слідуючих підстав.

Відповідно до
вимог ст.277 КПК України прокурор, прийшовши до висновку про зміну
обвинувачення, повинен в своїй постанові сформулювати нове обвинувачення та
викласти мотиви прийнятого рішення.

Прокурор же в
постанові по справі вказав, що перше обвинувачення не знайшло свого підтвердження
і, не розкриваючи суть цивільно-правових стосунків, які склались між підсудними та потерпілими, кваліфікував дії
підсудних за ч.З ст.355 КК України та за ч.З ст.146 КК
України.

У обвинуваченні
прокурора є істотне протиріччя, яке заключається в тому, що він обвинувачує
підсудних у примушенні потерпілих виконати цивільно-правові зобов'язання і в
той же час вказує, що ці дії вони скоювали під надуманим приводом. Це ставить
під сумнів висновок прокурора про скоєння підсудними інкримінуємого злочину.

Доводи
обвинувачення про те, що потерпілими спричинена матеріальна шкода підсудному
ОСОБА_1 в результаті їх злочинних дій, не грунтуються на безспірних доказах.

Обвинувачення не запропонувало, а суд не може здобути докази, які
підтверджували або спростовували б факти чи обставини незаконного
заволодіння потерпілими майном ОСОБА_1 його
розміру та виду і спосіб використання цього майна.

В основу обвинувачення підсудних за ч.З ст.355 КК України покладені
фактично лише показання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про те, що
крадіжка товару у ОСОБА_1 мала місце і до неї причетні потерпілі та інші особи,
а також показання потерпілих, які заперечували свою причетність до цієї
крадіжки і ствердили факт вчинення насильства щодо них.

В матеріалах
даної кримінальної справи є копії постанови від 12 квітня 2006
року, про порушення кримінальної справи по факту крадіжки у ОСОБА_1 (т.З
а.с.206, т.4 а.с.36), а також декілька
постанов про притягнення, як обвинувачених за ч.З ст.185 КК України
ОСОБА_11 (т.4 а.с.67, т.5
а.с.38), ОСОБА_9
(т.5 а.с.42), ОСОБА_12
(т.5 а.с.44), які є
потерпілими по справі, та інших осіб.

Досудове слідство по цій справі
зупинене.

З наданої суду копії висновку судово-бухгалтерської експертизи від 18 грудня 2006 року, вбачається, що
по кримінальній справі по якій притягується до відповідальності ОСОБА_9 ОСОБА_12 та ОСОБА_18 та
інші особи, документально підтверджена нестача у ПП ОСОБА_19 - дружини
підсудного ОСОБА_1, товару станом на 4 січня 2006 року в кількості 8 810 кг. на суму 122 575 грн. 20 коп., яка утворилась в період з 1 січня 2005 року по 4 січня 2006 року.

Проте, що
крадіжка товаро-матеріальних цінностей мала місце саме у ОСОБА_19 показав суду підсудний ОСОБА_1. Якщо це так, то
викликає сумнів правильність зміни обвинувачення прокурором в судовому
засіданні.

Якщо крадіжка дійсно мала місце не у підсудного ОСОБА_1, то в зв'язку з цим
ніякої шкоди йому не було заподіяно і ніяких цивільно-правових угод між
потерпілими по справі та підсудним ОСОБА_1, не могло бути. В зв'язку з цим в діях
підсудних підсудних вбачається інший склад злочину ніж запропонований
прокурором.

Відповідно до
вимог закону прокурор, слідчий зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, а
суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які
були розглянуті в судовому засіданні.

Перевіривши всі, запропоновані слідством та добуті в
судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що правильно
кваліфікувати дії підсудних, а, відповідно, постановити законний вирок по
справі, не має можливості.

Суд позбавлений
можливості в межах своїх повноважень вчинити дії, направлені на розшук осіб, які не затримані і не притягнуті до
відповідальності і із-за цих обставин не може встановити роль кожного у
створенні злочинної групи та скоєння нею конкретних злочинів, що суттєво
впливає на кваліфікацію дій підсудних та обрання їм міри покарання.

Безспірних доказів того, що ОСОБА_1створив злочинне угрупування і воно,
кероване ним, скоювало злочини, слідство не
добуло і в судовому засіданні це фактично не знайшло своє підтвердження.
Не знайшло підтвердження і обвинувачення ОСОБА_1, згідно якого він підбирав
об'єкти вчинення злочинів, розробляв плани вчинення конкретного злочину та
ознайомлював з ним інших учасників, розприділяв між ними ролі, грошові кошти,
добуті злочинним шляхом.

Підсуднім
пред'явлено обвинувачення за незаконне позбавлення волі ОСОБА_9, як вказує
обвинувачення, ОСОБА_15 та ОСОБА_14, а ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_3. Разом з тим хто з
підсудніх, з яких мотивів, позбавив волі потерпілих, слідство з достовірністю
не встановило, не може зробити цього і суд, оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 винними себе не визнають, ОСОБА_4
частково. ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 знаходяться в розшуку. Інших
доказів, які підтверджували б вину підсудніх в скоєнні цього злочину не має.

В зв'язку з цим
правильно вирішити дану справу без притягнення до відповідальності осіб, що
знаходяться в розшуку, прийняття рішення по першій справі, неможливо, так як
від цього буде залежати обгрунтованість обвинувачення,
встановлення розміру спричиненої шкоди і, відповідно, правильна юридична оцінка
дій підсудних по даній справі.

Оскільки суд не може усунити неповноту і допущені процесуальні порушення
органами слідства, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування,
в ході якого з метою з'ясування мотиву скоєння злочину, ролі всіх учасників
угрупування і кожного зокрема необхідно:

1. Встановити місце перебування ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та допитати їх з питань та обставин заволрдіння грошима
потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_11
та ОСОБА_12;

2.
Встановити дійсні відносини між потерпілими і підсудними
та особами, що знаходяться в розшуку з питань цивільно-правових відносин, які
виникли чи дійсно існували між ними, їх правова природа, спосіб виконання та
правомірність їх дій, направлених на примусове виконання таких зобов'язань,
права та обов'язки кожного. Для цього провести очні ставки між підсудніми та
потерпілими, додатково допитати цих осіб для усунення між ними протиріч,
допитати свідків, які проходять по справі, по обставинам нового обвинувачення,
встановити та допитати нових свідків, при необхідності вилучити письмові докази
з цих питань;

3.
Дати юридичну оцінку діям потерпілих по справі і після
прийняття рішення про причетність чи непричетність їх до скоєння крадіжки у
ОСОБА_1, вирішити питання про притягнення
винних до відповідальності і відповідно кваліфікувати їх дії;

4. Провести інші слідчі дії,
направлені на встановлення істини по справі.

Керуючись ст.281 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 направити прокурору
Черкаської області для проведення додаткового розслідування -виконання вимог,
указаних в мотивувальній частині.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 діб.