Справа №459/976/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

ОСОБА_3 06 березня 2015 року, близько 11:00 год., знаходячись біля входу в приміщення пункту прийому склотари та макулатури, що по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав належний ОСОБА_4 велосипед, марки «Україна», вартістю 1500 гривень, який знаходився біля входу у вищевказане приміщення, після чого з місця злочину з викраденим втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.
Такі дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Встановлено, що під час досудового розслідування 17.03.2015 року між підозрюваним та потерпілим укладено угоду про примирення. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 у вигляді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік.
Заслухавши сторін угоди, які просять затвердити укладену ними угоду, думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для відмови у затвердженні вищевказаної угоди, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні.
ОСОБА_3 визнав свою вину в інкримінованому йому злочині. Сторони угоди примирилися. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.
Зазначена угода містить відомості про роз`яснення сторонам наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України.
Судом ураховано й те, що злочин, вчинений ОСОБА_3 , належить до злочинів середньої тяжкості.
Вирішуючи питання про відповідність узгодженого сторонами виду та міри покарання обвинуваченому, судом ураховано: особу винного, який є людиною похилого віку, не працює, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття у вчиненні злочину та відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Отже, ураховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, її відповідність іншим вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про затвердження розглядуваної угоди про примирення.
Керуючись ст.ст. 374, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 17.03.2015 року, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком в 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вручити копію вироку сторонам угоди та прокуророві.
Головуючий:ОСОБА_1