ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-515/07

21 грудня 2007 року м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого-судді Побережного
В.Й.,

при секретарі Бачинській Л.П.,

прокурора Попікіна
Р.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Житомирі
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина
України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, освіта 9 класів, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4,
військовозо-бов»язаного, мешканця
АДРЕСА_1, судимого:

· 19.07.1995 р. Томашпольським районним судом Вінницької
області за ст. ст.
140 ч.2, 143 ч.2, 42 КК України на 4 роки позбавлення волі;

· 09.07.1996 р. Вінницьким районним судом Він­ницької
області за ст. ст.
183-3ч 1., 43 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

· 10.03.2006 р. Апеляційним судом Житомирської області
за ст.
ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6 КК України на 15 років
позбавлення волі;

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 24.06.2002 р.
близько 17 год.
15 хв.,
знаходячись на пероні залізничного вокзалу ст. Житомир,
скориставшись тим, що за його
діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав майно,
яке належить потерпілій ОСОБА_2 ,
а саме:

· жіночу суку,
вартістю 466 грн.;

· гроші в сумі 320 грн.;

· мобільний телефон «Моторола», вартістю 3000
грн.;

· паспорт громадянина України на ім»я ОСОБА_2 , закордонний паспорт на ім»я ОСОБА_2 , водійські права та водійський талон на ім»я
ОСОБА_2 , медичну довідку, свідоцтво про народження, посвідчення потерпілого від аварії на
ЧАЕС, банківські папери, студентський квиток, картку банку,
косметику, кальку­лятор, дві картки до мобільного телефону, сім-картку та гаманець, вартість яких потерпілою не визначена, а всього на загальну суму 3766 грн., чим завдав потерпі­лій матеріальну шкоду на
вказану суму і з місця злочину зник.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину в інкримінованому злочині визнав
повністю та суду показав, що влітку 2002
року, точної дати він не пам'ятає, він перебував в м. Житомирі. Коли він
проходив по перону залізнич­ного вокзалу на
ст. Житомир, то побачив молоду
жінку, яка сиділа на лавочці, а бі-

ля неї стояла сумка. Він підійшов до жінки та непомітно
для оточуючих викрав дану сумку, після
чого з місця злочину втік. Оглянувши сумку він виявив в ній мо­більний телефон «Моторола», гроші в сумі
320 гривень та інше майно. Мобільний телефон та гроші він залишив собі, а сумку з речами викинув на смітник.

Підсудний
ОСОБА_1 вину усвідомив, розкаявся у
вчиненому.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його винність у вчи­неному також
стверджується зібраними по справі та дослідженими в ході судового
засіданні слідуючими доказами:

· протоколом явки з повинною ОСОБА_1 від 17.08.2007 р., в якій він по­відомляє
про вчинення крадіжки жіночої сумки на пероні залізничного вокзалу на ст. Житомир (а.с. 93);

· протоколом відтворення обстановки та обставин події від
19.09.2007 р. за участю потерпілої ОСОБА_2 , яка на
місцевості вказала та пояснила про обста­вини викрадення у неї жіночої сумки з
речами та грошима 24.06.2002 р. (а.с.
100-101);

· протокол відтворення обстановки та обставин події від
15.10.2007 р. за уча­стю ОСОБА_1, який
на місцевості вказав та пояснив про обставини викрадення ним 24.06.2002 р. на
території перону ст. Житомир жіночої
сумки з речами та гро­шима (а.с. 131-134).

Суд, оцінивши
зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності
приходить до переконання, що винність
підсудного ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна доведено повністю і
кваліфікує його дії за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК
України..

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочи­ну підсудним ОСОБА_1,
дані про його особу, обставини
справи, що пом"якшують та обтяжують
покарання.

Злочин, передбачений
ст. 185 ч. 1 КК України, є середньої тяжкості.

До обставин, що
пом"якшують покарання підсудному ОСОБА_1 суд від­носить, - усвідомлення вини, каяття у вчиненому та активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Із-за таких обставин,
та враховуючи те, що підсудний
ОСОБА_1 неодно­разово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відбуває пока­рання в місцях
позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів, суд вва­жає,
що його виправлення та перевиховання можливі лише в умовах ізоляції від
суспільства, а тому обирає йому
покарання, пов'язане з позбавленням волі
в межах санкції закону, за яким він
притягується до кримінальної відповідальності.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілою
ОСОБА_2 , то суд вважає, що він підлягає задоволенню на суму 3766
грн., оскільки підсудний ці позовні
вимоги визнав повністю.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, перед­баченого ч.1 ст. 185 КК України та за цим законом
призначити покарання -2(два) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч.4
КК України, з урахуванням вироку
Житомирського апеля­ційного суду від 10.03.2006 p., за яким ОСОБА_1
засуджено на 15 років позбав­лення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1
покарання, -15 (п'ятнадцять) років
позбавлення волі з конфіскацією майна,
яке є його власніс­тю.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з
10 січня 2006 року, - з моменту взяття
його під варту по попередній кримінальній справі.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_1, залишити
попередню, -тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 3766 гривень в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржено та на нього може бути
внесено апеляційне подання до Житомирського апеляційного суду через
Корольовський райсуд
м. Жи­томира протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в тому ж по­рядку і в той же
строк з моменту отримання копії вироку.