Дата документу 16.04.2014

Провадження № 1-кп/334/63/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000879 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

27.09.2011 року Якимівським районним судом Запорізької області по ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України,

встановив:

13 березня 2013 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, біля дитячого саду в районі Будинку культури «ЗТЗ», на вул. Кремлівській в м. Запоріжжі, ОСОБА_6 , маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, напав на ОСОБА_7 , застосувавши фізичне насильство відносно неї, а саме: охопив правою рукою шию потерпілої, а лівою рукою схопив за волосся і ривком повалив на землю, де продовжував здавлювати рукою шию ОСОБА_7 внаслідок чого остання на деякий час втратила свідомість. Коли свідомість повернулась до неї, ОСОБА_7 змогла відштовхнути обвинуваченого і стати на ноги, але ОСОБА_6 продовжував напад, намагаючись забрати мобільний телефон з руки потерпілої. В цей час ОСОБА_7 бризнула в обличчя обвинуваченому з газового балончика і змогла втекти з місця злочину. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій травматичний міозит шиї, який згідно висновку експерта № 2380 від 02.09.2013 року кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також синець в області лівого стегна, який кваліфіковано як легке тілесне ушкодження.

Своїми навмисними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, яке кваліфікується, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Вину свою під час судового розгляду обвинувачений визнав частково, пояснив, що напав на потерпілу тому, що помилково вважав її своєю знайомою і не мав наміру застосовувати насилля та відбирати в потерпілої мобільний телефон.

Під час досудового слідства і в судовому засіданні обвинувачений неодноразово змінював свої показання, намагався звинуватити працівників міліції в протизаконних діях.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що ввечері 13 березня 2013 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, коли вона поверталась додому, ідучи по вул. Кремлівській біля Будинку культури «ЗТЗ» і розмовляючи по мобільному телефону зі своїм знайомим, до неї підійшов раніше їй незнайомий ОСОБА_6 , який попросив у неї сигарету, намагався познайомитись. Вона відповіла, що не палить і пішла далі. Пройшовши близько двохсот метрів вона почула ззаду кроки і зрозуміла, що хтось її наздоганяє, намагалась прискорити крок, але той, хто наздоганяв, схопив її ззаду правою рукою за шию, а лівою за волосся і повалив на землю, де продовжував її душити, закривав рукою рот. На деякий час вона втрачала свідомість, але продовжувала чинити опір і змогла відштовхнути нападника та стати на ноги. В цей момент вона впізнала ОСОБА_6 , який просив у неї закурити. Обвинувачений простягнув руку до мобільного телефону, який вона продовжувала тримати в руці, і в цей момент вона бризнула з газового балончику в обличчя ОСОБА_6 , а потім побігла на іншу сторону вулиці, де побачила ОСОБА_8 , який запропонував їй допомогу і пояснив, що бачив момент нападу;

поясненнями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, 13 березня 2013 року, після 23 години, він з дружиною почули на вулиці жіночий крик. Підійшовши до вікна вони побачили, що через вулицю в напрямку їх будинку біжить дівчина, а на іншій стороні вулиці на землю впав невідомий хлопець. Він спустився в двір, завів свою машину і наздогнав дівчину, яка йшла по АДРЕСА_2 , була явно налякана, розмовляла по мобільному телефону і плакала. Потерпіла розповіла, що на неї напав невідомий, схопив за волосся, повалив на землю. Працівники міліції, які прибули на виклик, затримали чоловіка, що напав на потерпілу;

аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_10 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання, під час якого потерпіла впевнено впізнала ОСОБА_6 як чоловіка, що напав на неї 13 березня 2013 року;

висновками експерта № 2380 від 02.09.2013 року і № 2381-Д від 02.09.2013 року, про характер, локалізацію і ступінь тяжкості завданих потерпілій тілесних ушкоджень, які підтверджують її показання про обставини злочину. Потерпілій було спричинено травматичний міозит шиї, який кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, а також крововилив на лівому стегні легке тілесне ушкодження; давність їх виникнення і обставини спричинення не суперечать поясненням потерпілої;

письмовою заявою потерпілої про вчинення злочину.

Пояснення потерпілої не суперечать іншим доказам по справі і підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень у суду немає.

Пояснення обвинуваченого під час судового слідства про те, що він лише спричинив потерпілій тілесні ушкодження, помилково сприйнявши її, як свою знайому, а мобільний телефон взагалі не збирався відбирати, спростовані доказами, отриманими в судовому засіданні, тому вищевказані пояснення суд розцінює як тактику захисту ОСОБА_6 .

При визначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання: часткове визнання своєї вини, відсутність тяжких наслідків злочину. Але разом з тим суд приймає до уваги, що злочин є тяжким, вчинений протягом іспитового строку, тому з урахуванням всіх обставин справи і тяжкості злочину ОСОБА_6 може бути призначене покарання лише у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк, передбачений санкцією за вчинений обвинуваченим злочин. Не відбутий строк покарання за попереднім вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 27.09.2011 року суд вважає можливим приєднати частково у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі.

Цивільний позов про відшкодування завданої потерпілій матеріальної і моральної шкоди визнаний обвинуваченим і підлягає задоволенню повністю. На відшкодування коштів, витрачених потерпілою на правову допомогу, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого 212 гривень, відповідно до достовірно встановленого витраченого захисником в процесі розгляду справи часу, оскільки докази сплати потерпілою вказаної в договорі суми (4000 гривень) в матеріалах справи відсутні і в судовому засіданні не були надані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України,суд

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України, та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати не відбутий строк покарання за вироком Якимівського суду Запорізької області від 27.09.2011 року частково у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі. Остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді п`яти років і шести місяців позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 28.11.2013 року.

Запобіжний захід обрати засудженому ОСОБА_6 тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 дві тисячі сімсот сімдесят три гривни на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, двісті дванадцять гривень витрат на правову допомогу, дев`яносто три гривни витрачених на проведення експертиз. На відшкодування завданій потерпілій моральної шкоди стягнути з засудженого на користь ОСОБА_7 суму двадцять тисяч гривень.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1