Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 1-136/2012
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2014 року
Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Миронівка Київської області, українеця, громадянина України, освіта вища, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2000 р.н. та 2008 р.н., працював на посадах оперуповноваженого Васильківського міжрайонного відділу боротьби з організованою злочинністю УБОЗ; старшого оперуповноваженого карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті; старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка; інспектора-чергового приймальника-розподільника для осіб затриманих за бродяжництво ЛВ на ст. Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці, раніше не судимий, місце проживання: АДРЕСА_1

У вчиненні злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3 КК України, ст.. 28 ч.2 ст. 366 ч.2., ст.. 384 ч.2, 263 ч.2 КК УКраїни;

Встановив :

Органами досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що відповідно до наказу начальника Головного Управління МВС України в Київській області № 373 о/с від 07.07.08 обіймав посаду оперуповноваженого Васильківського міжрайонного відділу боротьби з організованою злочинністю Управління по боротьбі з організованою злочинністю та мав з 31.05.08 спеціальне звання майор міліції.

15.01.2009 р. оперуповноважений в ОВС Васильківського ВБОЗ УБОЗ ГУМВС України в Київський області ОСОБА_9 звернувся з рапортом до начальника Лінійного управління на Південно-Західній залізниці про згоду на призначення його на посаду старшого оперуповноваженого карного розшуку лінійного відділення на станції Миронівка лінійного відділу на станції Фастів лінійного управління на Південно-Західній залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті (далі ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті).

В період з 16.02.2009 р. по 13.03.2009 р. ОСОБА_9 проходив стажування на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст.Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті.

Наказом начальника Лінійного управління на Південно-Західній залізниці № 60 о/с від 23.03.2009 р. ОСОБА_9 призначено старшим оперуповноваженим карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті з 13 березня 2009 року.

Відповідно до наказу начальника УМВС України на Південно-Західній залізниці № 163 о/с від 14.07.2009 р. ОСОБА_9 являвся старшим оперуповноваженим сектору карного розшуку ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці.

Наказом УМВС України на Південно-Західній залізниці № 70 о/с від 15.03.2010 р. ОСОБА_9 призначений на посаду інспектора-чергового приймальника-розподільника для осіб затриманих за бродяжництво ЛВ на ст. Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці.

Відповідно до ст. 1, 20 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_9 виконував функції офіційного представника державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, тобто службовою особою, працівником правоохоронного органу, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ст. 5 Закона України «Про міліцію» покладені обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; свою діяльність будувати на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості; виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом; поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення; захищати права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань, у взаємовідносинах з громадянами виявляти високу культуру і такт.

Відповідно до ст. 2 Закона України «Про міліцію» в основні завдання ОСОБА_9 входило:

- забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;

- запобігання правопорушенням та їх припинення;

- охорона і забезпечення громадського порядку;

- виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили;

- участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.

Для виконання вказаних завдань ОСОБА_9 ст. 11 Закона України «Про міліцію» надані серед іншого такі права:

- проводити огляд осіб, речей, що знаходяться при них і вилучати документи та предмети, що можуть бути речовими доказами;

- проводити в порядку провадження дізнання вилучення та інші слідчі дії відповідно до кримінально-процесуального законодавства;

- здійснювати на підставах і в порядку, встановлених законом, гласні та негласні оперативно-розшукові заходи, фотозйомку з метою розкриття злочинів;

- проводити огляд поклажі, багажу та огляд пасажирів засобів залізничного транспорту згідно з чинним законодавством;

- вилучати у громадян і службових осіб предмети і речі, заборонені або обмежені в обороті, а також документи з ознаками підробки, знищувати ці предмети, речі та документи або передавати їх за призначенням у встановленому порядку.

Відповідно до функціональних обов`язків, затверджених 20.07.2009 та 14.04.2010 ОСОБА_9 в займаній посаді старшого оперуповноваженого КР ЛВ (з 14.04.2010 р. сектору КР ЛВ) на ст. Миронівка підпорядковується безпосередньо заступникові начальника ЛВ по оперативній роботі, в його відсутність виконує його обов`язки, являється керівником особового складу кримінального розшуку, а також на нього покладені наступні функції:

- приймати безпосередню участь в організації роботи групи кримінального розшуку, в вихованні особового складу КР, його службовій підготовці;

- особисто організовувати і виконувати роботу по боротьбі із злочинністю по лінії наркоманії;

- особисто проводити заходи по своєчасному виявленню очевидців і інших свідків скоєних злочинів, організовує засади, патрулювання, відпрацювання поїздів, вокзалів та проводити інші оперативно-розшукові заходи по розкриттю та попередженню злочинів;

- у відповідності до ст. 114 КПК України організовувати виконання окремих доручень слідчих на проведення розшукових та слідчих дій;

- згідно чинного законодавства проводити комплекс оперативно-розшукових заходів, по попередженню злочинів на дільниці оперативного обслуговування та проводити профілактичну роботу.

Працюючи на вказаних посадах ОСОБА_9 , упродовж 2009 2010 років, будучи працівником правоохоронного органу, являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, шляхом використання влади та службового становища всупереч інтересам служби, з метою уникнення виконання своїх прямих обов`язків та завдань щодо розкриття злочинів, передбачених ст. ст. 2, 10 Закону України «Про міліцію», прагнучи штучного створення високих показників у боротьбі зі злочинністю, шляхом підроблення матеріалів кримінальних справ про вчинення та виявлення злочинів, вдався до підроблення офіційних документів, складання яких передбачено ст. 85, 97, 195 КПК України, які у подальшому стали підставою для незаконного прийняття рішення про порушення кримінальних справ стосовно громадян України, чим грубо порушив їх права, передбачені ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р.

При цьому для полегшення здійснення свого злочинного наміру направленого на штучне створення високих показників у боротьбі зі злочинністю шляхом підроблення матеріалів кримінальних справ про вчинення та виявлення злочинів, ОСОБА_9 в один із днів в період з 16.02.2009 по 25.02.2009 (точна дата в ході слідства не встановлена) вступив в попередню змову з іншим працівником правоохоронного органу ОСОБА_10 , який відповідно до наказу начальника ЛУ на Південно-Західній залізниці № 59 від 20.06.2008 перебував з 24.05.2008 до 19.02.2009 на посаді інспектора громадської безпеки ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці, а на підставі наказу начальника ЛУ на Південно-Західній залізниці № 37 о/с від 19.02.2009 перебував на посаді оперуповноваженого кримінальної міліції у справах дітей ЛВ на станції Миронівка ЛВ на станції Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці. Також, ОСОБА_9 вступив у попередню змову з іншим невстановленим працівником правоохоронного органу з числа працівників ЛВ на ст. Миронівка.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлений працівник ЛВ на ст. Миронівка діючи умисно, всупереч інтересам служби, розпочали пошуки мешканців м. Миронівки, з числа соціально не захищених громадян, які не мали постійного місця роботи, зловживали спиртними напоями та потребували грошових коштів.

В період з 16.02.09 р. по 22.07.2010 р. ОСОБА_9 , будучи працівником правоохоронного органу, вчинив ряд злочинів у сфері службової діяльності та проти правосуддя при наступних обставинах.

1. По епізодах вчинення ОСОБА_11 злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3; ст.. 28 ч.2, ст.. 366 ч.2; ст.. 384 ч.2 КК України щодо ОСОБА_12

1.1 Так, ОСОБА_9 при невстановлених обставинах, в період з 24.06.08 по 25.02.2009 незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданим 16.10.1996 Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, який всупереч вимог п. 21 Постанови Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України, про свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» не здав до відділення паспортної реєстраційної та міграційної роботи Миронівського РВ ГУМВС України в Київській області, а незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В один із днів в період з 16.02.2009 по 25.02.2009 (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_9 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленим працівником ЛВ на ст. Миронівка, на невстановленому автомобілі прибув до місця проживання ОСОБА_12 , 1976 р.н. за адресою АДРЕСА_2 , який з 2006 р. перебував на обліку у нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю». В цей час ОСОБА_10 залишався в приміщенні ЛВ на ст.Миронівка та очікував прибуття ОСОБА_9 з ОСОБА_12 .

На вимогу ОСОБА_9 . ОСОБА_12 сів у автомобіль, після чого ОСОБА_9 , являючись працівником правоохоронного органу, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 ніде не працює, зловживає алкоголем, потребує грошових коштів, та не вчиняв ніякого злочину, запропонував йому за грошову винагороду у розмірі 200 грн. дати неправдиві показання та визнати вину у вчиненні злочину, якого він в дійсності не вчиняв.

При цьому, ОСОБА_9 не повідомив ОСОБА_12 , в якому саме злочині він повинен визнати вину, але зазначив, що той отримає лише умовне покарання, і жодних негативних наслідків для нього не настане. На вказану пропозицію ОСОБА_12 не погодився, оскільки не бажав нести кримінальну відповідальність за злочин, якого не вчиняв.

Незважаючи на відмову ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та інший не встановлений працівник міліції шляхом умовлянь та обіцянок заплатити гроші наполягали щоб ОСОБА_12 погодився на їх пропозицію, після чого відвезли його до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 та завели до службового кабінету ОСОБА_9 , в якому на той час перебував інспектор громадської безпеки ЛВ на ст. Миронівка ЛВ на ст. Фастів ЛУ на Південно-Західній залізниці молодший лейтенант міліції ОСОБА_10 .

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_9 за попередною змовою з ОСОБА_10 та невстановленим працівником міліції продовжували шляхом умовлянь та обіцянок грошової винагороди переконувати ОСОБА_12 визнати себе винним в злочинах яких він не вчиняв, а саме в незаконному привласенні паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, в його підробці та використанні, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам працівників міліції, ОСОБА_12 дав свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняв.

ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ОСОБА_12 нібито знайшов під час руху у електричці. У подальшому вклеїв до нього свою фотографію та використовував для власних потреб. Перебуваючи на ст. Миронівка ОСОБА_12 пред`явив його працівникам ЛВ на ст. Миронівка, які і виявили підроблення фотографії та в подальшому вилучили цей паспорт. ОСОБА_12 погодився на пропозицію ОСОБА_9 .

Отримавши згоду ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_12 замість фотографії ОСОБА_13 .

Крім того, в один із днів в період з 16.02.2009 по 25.02.2009 (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_9 зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показніків ефективної боротьби зі злочинністю, незаконно склав ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду ОСОБА_12 датований 25.02.09, пояснення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 датовані 25.02.2009, складені від імені інспектора РСС ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті ОСОБА_16 , пояснення ОСОБА_12 , датоване 25.02.2009 , прийняте від імені інспектора ГБ ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці ОСОБА_10 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_9 передав їх ОСОБА_10 для підписання у ОСОБА_16 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленим працівником ЛВ на ст.Миронівка, підписав пояснення ОСОБА_12 у графі «пояснення відібрав ОСОБА_10 », а також шляхом обману, доручив інспектору РСС ЛВ на ст. Миронівка молодшому лейтенанту міліції ОСОБА_16 , підписати складені ОСОБА_9 від її імені завідомо неправдиві документи. ОСОБА_16 , не будучи обізнаною зі злочинним умислом останніх, підписала надані ій документи, а також склала та підписала офіційні документи датовані 25.02.2009: протокол особистого огляду ОСОБА_12 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_12 паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_13 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підписав їх. За вчинення указаних дій, ОСОБА_9 у приміщенні ЛВ на ст. Миронівка передав ОСОБА_12 грошову винагороду в сумі 60 грн. в якості часткової оплати за виконання обумовлених ОСОБА_9 дій.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_12 незаконно привласнив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, підробив його шляхом вклейки власної фотографії та використовував, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.

25.02.2009 ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , діючи всупереч інтересам служби, шляхом обману, доручили помічнику чергового ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_18 скласти рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_19 із завідомо неправдивими відомостями про вчинення ОСОБА_12 злочину. ОСОБА_18 , не будучи обізнаним з злочинним умислом останніх, використовуючи надані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завідомо для них неправдиві відомості, склав та підписав рапорт в якому повідомив начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_19 про те, що 25.02.09 на пероні вокзалу ст. Миронівка був затриманий та доставлений до ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_12 , у якого було вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 з вклеєною фотографією ОСОБА_12 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 25.02.2009 за № 39. 06 березня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 за ст. 358 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_12 .

06.03.2009 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_12 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_19 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом ОСОБА_13 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт 06.03.2009 був використан в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 щодо ОСОБА_12 за ст. 357 ч. 3 КК України.

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упакували паспорт на ім`я ОСОБА_13 з вклеєною фотографією ОСОБА_12 та направили на криміналістичне дослідження начальникові ДНДЕКЦ при ЛУ на Південно-Західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_13 Субботіним ОСОБА_20 та ОСОБА_10 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 06.03.2009 щодо ОСОБА_12 кримінальні справи за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, які було об`єднано в одне провадження під загальним номером 17-1765.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 06.03.2009 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_21 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1765, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_12 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_12 та дійсні обставини заволодіння та підробки паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , але, зловживаючи службовим становищем не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 08.03.2009 постановою слідчого ОСОБА_21 підозрюваному ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 на допиті в якості підозрюваного 08.03.2009 дав показання згідно вигаданої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 версії вчинення злочинів.

Вподальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_12 та перед притягненням його в якості обвинуваченого запропонували йому відмовитися від захисника. ОСОБА_12 , підкорюючись вказівкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 17.03.2009 прибув до слідчого ЛВ на ст.Миронівка та відмовився від захисника, повністю визнав вину у вчиненні злочину, якого не вчиняв та на допиті в якості обвинуваченого 17.03.2009 дав показання, яких вимагали ОСОБА_9 та ОСОБА_10

23.03.2009 у справі по обвинуваченню ОСОБА_12 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 358 , ч. 3 ст. 358 КК України, останній, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які контролювали його показання, підтвердив версію вчинення інкримінованих йому злочинів.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленого працівника ЛВ на ст. Миронівка вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.04.2009 ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні злочинів, яких він не вчиняв, а саме, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_9 працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленим працівником ЛВ на ст. Миронівка тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди, як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_12 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

В один із днів в період з 16.02.2009 по 25.02.2009 (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_9 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_12 .

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_9 за попередною змовою з ОСОБА_10 та невстановленим працівником міліції шляхом умовлянь та обіцянок грошовї винагороди переконали ОСОБА_12 визнати себе винним в злочинах яких він не вчиняв, а саме в незаконному привласенні паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.1996 Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, в його підробці та використанні, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам працівників міліції, ОСОБА_12 дав свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняв.

Отримавши згоду ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_12 замість фотографії ОСОБА_13 .

Вподальшому, в один із днів в період з 16.02.2009 по 25.02.2009 (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_9 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_3 , з метою штучного створення показніків ефективної боротьби зі злочинністю, незаконно особисто за допомогою персонального комп`ютера та прінтера склав ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду ОСОБА_12 датований 25.02.09, пояснення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 датовані 25.02.2009 від імені інспектора РСС ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті ОСОБА_16 , пояснення ОСОБА_12 , датоване 25.02.2009 р. від імені інспектора ГБ ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці ОСОБА_10 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_9 передав їх ОСОБА_10 для підписання у ОСОБА_16 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленим працівником ЛВ на ст.Миронівка, особисто підписав пояснення ОСОБА_12 у графі «пояснення відібрав ОСОБА_10 », а також шляхом обману, доручив інспектору РСС ЛВ на ст. Миронівка молодшому лейтенанту міліції ОСОБА_16 , підписати складені ОСОБА_9 від її імені завідомо неправдиві документи. ОСОБА_16 , не будучи обізнаною зі злочинним умислом останніх, підписала надані ій документи, а також склала та підписала офіційні документи датовані 25.02.2009: протокол особистого огляду ОСОБА_12 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_12 паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_13 .

Після складення вказаних документів ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підписав їх. За вчинення указаних дій, ОСОБА_9 у приміщенні ЛВ на ст. Миронівка передав ОСОБА_12 грошову винагороду в сумі 60 грн. в якості часткової оплати за виконання обумовлених ОСОБА_9 дій.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_12 незаконно привласнив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, підробив його шляхом вклейки власної фотографії та використовував, що повністю не відповідало дійсності,про що їм було достовірно відомо.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.

25.02.2009 ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , шляхом обману, доручили помічнику чергового ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_18 скласти рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_19 із завідомо неправдивими відомостями про вчинення ОСОБА_12 злочину. ОСОБА_18 , не будучи обізнаним зі злочинним умислом останніх, використовуючи надані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завідомо для них неправдиві відомості, склав та підписав рапорт в якому повідомив начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_19 про те, що 25.02.09 на пероні вокзалу ст. Миронівка був затриманий та доставлений до ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_12 , у якого було вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 з вклеєною фотокарткою ОСОБА_12 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 25.02.2009 за № 39. 06 березня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 за ст. 358 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_12 .

06.03.2009 ОСОБА_9 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_12 , склав рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_19 , в якому повідомив завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України незаконного заволодіння паспортом ОСОБА_13 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт 06.03.2009 був використан в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 щодо ОСОБА_12 за ст. 357 ч. 3 КК України.

06.03.2009 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 видали складені ними завідомо неправдиві офіційні документи (рапорти, пояснення та протоколи) слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 06.03.2009 щодо ОСОБА_12 кримінальні справи за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, які було об`єднано в одне провадження під загальним номером 17-1765.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленого працівника ЛВ на ст. Миронівка вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.04.2009 р. ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні злочинів, яких він не вчиняв, а саме, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_12 у вигляді його необгрунтованого визнання винним у вчиненні злочинів передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3

1.3. Крім того, ОСОБА_9 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднані зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_9 при невстановлених обставинах, в період з 24.06.08 по 25.02.2009 незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , який не здав до відділення паспортної реєстраційної та міграційної роботи Миронівського РВ ГУМВС України в Київській області, а незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В один із днів в період з 16.02.2009 по 25.02.2009 (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_9 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_12 .

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_9 за попередною змовою з ОСОБА_10 та невстановленим працівником міліції шляхом умовлянь та обіцянок грошовї винагороди переконали ОСОБА_12 визнати себе винним в злочинах яких він не вчиняв, а саме в незаконному привласенні паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданого 16.10.1996 Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, в його підробці та використанні, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам працівників міліції, ОСОБА_12 дав свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняв.

ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_12 версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ОСОБА_12 нібито знайшов під час руху у електричці. У подальшому вклеїв до нього свою фотографію та використовував для власних потреб. Перебуваючи на ст. Миронівка ОСОБА_12 пред`явив його працівникам ЛВ на ст. Миронівка, які і виявили підроблення фотографії та в подальшому вилучили цей паспорт. ОСОБА_12 погодився на пропозицію ОСОБА_9 .

Отримавши згоду ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 р. Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотознімка ОСОБА_12 замість фотознімка ОСОБА_13 .

Крім того, в один із днів в період з 16.02.2009 по 25.02.2009 (точна дата в ході слідства не встановлена) ОСОБА_9 зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, незаконно склав ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду ОСОБА_12 датований 25.02.09, пояснення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 датовані 25.02.2009 р., складені від імені інспектора РСС ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті ОСОБА_16 , пояснення ОСОБА_12 , датоване 25.02.2009 р., прийняте від імені інспектора ГБ ЛВ на ст. Миронівка ЛУ на Південно-Західній залізниці ОСОБА_10 .

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_12 незаконно привласнив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_1 , виданий 16.10.1996 Миронівським РВ ГУМВС України в Київській області, підробив його шляхом вклейки власного фотознімка та використовував, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності.

06.03.2009 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_12 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_19 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ст. 357 ч. 3 КК України незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом ОСОБА_13 , що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт 06.03.2009 був використан в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1765 щодо ОСОБА_12 за ст. 357 ч. 3 КК України.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 06.03.2009 щодо ОСОБА_12 кримінальні справи за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, які було об`єднано в одне провадження під загальним номером 17-1765.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_12 , 06.03.2009 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст.Миронівка

ОСОБА_21 період з 11-00 до 11-45 год. слідчий ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 допитав ОСОБА_9 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1765. ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_12 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, а саме про те, що він ніби то затримав на пероні вокзалу ст. Миронівка ОСОБА_12 та виявив вчинення ним злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3, 357 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_12 та дійсні обставини заволодіння та підробки паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленого працівника ЛВ на ст. Миронівка вироком Миронівського районного суду Київської області від 29.04.2009 ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні злочинів, яких він не вчиняв, а саме, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.

По епізодах вчинення ОСОБА_11 злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3; ст.. 28 ч.2, ст.. 366 ч.2; ст.. 384 ч.2 КК України щодо ОСОБА_22
. Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 215 від 23.10.2009 є клинковою довільною холодною зброєю колючо-ріжущої дії, загальною довжиною 270 мм, виготовленою шляхом внесення змін в конструкцію штик-ножа 7,62 мм самозарядної гвинтівки СВТ-40 за допомогою грубої шліфовки клинка, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

12.10.2009 ОСОБА_10 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_9 запропонував місцевому жителю ОСОБА_23 , 1978 р.н., визнати себе винним у вчиненні злочину якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному носінні холодної зброї.

У разі дачі згоди на вказану пропозицію ОСОБА_10 пообіцяв ОСОБА_23 матеріальну винагороду в розмірі 100 грн. одноразово, та по 15 грн. щомісячно, на що ОСОБА_23 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дав згоду. При цьому ОСОБА_23 належав до соціально незахищених верств населення та з 2004 р. перебував на диспансерному обліку в кабінеті нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю».

Після отримання згоди ОСОБА_10 для реалізації спільного з ОСОБА_9 злочинного плану доставив ОСОБА_23 до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 .

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_23 вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: штик-ніж він знайшов біля річки у м.Миронівка, почистив та носив для самозахисту, з цим ножем його затримали на вокзалі ст. Миронівка.

12.10.09 ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , на своєму робочому місці склав наступні завідомо неправдиві документи: протокол огляду місця події від 12.10.2009 та фототаблицю до нього; протокол особистого огляду ОСОБА_23 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_23 штик-ножа, загальною довжиною 270 мм, які передав для підписання ОСОБА_23 , та запрошеним в якості понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_24 . Громадянин ОСОБА_23 , виконуючи вимоги ОСОБА_10 , підписав надруковані останнім документи, після чого їх підписав ОСОБА_10 в графах «протокол склав ОСОБА_10 ».

В той же час 12.10.2009 ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , умисно, склав завідомо неправдиві документи: пояснення ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , які дав для підписання вказаним особам та підписав від свого імені.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

12.10.2009 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_23 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 12.10.2009 за № 195. 19 жовтня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_23 .

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упакували штик-ніж загальною довжиною 270 мм, та направили на криміналістичне дослідження начальникові ДНДЕКЦ при ЛУ на Південно-Західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також штик-ніж загальною довжиною 270 мм, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_25 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 19.10.2009 щодо ОСОБА_23 кримінальну справу № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 25.10.2009 ОСОБА_9 , а 26.10.2009- ОСОБА_10 прибули в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_25 та будучи допитаними в якості свідків по кримінальній справі № 17-1803, дали завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_23 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 достовірно знали про невинуватість ОСОБА_23 та дійсні обставини придбання та зберігання штик-ножа, але, зловживаючи службовим становище не повідомили їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 26.10.2009 постановою слідчого ОСОБА_25 підозрюваному ОСОБА_23 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_23 на допиті в якості підозрюваного 26.10.2009 р. дав показання згідно вигаданої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 версії вчинення злочину.

З метою встановлення обставин придбання штик-ножа довжиною 270 мм, встановлення попереднього власника штик-ножа слідчим ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_25 26.10.2009 направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , виконання якого було доручено ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання штик-ножа, його привласнення та зберігання, 27.10.2009 склав завідомо неправдивий документ рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , яким повідомив начальникові ЛВ на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_25 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_26 штик-ножа являється територія берегу р.Росава у м. Миронівка, а також що встановити особу якій належав штик-ніж не виявилося можливим. Вказаними умисними діями ОСОБА_9 укрив та приховав дійсні обставини придбання, привласнення та зберігання штик-ножа довжиною 270 мм.

В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_23 та перед притягненням його в якості обвинуваченого запропонували йому відмовитися від захисника. ОСОБА_23 , підкорюючись вказівкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 27.10.2009 прибув до слідчого ЛВ на ст.Миронівка та відмовився від захисника, повністю визнав вину у вчиненні злочину якого не вчиняв та на допиті в якості обвинуваченого 27.10.2009 дав показання, яких вимагали ОСОБА_9 та ОСОБА_10

03.11.2009 у справі по обвинуваченню ОСОБА_23 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_23 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, останній, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які контролювали його показання, підтвердив версію вчинення інкримінованого йому злочину.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 ОСОБА_23 визнано винним у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_23 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_9 працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_10 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_23 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Так, ОСОБА_10 при невстановлених обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, який незаконно зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності шляхом незаконного збуту.

11.03.2010 ОСОБА_10 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_9 запропонував місцевому жителю ОСОБА_23 , 1978 р.н., визнати себе винним у вчиненні злочину якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту.

У разі дачі згоди на вказану пропозицію ОСОБА_10 пообіцяв ОСОБА_23 матеріальну винагороду в розмірі 100 грн. одноразово, та по 15 грн. щомісячно, на що ОСОБА_23 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дав згоду. При цьому ОСОБА_23 належав до соціально незахищених верств населення та з 2004 р. перебував на диспансерному обліку в кабінеті нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю».

Після отримання згоди ОСОБА_10 для реалізації спільного з ОСОБА_9 злочинного плану доставив ОСОБА_23 до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 .

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_23 вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: на початку жовтня 2009 р. ОСОБА_23 в м. Миронівка випадково знайшов кущ коноплі, зірвав гілку, з якої обірвав листя, подрібнив руками та помістив в прозорий поліетиленовий пакет, який зберігав при собі до моменту вилучення 11.03.10 коли він був затриманий працівниками міліції в залі очікування залізничного вокзалу ст. Кагарлик.

Після цього ОСОБА_10 діючи умисно, всупереч інтересам служби, незаконно збув в приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_23 пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г з метою його подальшого вилучення у ОСОБА_23 та складення завідомо неправдивих офіційних документів про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на своєму робочому місці склав завідомо неправдивий документ: пояснення ОСОБА_23 , яке передав для підписання останньому, а також підписав від свого імені в графі «пояснення склав ОСОБА_9 ».

У вказаному офіційному документі ОСОБА_9 вказав завідомо неправдиві відомості про начебто вчинений ОСОБА_23 злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідає дійсності.

Крім того, 11.03.2010 оперуповноваженим сектору КР ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_27 було складено наступні офіційні документи: протокол огляду, протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_23 канабісу масою 19,48 г, який останньому було попередньо передано ОСОБА_10 , а також пояснення ОСОБА_28 , ОСОБА_29 .

У вказаних офіційних документах були вказані неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 вигаданого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

11.03.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_23 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України незаконного виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 11.03.2010 за № 37. 18 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_23 .

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упакували вилучений у ОСОБА_23 канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, та направили на криміналістичне дослідження начальникові ДНДЕКЦ при ЛУ на Південно-Західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано слідчому слідчого відділу ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 18.03.2010 щодо ОСОБА_23 кримінальну справу № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування, 03.04.2010 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_30 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1822, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_23 та дійсні обставини придбання та зберігання ним особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, але, зловживаючи службовим становище не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 24.03.2010 постановою слідчого ОСОБА_30 підозрюваному ОСОБА_23 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_23 на допиті в якості підозрюваного 24.03.2010 дав показання згідно вигаданої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 версії вчинення злочину.

З метою встановлення обставин придбання ОСОБА_23 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г слідчим СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_31 31.03.2010 направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛВ на ст. Фастів, виконання якого було доручено ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, 13.04.2010 склав завідомо неправдивий документ рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка, яким повідомив начальникові ЛВ на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_30 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_26 вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу є територія розташована біля цукрового заводу м.Миронівка Київської області, що повністю не відповідає дійсності. Вказаними умисними діями ОСОБА_9 укрив та приховав дійсні обставини придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г.

Вподальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_23 та перед притягненням його в якості обвинуваченого запропонували йому відмовитися від захисника. ОСОБА_23 , підкорюючись вказівкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 31.03.2010 прибув до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів та відмовився від захисника, повністю визнав вину у вчиненні злочину, якого не вчиняв та на допиті в якості обвинуваченого 31.03.2010 дав показання, яких вимагали ОСОБА_9 та ОСОБА_10

22.04.2010 у справі по обвинуваченню ОСОБА_23 затверджено обвинувальний висновок.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_9 працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_10 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_23 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

12.10.2009 ОСОБА_10 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_23 .

ОСОБА_10 за попередною змовою з ОСОБА_9 шляхом умовлянь та обіцянок грошовї винагороди переконав ОСОБА_23 визнати себе винним в злочині якого він не вчиняв, а саме в незаконному носінні холодної зброї, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України. Підкорюючись незаконним вимогам працівника міліції, ОСОБА_23 дав свою згоду на визнання вини у вказаному злочині, незважаючи на те що його не вчиняв.

12.10.09 ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , на своєму робочому місці, незаконно особисто за допомогою персонального комп`ютера та прінтера склав наступні завідомо неправдиві документи: протокол огляду місця події від 12.10.2009 та фототаблицю до нього; протокол особистого огляду ОСОБА_23 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_23 штик-ножа, загальною довжиною 270 мм, які передав для підписання ОСОБА_23 , та запрошеним в якості понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_24 . Громадянин ОСОБА_23 , виконуючи вимоги ОСОБА_10 , підписав складені останнім документи, після чого їх підписав ОСОБА_10 в графах «протокол склав ОСОБА_10 ».

В той же час 12.10.2009 ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , умисно, склав завідомо неправдиві документи: пояснення ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , які дав для підписання вказаним особам та підписав від свого імені.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

12.10.2009 ОСОБА_9 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_23 , склав завідомо неправдивий офіційний документ рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , в якому доповів останньому завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 12.10.2009 за № 195. 19 жовтня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_23 .

19.10.2009 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через оперуповноваженого КР ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_32 видали складені ними завідомо неправдиві офіційні документи (рапорти, пояснення та протоколи) слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_25 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 19.10.2009 р. щодо ОСОБА_23 кримінальну справу № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України.

З метою встановлення обставин придбання штик-ножа довжиною 270 мм та встановлення його попереднього власника слідчим ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_25 26.10.2009 р. направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , виконання якого було доручено ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання штик-ножа, його привласнення та зберігання, 27.10.2009 склав завідомо неправдивий документ рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 , яким повідомив начальникові ЛВ на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_25 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_26 штик-ножа є територія берегу р.Росава у м. Миронівка, а також що встановити особу якій належав штик-ніж не виявилося можливим, що не відповідає дійсності.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 ОСОБА_23 визнано винним у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_23 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_23 у вигляді його необгрунтованого визнаня винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

11.03.2010 ОСОБА_10 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_23 .

ОСОБА_10 за попередною змовою з ОСОБА_9 шляхом умовлянь та обіцянок грошовї винагороди переконав ОСОБА_23 визнати себе винним в злочині якого він не вчиняв, а саме в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України. Підкорюючись незаконним вимогам працівника міліції, ОСОБА_23 дав свою згоду на визнання вини у вказаному злочині, незважаючи на те що його не вчиняв.

11.03.10 ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на своєму робочому місці склав завідомо неправдивий документ: пояснення ОСОБА_23 , яке передав для підписання останньому, а також підписав від свого імені в графі «пояснення склав ОСОБА_9 ».

У вказаному офіційному документі ОСОБА_9 вказав завідомо неправдиві відомості про начебто вчинений ОСОБА_23 злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідає дійсності.

11.03.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_23 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України незаконного виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 11.03.2010 за № 37. 18 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_23 .

18.03.2010 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 видали складені ними завідомо неправдиві офіційні документи (рапорти та пояснення) слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 18.03.2010 щодо ОСОБА_23 кримінальну справу № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України.

З метою встановлення обставин придбання ОСОБА_23 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г слідчим СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_31 31.03.2010 направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛВ на ст. Фастів, виконання якого було доручено ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, 13.04.2010 р. склав завідомо неправдивий документ рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка, яким повідомив начальникові ЛВ на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_30 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_26 вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу є територія розташована біля цукрового заводу м.Миронівка Київської області, що повністю не відповідає дійсності. Вказаними умисними діями ОСОБА_9 укрив та приховав дійсні обставини придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_23 у вигляді необгрунтованого застосування до нього запобіжного заходу та притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України. Також діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

11.03.2010 ОСОБА_10 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцевого жителя ОСОБА_23 .

ОСОБА_10 за попередною змовою з ОСОБА_9 шляхом умовлянь та обіцянок грошовї винагороди переконав ОСОБА_23 визнати себе винним в злочині якого він не вчиняв, а саме в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України. Підкорюючись незаконним вимогам працівника міліції, ОСОБА_23 дав свою згоду на визнання вини у вказаному злочині, незважаючи на те що його не вчиняв.

11.03.10 ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на своєму робочому місці склав завідомо неправдивий документ: пояснення ОСОБА_23 , яке передав для підписання останньому, а також підписав від свого імені в графі «пояснення склав ОСОБА_9 ».

У вказаному офіційному документі ОСОБА_9 вказав завідомо неправдиві відомості про начебто вчинений ОСОБА_23 злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідає дійсності.

11.03.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_23 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України незаконного виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 11.03.2010 за № 37. 18 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_23 .

18.03.2010 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 видали складені ними завідомо неправдиві офіційні документи (рапорти та пояснення) слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 18.03.2010 щодо ОСОБА_23 кримінальну справу № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України.

З метою встановлення обставин придбання ОСОБА_23 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г слідчим СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_31 31.03.2010 направлено доручення в порядку ст. 114 КПК України начальникові ЛВ на ст. Фастів, виконання якого було доручено ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 , достовірно знаючи про дійсні обставини придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, 13.04.2010 р. склав завідомо неправдивий документ рапорт на ім`я начальника ЛВ на ст. Миронівка, яким повідомив начальникові ЛВ на ст. Миронівка та слідчому ОСОБА_30 завідомо неправдиві відомості про те, що місцем придбання ОСОБА_26 вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу є територія розташована біля цукрового заводу м.Миронівка Київської області, що повністю не відповідає дійсності. Вказаними умисними діями ОСОБА_9 укрив та приховав дійсні обставини придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_23 у вигляді необгрунтованого застосування до нього запобіжного заходу та притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України. Також діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 215 від 23.10.2009 є клинковою довільною холодною зброєю колющо-ріжущої дії, загальною довжиною 270 мм, виготовленою шляхом внесення змін в конструкцію штик-ножа 7,62 мм самозарядної гвинтівки СВТ-40 за допомогою грубої шліфовки клинка, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

12.10.2009 ОСОБА_10 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, діючи умисно, з метою штучного створення доказів обвинувачення, за попередньою змовою з ОСОБА_9 запропонував місцевому жителю ОСОБА_23 , 1978 р.н., визнати себе винним у вчиненні злочину якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному носінні холодної зброї.

Отримавши згоду ОСОБА_23 , ОСОБА_10 доставив останнього до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив йому вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: штик-ніж він знайшов біля річки у м.Миронівка, почистив та носив для самозахисту, з цим ножем його затримали на вокзалі ст. Миронівка.

12.10.09 ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 на своєму робочому місці склали наступні завідомо неправдиві документи: протокол огляду місця події від 12.10.2009 та фототаблицю до нього; протокол особистого огляду ОСОБА_23 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_23 штик-ножа, загальною довжиною 270 мм; пояснення ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 .

У вказаних офіційних документах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою штучного створення доказів обвинувачення вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

12.10.2009 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_23 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_21 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 12.10.2009 за № 195. 19 жовтня 2009 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_23 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також штик-ніж загальною довжиною 270 мм, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано слідчому ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_25 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 19.10.2009 щодо ОСОБА_23 кримінальну справу № 17-1803 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_23 , 25.10.2009 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_25 .

В період з 09-30 до 10-10 год. слідчий ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_25 допитав ОСОБА_9 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1803. ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_23 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, а саме про те, що в його присутності ніби то затримано ОСОБА_23 та проведено його особистий огляд під час якого вилучено штик-ніж, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_23 та дійсні обставини придбання та зберігання штик-ножа, але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 14.12.2009 ОСОБА_23 визнано винним у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та йому призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_23 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на нього покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Крім того, ОСОБА_9 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_10 при невстановлених обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, який незаконно зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності та з метою незаконного збуту.

11.03.2010 ОСОБА_10 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_9 запропонував місцевому жителю ОСОБА_23 , 1978 р.н., визнати себе винним у вчиненні злочину якого він в дійсності не вчиняв, а саме: в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту.

Отримавши згоду ОСОБА_23 , ОСОБА_10 доставив останнього до приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив йому вигадану версію вчинення ним даного злочину, яку в подальшому він повинен розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: на початку жовтня 2009 р. ОСОБА_23 в м. Миронівка випадково знайшов кущ коноплі, зірвав гілку, з якої обірвав листя, подрібнив руками та помістив в прозорий поліетиленовий пакет, який зберігав при собі до моменту вилучення 11.03.10 коли він був затриманий працівниками міліції в залі очікування залізничного вокзалу ст. Кагарлик.

11.03.10 ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на своєму робочому місці склав завідомо неправдивий документ: пояснення ОСОБА_23 , яке передав для підписання останньому, а також підписав від свого імені в графі «пояснення склав ОСОБА_9 ».

У вказаному офіційному документі ОСОБА_9 вказав завідомо неправдиві відомості про начебто вчинений ОСОБА_23 злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, що повністю не відповідає дійсності.

11.03.2010 ОСОБА_9 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_23 , доповів рапортом начальнику ЛВ на ст. Миронівка завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_23 злочину, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України незаконного виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 11.03.2010 за № 37. 18 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_23 .

Вказані рапорти та пояснення разом з протоколами, а також особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано слідчому ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 18.03.2010 щодо ОСОБА_23 кримінальну справу № 17-1822 за ст. 309 ч. 1 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_23 , 03.04.2010 р. ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_30 .

В період з 11-05 до 12-10 слідчий СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 допитав ОСОБА_9 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1822. ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_23 злочину передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, а саме про те, що ним 11.03.2010 р. в залі очікування залізничного вокзалу ст. Кагарлик проведено особистий огляд ОСОБА_23 в результаті якого виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою в перерахунку на суху речовину 19,48 г, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_23 та дійсні обставини придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 до ОСОБА_23 24.03.2010 безпідставно застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, а 31.03.2010 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, якого він не вчиняв.

4.По епізодах вчинення ОСОБА_11 злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3; ст.. 28 ч.2, ст.. 366 ч.2; ст.. 384 ч.2 КК України щодо ОСОБА_33 .
Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 виготовлений кустарним способом по типу нескладаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї з довжиною клинка 112 мм, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

24.03.2010 приблизно о 20 год. ОСОБА_9 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в особистих інтересах та інтересах третіх осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншим невстановленим працівником ЛВ на ст. Миронівка прибув до місця проживання громадянки ОСОБА_34 , 1979 р.н., за адресою АДРЕСА_4 , яка належала до соціально незахищених верств населення, була позбавлена материнських прав та вживала алкогольні напої.

Після цього ОСОБА_9 шляхом обману доставив ОСОБА_34 до приміщення ЛВ на ст.Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де завів її у власний кабінет. В кабінеті ОСОБА_9 в ультимативній формі висунув ОСОБА_34 вимогу визнати себе винною у злочині, якого вона не вчиняла незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу. При цьому ОСОБА_9 піддав ОСОБА_34 жорстокому, нелюдському та такому, що принижує гідність, поводженню, яке знайшло своє вираження у погрозах та крику. У випадку відмови ОСОБА_9 погрожував ОСОБА_34 притягненням до кримінальної відповідальності за тяжкий та особливо тяжкий злочин, та позбавленням волі.

Піддаючись психологічному тиску з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_34 дала згоду на його пропозицію, після чого ОСОБА_9 повідомив останній вигадану версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: вона їхала на електричці із м. Києва до м. Миронівка та працівники міліції під час огляду її сумки виявили ніж. При цьому, ОСОБА_9 показав ОСОБА_34 ніж, який вона нібито незаконно носила та, зловживаючи владою та службовим становищем незаконно збув ій вказаний ніж з довжиною клинка 112 мм шляхом безплатної передачі. Вказаний збут ножа ОСОБА_9 вчинив з метою подальшого вилучення його у ОСОБА_34 та її безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.

24.03.10 ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на своєму робочому місці доручив інспектору РСС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 скласти наступні завідомо неправдиві документи: протокол особистого огляду ОСОБА_34 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_34 ножа, який має ознаки холодної зброї, протокол огляду. Після складення вказаних завідомо неправдивих документів ОСОБА_9 передав їх ОСОБА_10 для підписання у понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , які не були присутніми при огляді та вилученні ножа.

ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , зловживаючи владою та службовим становищем, надав ОСОБА_35 та ОСОБА_36 вказані документи, які вони на його вимогу підписали.

Вподальшому ОСОБА_9 надав вказані документи ОСОБА_34 , яка на його вимогу поставила в них свої підписи, після чого ОСОБА_9 надав їх також для підписання ОСОБА_16

Абдулліна ОСОБА_37 , не будучи обізнаною про злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поставила свої підписи у вказаних завідомо неправдивих документах.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення датовані 24.03.2010 р. від імені ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 які передав для підписання вказаним особам. ОСОБА_34 на вимогу ОСОБА_9 поставила свій підпис в поясненні від свого імені. ОСОБА_35 та ОСОБА_36 на вимогу ОСОБА_10 поставили підписи у поясненнях від свого імені. У подальшому ОСОБА_9 також підписал вказані пояснення.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_34 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

В той же день ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_34 , доповів рапортом в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_34 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 24.03.2010 за № 42. 31 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_34 .

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упакували ніж з довжиною клинка 112 мм, та направили на криміналістичне дослідження начальникові НДЕКЦ при Білоцерківському МВ ГУМВС України в Київскій області.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також ніж з довжиною клинка 112 мм, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 31.03.2010 щодо ОСОБА_34 кримінальну справу № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 15.04.2010 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_30 та будучи допитаними в якості свідка по кримінальній справі № 17-1825, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_34 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_34 та дійсні обставини придбання нею ножа з довжиною клинка 112 мм, але, зловживаючи службовим становище не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 05.05.2011 постановою слідчого ОСОБА_30 підозрюваній ОСОБА_34 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам ОСОБА_9 , ОСОБА_34 на допиті в якості підозрюваної 05.05.2010 дала показання згідно вигаданої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 версії вчинення злочину.

Вподальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували контролювати поведінку ОСОБА_34 внаслідок чого остання під час пред`явлення ій 14.05.2010 обвинувачення за ст. 263 ч. 2 КК України повністю визнала вину у вчиненні злочину, якого не вчиняла, а також дала показання, яких вимагали ОСОБА_9 та ОСОБА_10

21.05.2010 у справі по обвинуваченню ОСОБА_34 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_34 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, остання, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_9 , який контролював її показання, підтвердила версію вчинення інкримінованого ій злочину.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 ОСОБА_34 визнано винною у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та ій призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_34 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_9 працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_10 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_34 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

24.03.2010 приблизно о 20 год. ОСОБА_9 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцеву жительку ОСОБА_34 .

ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на своєму робочому місці доручив інспектору РСС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 скласти наступні завідомо неправдиві документи: протокол особистого огляду ОСОБА_34 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_34 ножа, який має ознаки холодної зброї, протокол огляду. Після складення вказаних завідомо неправдивих документів ОСОБА_9 передав їх ОСОБА_10 для підписання у понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , які не були присутніми при огляді та вилученні ножа.

ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , надав ОСОБА_35 та ОСОБА_36 вказані документи, які вони на його вимогу підписали.

Вподальшому, ОСОБА_9 надав вказані документи ОСОБА_34 , яка на його вимогу поставила в них свої підписи, після чого ОСОБА_9 надав їх також для підписання ОСОБА_16

Абдулліна ОСОБА_37 , не будучи обізнаною про злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поставила свої підписи у вказаних завідомо неправдивих документах.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення датовані 24.03.2010 від імені ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , які передав для підписання вказаним особам. ОСОБА_34 на вимогу ОСОБА_9 поставила свій підпис в поясненні від свого імені. ОСОБА_35 та ОСОБА_36 на вимогу ОСОБА_10 поставили підписи у поясненнях від свого імені. У подальшому ОСОБА_9 також підписав вказані пояснення.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_34 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

24.03.2010 ОСОБА_9 , достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_34 , доповів рапортом в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_34 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що повністю не відповідало дійсності.

Вказаний рапорт було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 24.03.2010 за № 42. 31 березня 2010 року вказаний рапорт був використаний в якості приводу до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_34 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 видали слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 31.03.2010 щодо ОСОБА_34 кримінальну справу № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 ОСОБА_34 визнано винною у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та ій призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_34 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_34 у вигляді її необгрунтованого визнаня винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 р. виготовлений кустарним способом по типу нескладаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї з довжиною клинка 112 мм, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

24.03.2010 ОСОБА_9 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, діючи умисно, з метою штучного створення доказів обвинувачення, за попередньою змовою з ОСОБА_10 запропонував місцевій мешканці ОСОБА_34 визнати себе винною у вчиненні злочину якого вона в дійсності не вчиняла, а саме: в незаконному носінні холодної зброї.

Піддаючись психологічному тиску з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_34 дала згоду на його пропозицію, після чого ОСОБА_9 повідомив останній вигадану версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: вона їхала на електричці із м. Києва до м. Миронівка та працівники міліції під час огляду її сумки виявили ніж. При цьому ОСОБА_9 показав ОСОБА_34 ніж, який вона ніби то незаконно носила та, зловживаючи владою та службовим становищем незаконно збув ій вказаний ніж з довжиною клинка 112 мм шляхом безплатної передачі. Вказаний збут ножа ОСОБА_9 вчинив з метою подальшого вилучення його у ОСОБА_34 та її безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.

24.03.10 ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи владою та службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, та за попередньою змовою з ОСОБА_10 склали наступні завідомо неправдиві документи: протокол особистого огляду ОСОБА_34 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_34 ножа, який має ознаки холодної зброї, протокол огляду, пояснення датовані 24.03.2010 від імені ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , рапорт на ім`я в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 про вчинення ОСОБА_34 злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України.

У вказаних офіційних документах ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою, зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_34 вигаданого ними злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упакували ніж з довжиною клинка 112 мм, та направили на криміналістичне дослідження начальникові НДЕКЦ при Білоцерківському МВ ГУМВС України в Київскій області.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також ніж з довжиною клинка 112 мм, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 31.03.2010 щодо ОСОБА_34 кримінальну справу № 17-1825 за ст. 263 ч. 2 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_34 , 15.04.2010 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_30 .

В період з 16-10 до 17-05 слідчий СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 допитав ОСОБА_9 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1825. ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_34 злочину передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України, а саме про те, що 24.03.2010 р. близько 21 години ним на території залізничного вокзалу ст. Миронівка ніби то затримано ОСОБА_34 та проведено її особистий огляд під час якого вилучено ніж, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_34 та дійсні обставини придбання та зберігання ножа, але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.07.2010 ОСОБА_34 визнано винною у вчиненні злочину, якого вона не вчиняла, а саме, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_34 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

5. По епізодах вчинення ОСОБА_11 злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3; ст.. 28 ч.2, ст.. 366 ч.2; ст.. 384 ч.2 КК України щодо ОСОБА_39 .
Так, ОСОБА_9 при невстановлених обставинах, в період з травня 2003 р. по 02.04.2010 незаконно заволодів пенсійним посвідченням інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданим 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_40 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

02.04.2010 ОСОБА_9 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , доставив до службового приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 громадянку ОСОБА_41 , 1967 р.н., яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

В приміщенні ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_9 за попередною змовою з ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_41 за грошову винагороду визнати себе винною в злочинах яких вона не вчиняла, а саме в підробленні пенсійного посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 шляхом вклеювання до нього власної фотографії та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам ОСОБА_9 , ОСОБА_41 дала свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняла.

ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_41 версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: пенсійне посвідчення вона знайшла в електричці, зірвала фотографію та вклеїла свою, а потім використовувала посвідчення для безкоштовного проїзду. ОСОБА_41 погодилася на пропозицію ОСОБА_9 .

Отримавши згоду ОСОБА_41 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_41 замість фотографії ОСОБА_40 .

Крім того, в той же день ОСОБА_9 зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, за попередньою змовою з ОСОБА_10 незаконно склали ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 02.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_41 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_41 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 .

ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_35 та ОСОБА_36 протокол огляду місця події від 02.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_41 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_35 та ОСОБА_36 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_10 Назаренко ОСОБА_42 та ОСОБА_36 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_9 , виконуючи функцію по доведенню злочинного умислу до кінця, надав для підписання ОСОБА_41 протокол огляду місця події від 02.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_41 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_41 , які вона підписала на прохання ОСОБА_9 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_9 у приміщенні ЛВ на ст. Миронівка передав ОСОБА_41 грошову винагороду в сумі 70 грн.

ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , підписав пояснення ОСОБА_41 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 у графі «пояснення отримав ОСОБА_9 ».

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_41 незаконно привласнила пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 , вчинила його підробку шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала його для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_41 до кримінальної відповідальності.

02.04.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_41 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_41 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 02.04.2010 за № 46, 47. 11 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_41 .

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упакували посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 з вклеєною фотографією ОСОБА_41 та направили на криміналістичне дослідження начальникові НДЕКЦ з обслуговування УМВС України на Південно-західній залізниці.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 з вклеєною фотографією ОСОБА_41 Субботіним ОСОБА_20 та ОСОБА_10 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 11.04.2010 щодо ОСОБА_41 кримінальну справу № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 27.04.2010 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_30 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1827, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_41 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_41 та дійсні обставини заволодіння та підробки посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 , але, зловживаючи службовим становищем, не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 17.05.2010 постановою слідчого ОСОБА_30 підозрюваній ОСОБА_41 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_9 , ОСОБА_41 на допиті в якості підозрюваної 14.05.2010 р. дала показання згідно вигаданої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 версії вчинення злочинів. 21.05.10 на допиті в якості обвинуваченої ОСОБА_41 повністю визнала вину в інкримінованих ій злочинах передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, незважаючи на те, що їх не вчиняла.

01.06.2010 у справі по обвинуваченню ОСОБА_41 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_41 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, остання, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_9 , який контролював її показання, підтвердила версію вчинення інкримінованих їй злочинів.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.06.2010 ОСОБА_41 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_41 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_9 працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_10 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_41 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

02.04.2010 ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , в службовому приміщенні ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 запропонував ОСОБА_41 за грошову винагороду визнати себе винною в злочинах яких вона не вчиняла, а саме в підробленні пенсійного посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_40 шляхом вклеювання до нього власної фотографії та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам ОСОБА_9 , ОСОБА_41 дала свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняла.

Отримавши згоду ОСОБА_41 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_40 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_41 замість фотографії ОСОБА_40 .

Крім того, в той же день ОСОБА_9 , зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, за попередньою змовою з ОСОБА_10 незаконно склали ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 02.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_41 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_41 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , датовані 02 квітня 2010 року.

ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_35 та ОСОБА_36 протокол огляду місця події від 02.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_41 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_35 , ОСОБА_36 датовані 02.04.2010 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_35 та ОСОБА_36 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа у ОСОБА_41 , при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_10 Назаренко ОСОБА_42 та ОСОБА_36 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_9 , виконуючи функцію по доведенню злочинного умислу до кінця, надав для підписання ОСОБА_41 протокол огляду місця події від 02.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_41 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_41 , які вона підписала на прохання ОСОБА_9

Субботін ОСОБА_20 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , підписав пояснення ОСОБА_41 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 у графі «пояснення отримав ОСОБА_9 ».

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи владою та службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_41 незаконно привласнила пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 , вчинила його підробку шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала його для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_41 до кримінальної відповідальності.

02.04.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_41 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_41 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 02.04.2010 за № 46, 47. 11 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_41 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 видали слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 11.04.2010 щодо ОСОБА_41 кримінальну справу № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.06.2010 ОСОБА_41 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_41 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_41 у вигляді її необгрунтованого визнання винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Крім того, ОСОБА_9 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_9 при невстановлених обставинах, в період з травня 2003 р. по 02.04.2010 незаконно заволодів пенсійним посвідченням інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданим 28.02.1994 р. на прізвище ОСОБА_40 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

02.04.2010 ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , в службовому приміщенні ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 запропонував ОСОБА_41 за грошову винагороду визнати себе винною в злочинах яких вона не вчиняла, а саме в підробленні пенсійного посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 виданого 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 шляхом вклеювання до нього власної фотографії та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України. Підкорюючись вимогам ОСОБА_9 , ОСОБА_41 дала свою згоду на визнання вини у вказаних злочинах, незважаючи на те що їх не вчиняла.

Отримавши згоду ОСОБА_41 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_41 замість фотографії ОСОБА_40 .

Крім того, в той же день ОСОБА_9 , зловживаючи владою та службовим становщием, з метою штучного створення показників ефективної боротьби зі злочинністю, за попередньою змовою з ОСОБА_10 незаконно склали ряд офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 02.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_41 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_41 пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_41 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , датовані 02 квітня 2010 року.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_41 незаконно привласнила пенсійне посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 , вчинила його підробку шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала його для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані відомості в подальшому були використані в якості підстав для необгрунтованого притягнення ОСОБА_41 до кримінальної відповідальності.

02.04.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_41 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_41 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 02.04.2010 за № 46, 47. 11 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_41 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 видали слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 11.04.2010 р. щодо ОСОБА_41 кримінальну справу № 17-1827 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних доказів обвинувачення ОСОБА_41 , 27.04.2010 р. ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_30 .

В період з 12-10 до 12-50 год. слідчий СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 допитав ОСОБА_9 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1827. ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_41 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України, а саме про те, що 02.04.10 до чергової частини ЛВ на ст. Миронівка було запрошено ОСОБА_41 та проведено її огляд під час якого вилучено підроблене посвідчення інваліда 2 групи № НОМЕР_2 видане 28.02.1994 на прізвище ОСОБА_40 , яке ОСОБА_41 підробила та використовувала для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_41 та дійсні обставини заволодіння та підробки посвідчення ОСОБА_40 , але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 30.06.2010 ОСОБА_41 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_41 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України.

По епізодах вчинення ОСОБА_11 злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3; ст.. 28 ч.2, ст.. 366 ч.2; ст.. 384 ч.2 КК України щодо
(ВАРЕНИК) ОСОБА_43 .
Так, ОСОБА_9 при невстановлених обставинах, в період з 01.04.2010 по 15.04.2010 незаконно заволодів пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 виданим 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В період з 01.04.2010 по 15.04.2010 (точна дата не встановлена) ОСОБА_9 з метою штучного створення показників успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, зловживаючи владою та службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 де проживала громадянка ОСОБА_45 , 1970 р.н. та шляхом обману доставив її до службового приміщення ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився ОСОБА_10 .

Вподальшому, ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_9 склав ряд документів та надав для підписання ОСОБА_46 .

В період з 01.04.2010 по 15.04.2010 (точна дата не встановлена) ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, всупереч інтересам служби, склали за допомогою інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , яка не була обізнана про злочинний умисел останніх, ряд завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 15.04.2010 від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , протокол особистого огляду ОСОБА_45 від 15.04.2010 від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , датований 15.04.2010 від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 .

Також ОСОБА_9 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення ОСОБА_45 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , датовані 15.04.2010.

ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_35 та ОСОБА_36 протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , пояснення ОСОБА_35 та ОСОБА_36 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_35 та ОСОБА_36 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_10 Назаренко ОСОБА_42 та ОСОБА_36 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою, прагнучи довести злочинний умисел до кінця, прибули за місцем знаходження ОСОБА_45 у с. Зеленьки Миронівського району Київської області та надали для підписання ОСОБА_45 протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 , протокол виявлення та вилучення у неї пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_45 , які вона підписала на прохання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запропонували ОСОБА_45 грошову винагороду в сумі 50 грн., від якої остання відмовилася.

ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , підписав пояснення ОСОБА_45 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 у графі «пояснення отримав ОСОБА_9 ».

Протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 від 15.04.2010, протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , датований 15.04.2010 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали для підпису інспектору РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , яка не будучи обізнаною про злочинний умисел останніх, підписала вказані документи.

Під час підписання вказаних документів ОСОБА_45 в с.Зеленьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом умовляння та обіцянок грошової винагороди запропонували ій визнати вину у вчиненні злочину якого вона в дійсності не вчиняла, а саме в підробленні пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 та його використанні. ОСОБА_45 , поступаючись наполегливим умовлянням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дала свою згоду на визнання вини у вчиненні злочину, якого в дійсності вона не вчиняла.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях, рапортах) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_45 незаконно привласнила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , підрбила його шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала з метою безкоштовного проїзду транспортом, що повністю не відповідало дійсності.

В подальшому, у вказаній період часу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили ОСОБА_45 версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: пенсійне посвідчення вона знайшла в електричці, зірвала фотографію та вклеїла свою, а потім використовувала посвідчення для безкоштовного проїзду.

Отримавши згоду ОСОБА_45 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_45 замість фотографії ОСОБА_44 .

15.04.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_45 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_45 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 15.04.2010 за № 54, 55. 24 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_45 .

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 упакували пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 з вклеєною фотографією ОСОБА_45 та направили на криміналістичне дослідження.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 з вклеєною фотографією ОСОБА_45 Субботіним ОСОБА_20 та ОСОБА_10 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 24.04.2010 щодо ОСОБА_45 кримінальну справу № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 08.05.2010 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_30 та будучи допитаним в якості свідка по кримінальній справі № 17-1829, дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_45 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_45 та дійсні обставини заволодіння та підробки пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , але, зловживаючи службовим становищем, не повідомив їх слідчому.

На підставі наявних у кримінальній справі доказів та підстав 12.05.2010 постановою слідчого ОСОБА_30 підозрюваній ОСОБА_45 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, чим істотно обмежена гарантована ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України.

Підкорюючись вказівкам та умовлянням ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_45 на допиті в якості підозрюваної 12.05.2010 дала показання згідно вигаданої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 версії вчинення злочинів. 21.05.10 на допиті в якості обвинуваченої ОСОБА_45 повністю визнала вину в інкримінованих ій злочинах передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, незважаючи на те, що їх не вчиняла.

01.06.2010 у справі по обвинуваченню ОСОБА_45 затверджено обвинувальний висновок, після чого справу направлено для розгляду голові Миронівського районного суду Київської області.

Під час судових засідань із розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_45 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, остання, надалі перебуваючи під психологічним тиском з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які контролювали її показання, підтвердила версію вчинення інкримінованих їй злочинів.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 22.07.2010 ОСОБА_45 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання 800 грн.

Вказані злочинні, систематичні та послідовні дії ОСОБА_9 працівника правоохоронного органу зобов`язаного захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, по вчиненню за попередньою змовою з ОСОБА_10 тяжкого злочину з використанням влади та службового становища, спричинили тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_45 та суспільним інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству шляхом знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст. 28 ч. 2, ст. 364 ч. 3 КК України зловживання владою та службовим становищем, тобто умисне, в особистих інтересах та в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, спричинило тяжкі наслідки, вчинене працівником правоохоронного органу, за попередньою змовою групою осіб.

6.2. Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив службове підроблення у формі складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки при наступних обставинах.

В період з 01.04.2010 по 15.04.2010 (точна дата не встановлена) ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, всупереч інтересам служби, склали за допомогою інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , яка не була обізнана про злочинний умисел останніх, ряд завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 15.04.2010 р. від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , протокол особистого огляду ОСОБА_45 від 15.04.2010 від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , датований 15.04.2010 від імені від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 .

Також ОСОБА_9 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення ОСОБА_45 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , датовані 15.04.2010.

ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_35 та ОСОБА_36 протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , пояснення ОСОБА_35 та ОСОБА_36 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_35 та ОСОБА_36 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_10 Назаренко ОСОБА_42 та ОСОБА_36 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою, прагнучи довести злочинний умисел до кінця, прибули за місцем знаходження ОСОБА_45 у с. Зеленьки Миронівського району Київської області та надали для підписання ОСОБА_45 протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 , протокол виявлення та вилучення у неї пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_45 , які вона підписала на прохання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запропонували ОСОБА_45 грошову винагороду в сумі 50 грн. від якої остання відмовилася.

ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , підписав пояснення ОСОБА_45 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 у графі «пояснення отримав ОСОБА_9 ».

Протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 від 15.04.2010 р, протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , датований 15.04.2010. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали для підпису інспектору РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , яка не будучи обізнаною про злочинний умисел останніх, підписала вказані документи.

Під час підписання вказаних документів ОСОБА_45 в с.Зеленьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом умовляння та обіцянок грошової винагороди запропонували ій визнати вину у вчиненні злочину якого вона в дійсності не вчиняла, а саме в підробленні пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 та його використанні. ОСОБА_45 , поступаючись наполегливим умовлянням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дала свою згоду на визнання вини у вчиненні злочину, якого в дійсності вона не вчиняла.

15.04.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_45 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_45 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти було зареєстровано в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються ЛВ на ст. Миронівка 15.04.2010 за № 54, 55. 24 квітня 2010 року вказані рапорти були використані в якості приводів до безпідставного порушення кримінальної справи № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч.3 КК України щодо ОСОБА_45 .

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 з вклеєною фотографією ОСОБА_45 Субботіним ОСОБА_20 та ОСОБА_10 було надано слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 24.04.2010 р. щодо ОСОБА_45 кримінальну справу № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях, рапортах) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_45 незаконно привласнила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , підробила його шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала з метою безкоштовного проїзду транспортом, що повністю не відповідало дійсності.

Вказані рапорти, пояснення та протоколи, а також підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 з вклеєною фотографією ОСОБА_45 Субботіним ОСОБА_20 та ОСОБА_10 були видані слідчому СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 , який не будучи обізнаним про злочинний умисел останніх, порушив 24.04.2010 щодо ОСОБА_45 кримінальну справу № 17-1829 за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 22.07.2010 р. ОСОБА_45 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу 800 грн.

В результаті вказаних злочинних дій настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння нематеріальної шкоди як державним інтересам у вигляді підриву існуючого правопорядку, державної політики у сфері правоохоронної діяльності, авторитету та престижу правоохоронного органу міліції в особі Міністерства внутрішніх справ України, так і інтересам ОСОБА_45 у вигляді її необгрунтованого визнання винною у вчиненні злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та призначення покарання. Також діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заподіяні тяжкі наслідки суспільним інтересам у вигляді знехтування найвищої соціальної цінності честі, гідності, недоторканності і безпеки людини, проголошеної у ст. 3 Конституції України.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 2 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

6.3. Крім того, ОСОБА_9 дав завідомо неправдиве показання в якості свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Так, ОСОБА_9 при невстановлених обставинах, в період з 01.04.2010 по 15.04.2010 незаконно заволодів пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 виданим 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , яке незаконно привласнив та зберігав з метою використання у своїй злочинній діяльності.

В період з 01.04.2010 по 15.04.2010 (точна дата не встановлена) ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи на робочому місці, діючи умисно, всупереч інтересам служби, склали за допомогою інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , яка не була обізнана про злочинний умисел останніх, ряд завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: протокол огляду місця події від 15.04.2010 від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , протокол особистого огляду ОСОБА_45 від 15.04.2010 від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , датований 15.04.2010 р. від імені від імені інспектора РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 .

Також, ОСОБА_9 склав завідомо неправдиві офіційні документи: пояснення ОСОБА_45 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , датовані 15.04.2010.

ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому функцію по реалізації спільного умислу, надав для підписання громадянкам ОСОБА_35 та ОСОБА_36 протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 , протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , пояснення ОСОБА_35 та ОСОБА_36 та шляхом обману переконав їх підписати вказані документи. В перелічених документах ОСОБА_35 та ОСОБА_36 були вказані в якості понятих присутніх при вилученні підробленого документа, при цьому в дійсності під час вилучення вони не були присутні. В результаті умовляння ОСОБА_10 Назаренко ОСОБА_42 та ОСОБА_36 погодилися на його пропозицію та підписали надані ним документи.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою, прагнучи довести злочинний умисел до кінця, прибули за місцем знаходження ОСОБА_45 у с. Зеленьки Миронівського району Київської області та надали для підписання ОСОБА_45 протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 , протокол виявлення та вилучення у неї пенсійного посвідчення, пояснення ОСОБА_45 , які вона підписала на прохання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . За вчинення указаних дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запропонували ОСОБА_45 грошову винагороду в сумі 50 грн. від якої остання відмовилася.

ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , підписав пояснення ОСОБА_45 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 у графі «пояснення отримав ОСОБА_9 ».

Протокол огляду місця події від 15.04.2010, протокол особистого огляду ОСОБА_45 від 15.04.2010, протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_45 пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , датований 15.04.2010 р. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали для підпису інспектору РС ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_16 , яка не будучи обізнаною про злочинний умисел останніх, підписала вказані документи.

Під час підписання вказаних документів ОСОБА_45 в с.Зеленьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом умовляння та обіцянок грошової винагороди запропонували ій визнати вину у вчиненні злочину якого вона в дійсності не вчиняла, а саме в підробленні пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 та його використанні. ОСОБА_45 , поступаючись наполегливим умовлянням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дала свою згоду на визнання вини у вчиненні злочину, якого в дійсності вона не вчиняла.

У перелічених вище документах (протоколах, поясненнях, рапортах) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зловживаючи службовим становищем, вказали завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_45 незаконно привласнила пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 , підробила його шляхом вклеювання власної фотографії та використовувала з метою безкоштовного проїзду транспортом, що повністю не відповідало дійсності.

Вподальшому, у вказаний період часу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили ОСОБА_45 версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: пенсійне посвідчення вона знайшла в електричці, зірвала фотографію та вклеїла свою, а потім використовувала посвідчення для безкоштовного проїзду.

Отримавши згоду ОСОБА_45 Субботін ОСОБА_20 та ОСОБА_10 , використовуючи пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 р. Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 при невстановлених обставинах вжили заходів до його підробки шляхом вклейки фотографії ОСОБА_45 замість фотографії ОСОБА_44 .

15.04.2010 ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, достовірно знаючи про невинуватість ОСОБА_45 , доповів рапортами в.о. начальника ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_38 завідомо неправдиві відомості про вчинення ОСОБА_45 злочинів, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, що повністю не відповідало дійсності.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на створення штучних показників ефективної роботи по розкриттю злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, 08.05.2010 ОСОБА_9 прибув в службове приміщення ЛВ на ст. Миронівка до слідчого СВ ЛВ на ст.Фастів ОСОБА_30 .

В період з 15-50 до 16-25 год. слідчий СВ ЛВ на ст. Фастів ОСОБА_30 допитав ОСОБА_9 в якості свідка по кримінальній справі № 17-1829. ОСОБА_9 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384, 385 КК України, на допиті в якості свідка дав завідомо неправдиві показання про вигадані обставини вчинення ОСОБА_45 злочинів передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України, а саме про те, що 15.04.10 до чергової частини ЛВ на ст. Миронівка було запрошено ОСОБА_45 та проведено її огляд під час якого вилучено підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 видане 22.08.2003 Богуславським районним управлінням пенсійного забезпечення на ім`я ОСОБА_44 з вклеєною фотографією ОСОБА_45 , яке вона підробила та використовувала для проїзду в електропоїздах міського сполучення, що повністю не відповідало дійсності.

При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав про невинуватість ОСОБА_45 та дійсні обставини заволодіння та підробки посвідчення ОСОБА_44 , але не повідомив їх слідчому.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вироком Миронівського районного суду Київської області від 22.07.2010 ОСОБА_45 визнано винною у вчиненні злочинів, яких вона не вчиняла, а саме, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 3 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу 800 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст. 384 ч. 2 КК України завідомо неправдиве показання свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

По епізоду незаконного збуту холодної зброї

Крім того, 24.03.2010 р. ОСОБА_9 вчинив незаконний збут холодної зброї при наступних обставинах.

В період до 24.03.2010 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 при невстановлених обставинах придбали ніж, який відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 виготовлений кустарним способом по типу нескладаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї з довжиною клинка 112 мм, але добровільно не здали його органам влади, а незаконно привласнили та зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності.

24.03.2010 приблизно о 20 год. ОСОБА_9 з метою штучного створення показніків успішної роботи по виявленню злочинів на території обслуговування ЛВ на ст. Миронівка, доставив до ЛВ на ст. Миронівка за адресою: АДРЕСА_3 місцеву жительку ОСОБА_34 .

В службовому кабінеті ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_9 в ультимативній формі висунув ОСОБА_34 вимогу визнати себе винною у злочині, якого вона не вчиняла незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу. При цьому ОСОБА_9 піддав ОСОБА_34 жорстокому, нелюдському та такому, що принижує гідність, поводженню, яке знайшло своє вираження у погрозах та крику. У випадку відмови ОСОБА_9 погрожував ОСОБА_34 притягненням до кримінальної відповідальності за тяжкий та особливо тяжкий злочин, та позбавленням волі.

Піддаючись психологічному тиску з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_34 дала згоду на його пропозицію, після чого ОСОБА_9 повідомив останній вигадану версію вчинення нею даного злочину, яку в подальшому вона повинна розповідати під час досудового слідства та судового розгляду, яка полягала в наступному: вона їхала на електричці із м. Києва до м. Миронівка та працівники міліції під час огляду її сумки виявили ніж.

При цьому ОСОБА_9 продемонстрував ОСОБА_34 ніж, у незаконному носінні якого вона мала визнати себе винною та, зловживаючи владою та службовим становищем, 24.03.10 незаконно збув ій вказаний ніж з довжиною клинка 112 мм шляхом безплатної передачі. Вказаний збут ножа ОСОБА_9 вчинив з метою подальшого вилучення його у ОСОБА_34 та її безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку експерта № 273 від 29.04.2010 р. вказаний ніж, виготовлений кустарним способом по типу нескладаних метальних ножів та є різновидом клинкової метальної холодної зброї, має довжину клинка по середній лінії 112 мм.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст. 263 ч. 2 КК України збут холодної зброї без передбаченого законом

дозволу.
На підтвердження обвинувачення сторона обвинувачення посилається на покази потерпілих, копії кримінальних справ та вироків судів, покази свідків.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину не визнав повністю та пояснив суду, що в зговорі по жодному епізоду обвинувачення з ОСОБА_10 не перебував, з ним були суто робочі відносини. НА пероні працюють сержанти, які й доставляють порушників в приміщення ЛВ, про що повідомляли чергову частину. Коли доставляли правопорушників в приміщення ЛВ, то всі працівники виходи в фойє і начальник розподіляв кому які дії виконувати. Огляд доставлених громадян завжди проходив в приміщенні фойе ЛВ з участю понятих, яких запрошували з числа працівників магазину або охорони залізничного вокзалу, приміщення яких розташовані поруч з приміщенням ЛВ.. Рапорти на ім.»я начальника ЛВ він писав на підставі складених протоколів огляду та вилучення.

В судовому засіданні встановлено:

У вчиненні ОСОБА_9 злочинів передбачених за епізодом щодо ОСОБА_34 судом встановлено:

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину не визнав повністю та пояснив суду, що він спільно з ОСОБА_47 не придбавали ніж, незаконно не привласнювали та не зберігали з метою використання у своїй злочинній діяльності, а також він не передавав його ОСОБА_48 , не чинив психологічний тиск на неї щоб вона визнала себе винуватою у вчиненні злочину. В лінійному відділі міліції на ст.. Миронівка її оглянули за участю понятих. Протокол особистого огляду та протокол виявлення та вилучення складала інспектор РСС на ст.. Миронівка ОСОБА_16 . На той час він готувався на переведення на іншу роботу, а тому нічого не оформляв та не підписував. В протоколі допиту не його підписи. Будь-якого тиску на Рощину він не чинив.

Свідок ОСОБА_36 пояснила суду, що вона працювала в кафе на ст. Миронівка. Інколи працівники міліції запрошували її в якості понятої при вилученні ножа чи підроблених документів. Коли її запрошували в якості понятої, були випадки коли вона бачила ножі або підробні документи, а також громадян, у яких вилучалися вказані предмети, а потім йшла на робоче місце. Пізніше працівники ЛВ приносили їй в кафе вже готові документи, які вона підписувала. У березні 2010 р. коли вона була у кафе до неї підійшов працівник ЛВ на ст.Миронівка ОСОБА_49 та запропонував бути понятою. Вона пішла до приміщення лінійного відділу на ст. Миронівка, де бачила жінку та ніж, який у неї вилучили . Вона підписала якісь документи в лінійному відділу, а решту документів підписала в кафе, приблизно через 1-2 годину. Свідок впізнала в судовому засіданні ОСОБА_34 , а також пояснила, що саме цю жінку вона бачила в приміщенні ЛВ, коли працівники міліції вилучали ніж. А також підтвердила свої підписи на протоколах . Покази на досудовому слідстві частково заперечила, так як її допитували в Києві близько 5 годин та чинили тиск.

Свідок ОСОБА_35 пояснила суду, що вона працює офіціантом в кафе «Зустріч», що розташоване поруч з приміщенням ЛВ, а тому її часто запрошували працівники міліції бути понятою при вилученні заборонених предметів. Коли її запрошували в якості понятої, були випадки коли вона бачила ножі або підробні документи, а також громадян, у яких вилучалися вказані предмети, а потім йшла на робоче місце. Іноді пізніше працівники ЛВ приносили їй в кафе вже готові документи, які вона підписувала. Підписи в протоколах вилучення належать їй.

Допитаний в судовому засіданні сідок ОСОБА_50 пояснив суду, що він працює головою Миронівського суду і розглядав кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_34 .. Остання свою вину в судовому засіданні визнала повністю, скарг на дії працівників міліції не висловлювала.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона працює інспектором РСС ЛВ на ст.. Миронівка, а також працювала черговим ЛВ. Після доставлення ОСОБА_51 до чергової частини в ЛВ на ст.. Миронівка, вна складала протокол виявлення та вилучення, а також протокол особитого огляду доставленої за участю понятих. Зазвичай понятих запрошували з працівників, які працювали поруч з приміщенням ЛВ. Протоколи вона друкувала на комп`ютері, який знаходиться в черговій частині за вказівкою начальника ЛВ.Особи, відносно яких складались протоколи виявлення, вилучення та огляду завжди були присутні в приміщенні ЛВ поруч з черговою частиною, А також бачила речі, які уже були вилучені.

Показами свідка колишнього в.о. прокурора з питань нагляду за додержанням і застосуванням законів на транспорті Київської області ОСОБА_52 , який пояснив, що обвинувальний висновок по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_34 за ст. 263 ч. 2 КК України затверджений ним. В разі відсутності прокурора, після перевірки матеріалів кримінальних справі застверджував обвинувальні висновки.

Свідок ОСОБА_53 пояснив суду, що він працював на почаді заступника начальника ЛВ на ст.Миронівка та виконував обов`язки начальника ЛВ, пояснив суду, що під час виявлення і вилучення заборонених предметів він не був присутнім. Після надання йому документів він на рапортах вказував прізвище працівника ЛВ який виявив злочин або менш завантажений на по роботі та вказівку вирішить згідно ст. 97 КПК України . Вважав, що факти викладені у вказаних документах відповідають дійсності. Черговий ЛВ не міг зареєструвати рапорт без особи та злочину. Також ОСОБА_54 друкувала протоколи огляду, виявлення та вилучення на комп`ютері, який знаходився в ЧЧ ЛВ.

Сідок ОСОБА_27 пояснив суду, що бачив як у вечірній час у відділення приводили Рощину, а також вилучили у неї ниж.

Потерпіла ОСОБА_34 пояснила суду, що до них додому приїхав ОСОБА_9 з водієм. ЇЇ разом з ОСОБА_55 та Граховською відвезли в ЛВ, де Субботін в кабінеті запропонував взяти на себе злочин, що ніби-то в неї вилучили ніж. Коли вона погодилась, то ОСОБА_56 витягнув з шухляди стола ніж і сфотографував її з тим ножем. Псля цього ніж поклав знову до шухляди стола, а вона підписала пусті бланки і поїхала додому. Пізніше Субботін з незнайомим чоловіком приїздив до неї в с.Пустовіти, де вона також підписала листи з надрукованим текстом. Після цього також хтось із працівників міліції приїздив до неї додому і нагадував, що потрібно піти на суд. НА суді вона визнала вину і підтвердила свої покази. Заяву про злочин відносно неї писала під диктовку працівників ОСОБА_57 чому полягають спричинені їй збитки не змогла пояснити .

Досудове слідство посилається також на слідуючі докази:

Покази ОСОБА_51

- заяву про злочин ОСОБА_34 , від 14.10.2011 року на ім.»Я начальника ВВБ на ДВБ МВС України, в якій вона просить вжити заходів до працівників ЛВ на ст. Миронівка, які сфальсифікували відносно неї кримінальну справу. /т. 1 а.с. 129/

- заяву про злочин ОСОБА_34 від 09.07.2012 року на ім.»я старшого слідчого ОВС Генеральної прокуратури України про те що в березні 2010 р. працівники міліції ЛВ на ст. Миронівка сфальсифікували матеріали дослідчої перевірки, надали їй холодну зброю (ніж) та примусили зізнатися, що він належить ій, в зв`язку з чим її було безпідставно притягнуто до кримінальної відповідальності. /т. 1 а.с. 44/.

Однак суд не може прийняти дані заяви як належний доказ вини ОСОБА_9 , поскільки, зі слів ОСОБА_34 , дана заява написана під диктовку працівників міліції за перебігом значного проміжку часу, а також дані заяви прийняті в порушення Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв і повідомлень про злочини, затверджено Наказом Генерального прокурораУкраїни№ 66/13-ок від 24.06.04 року.

Вказаною інструкцією передбачено слідуючий порядок реєстрації заяв та повідомлень:

п. 3.1. Заяви і повідомлення про злочини реєструються відповідальним працівником у книзі обліку заяв і повідомлень про злочини (додаток 1), що є документом суворої звітності.

П.3.2. Реєстрація заяв і повідомлень про злочини провадиться негайно після прийняття керівником прокуратури рішення про порядок перевірки.

3.3. Відповідальна особа за вказівкою керівника прокуратури реєструє заяву чи повідомлення про злочин у книзі обліку, проставляє на них штамп (додаток 2) із зазначенням дати реєстрації та номера і через секретаріат передає виконавцю, визначеному в резолюції керівника для перевірки.

3.4. Передавання виконавцям заяв і повідомлень про злочини для перевірки без реєстрації забороняється.

Наказом від 14.04.2004 N 400, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 травня 2004 р. за N 571/9170 « Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються», також передбачено, що

2.4. Заяви або повідомлення представників органів державної влади та органів місцевого самоврядування, громадськості чи окремих громадян про злочини можуть бути усними або письмовими. Усні заяви заносяться до протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин (додаток 2 до цієї Інструкції), який підписують заявник та посадова особа, що прийняла заяву.

При цьому заявник попереджується про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що відмічається у протоколі.

Письмова заява повинна бути підписана особою, від якої вона подається. До порушення кримінальної справи слід пересвідчитися в особі заявника, попередити його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину і відібрати від нього відповідний підпис.

3.1. Заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються, реєструються цілодобово в чергових частинах органів внутрішніх справ оперативними черговими відразу після їх надходження, що відображається в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються (далі - ЖРЗПЗ, додаток 3 до цієї Інструкції), а також на персональній електронно-обчислювальній машині (ПЕОМ) шляхом введення до автоматизованої інформаційно-пошукової системи (АІПС) "ФАКТ".

Письмові заяви про злочини, подані в органи внутрішніх справ безпосередньо заявником, реєструються тільки в черговій частині.

Зареєстровані заяви про злочини доповідаються начальнику органу внутрішніх справ або особі, що виконує його обов`язки, які організовують їх розгляд згідно з вимогами КПК України ( 1001-05, 1002-05, 1003-05 ).

3.2. Заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються, що надійшли до режимно-секретного підрозділу органу внутрішніх справ поштою, телеграфом, факсимільним зв`язком або іншим видом зв`язку, реєструються за встановленими правилами діловодства, про них негайно доповідається начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки. Начальник або особа, яка виконує його обов`язки, дає письмові вказівки щодо термінової реєстрації заяви чи повідомлення в черговій частині і приймає рішення про порядок її перевірки згідно з вимогами КПК України ( 1001-05, 1002-05, 1003-05 ). Передавати ці заяви та повідомлення для розгляду без реєстрації у черговій частині категорично забороняється.

3.4. При реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, у т.ч. явки з повинною, що надійшли в письмовій формі, оперативний черговий на їх лицьовому боці проставляє спеціальний штамп реєстрації заяви і повідомлення про злочин, що вчинений або готується (додаток 4 до цієї Інструкції), в якому вказано назву органу внутрішніх справ, дату реєстрації та порядковий номер реєстраційного запису і прізвище оперативного чергового.
Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 26.04.2002 « Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» - Незаконний збут холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв полягає в умисній передачі їх іншій особі поза встановленим порядком шляхом продажу, обміну, дарування, сплати боргу тощо.

Орган досудового слідства вважає, що ОСОБА_9 збув холодну зброю- ніж-Рощиній. Але, на підтвердження цього висновку ніяких доказів взагалі не наводить.

Все обвинувачення в цій частині ґрунтується лише на показаннях Рощиної про те, що в своєму службовому кабінеті Субботін надав їй ніж у руки та сфотографував на мобільний телефон, після чого поклав ніж у стіл. Однак матеріали справи не містять фотографії ОСОБА_34 з ножем. Фотографування Рощиної з ножем у руках не можна розцінювати як збут холодної зброї , так як це не було ні продажем, ні даруванням, і вона у володіння ОСОБА_58 не перейшла. , навіть, не вийшла за межі кабінету Субботіна в ЛВ на ст. Миронівка.

Отже досудовим слідством не надано доказів, а також в судовому засіданні не добуто доказів вини, що ОСОБА_9 вчинив збут холодної зброї, так як вказана зброя у володіння іншої особи не передавалась. Ніхто із свідків - працівників ЛВ на ст.. Миронівка не підтвердив наявність ножа в кабінеті ОСОБА_9 .

Посилання обвинувачення на матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_59 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 263 ч.2 КК України є доказом вини ОСОБА_34 , а не ОСОБА_9 , А тому не можуть бути покладені в обснову обвинувального вироку.

Суд не може покласти в основу вироку посилання обвинувачення на вчинення Субботіним злочину, передбаченого ст.. 384 ч.2 КК України, поскільки згідно висновку експертів за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи від 12.06.2014 року № 6238/6239/14-32 Підписи від імені ОСОБА_9 у:

2. Встановити, чи виконано підписи від імені ОСОБА_9 у:

- поясненні ОСОБА_34 від 24.03.2010 у графі «Пояснення склав: Ст. ОУ СКР ЛВ на ст. Миронівна УМВС на ПЗЗ майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 8-9 том 1-83/2010); самим Субботіним ОСОБА_60 або іншою особою, не виявилося можливим

У вчиненні ОСОБА_9 злочинів за епізодом щодо ОСОБА_45 судом встановлено:

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_45 пояснила суду, що в неї згорів паспорт і Субботін допомогав їй виготовити новий. Потім він з ОСОБА_47 приїхали до неї в с.Зеленьки, де вона працювала на огороді, показали пенсійне посвідчення, а також підписала якісь документи, що знайшла пенсійне посвідчення і переклеїла там фотографію. Вона також була в ЛОВД, де ОСОБА_56 її фотографував мобільним телефоном на паспорт, але посвідчення у неї не вилучали. ОСОБА_47 записував покази, що вона говорила. Субботін їй не погрожував, лише вмовляв взяти на себе те, що вона підробила посвідчення. В суді вона підтвердила, що переклеїла фотографію в посвідчення, за що на неї було накладено штраф.

Дії ОСОБА_56 та ОСОБА_47 не оскаржувала, заяву про притягнення їх до кримінальної відповідальності написала за пропозицією працівників служби безпеки під їх диктовку.

Свідок ОСОБА_61 пояснив суду, що карточка по розкриттю злочину по справі ОСОБА_62 виписана на його ім.»я, але пояснити чому він не може, так як ану статистичну картку не виписував. Затриманих завжди доставляли в чергову частину ЛВ, де й проводився огляд та вилучення заборонених предметів. Під час огляду завжди були присутні поняті. Бували випадки, коли доставляли в ЛВ одні працівники міліції, а оформляи документи інші. Також він не чув щоб ОСОБА_56 пропонував комусь із потерпілих за гроші взяти на себе злочин. В кабінеті Субботіна комп`ютера не було, був його особистий ноутбук.

Свідок ОСОБА_30 пояснив суду, що що працював слідчим ЛВ на ст..Фастів, з квітня по жовтень 2010 року працював на ст.. Миронівка. Під час порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_62 він не знав про завідомо неправдиві відомості, які містяться в матеріалах перевірки щодо неї. У матеріалах дослідчої перевірки було достатньо приводів та підстав для порушення кримінальної справи

- Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 23.01.2014 року № 7019/7020/13-32 - 2. Встановити, чи виконано підписи від імені ОСОБА_9 у:

- поясненні ОСОБА_63 від 15.04.20І0 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції. ОСОБА_9 » (а.с. 11-12 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_35 від 15.04.2010 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 »(а.с. 13-14 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_36 від 15.04.2010 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 15-16 том 1-85/2010), самим ОСОБА_9 або іншою особою, не виявилося можливим . 3. Підписи від імені ОСОБА_9 у:

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 08.05.2010 в нижній частині

лицьової та зворотної сторін першого аркушу, у рядках «підпис», та після

рукописного запису «Мною прочитано, з моїх слів записано вірно» (а.с. 26-27

том 1-85/2010), виконані не Субботіним ОСОБА_60 , а іншою

особою з наслідуванням його підпису.

Посилання обвинувачення на матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_45 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 358 ч.1,3 КК України є доказом вини ОСОБА_46 а не ОСОБА_9 , А тому не можуть бути покладені в обснову обвинувального вироку.

У вчиненні ОСОБА_9 злочинів за епізодом щодо ОСОБА_12 .

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив суду, що особисто Субботін не говорив йому щоб брав злочин на себе. Заяву про притягнення Субботіна до кримінальної відповідальності писав під диктовку працівників ВВБ та прокуратури.

Сідок ОСОБА_15 пояснив суду, що був присутнім в якості понятого під час вилучення паспорта у Ситника в приміщенні ЛВ. Останнього раніше знав, у нього вилучили паспорт з його фотокарткою, але на інше прізвище. В цей же день він підписував в міліції документи. Субботін при огляді ОСОБА_64 не був присутнім

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що він працював помічником чергового ЛВ на ст.. Миронівка. Оперативною групою в ЛВ був доставлений ОСОБА_64 , у якого при понятих був вилучений паспорт з ознаками підробки. Після цього був складений протокол огляду і вилучення, в якому були ознаким переклеювання фотокартки. Він не приймав участі в огляді Ситника, але був присутнім в фойє в приміщенні ЛВ, де знаходиться чергова частина, і все бачив. При виявленні злочину повідомляи начальнику ЛВ, Який дава дозвіл на реєстрацію матеріалів в КОЗП.

Свідок ОСОБА_65 пояснив суду, що він загубив свій паспорт коли їхав з м.Фастів в м.Миронівку, Субботіна в той день не бачив. Через місяць одержав новий. Коли його викликали в ЛВ, показали ксерокопію його паспорта, але там одна фотографія була не його.

Посилання обвинувачення на заяву ОСОБА_64 про вчинення злочину, як на доказ його обвинувачення суд не може прийняти як належний доказ вини ОСОБА_9 , поскільки, зі слів ОСОБА_64 , дана заява написана під диктовку працівників міліції за перебігом значного проміжку часу, а також дані заяви прийняті в порушення Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про злочини

Посилання обвинувачення на матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_64 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 358 КК України є доказом вини ОСОБА_12 , а не ОСОБА_9 , а тому не можуть бути покладені в обснову обвинувального вироку.

У вчиненні ОСОБА_9 злочинів за епізодом щодо ОСОБА_23 :

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 пояснив суду, що дійсно рапорт про скоєння злочину ОСОБА_66 написаний від його імені. Обставин написання рапорту не пам`ятає. Надрукований рапорт від його імені на підпис міг принести начальник ЛВ або слідчий.

Потерпілий ОСОБА_23 пояснив суду, що з Субботіним не мав ніяких справ. При затриманні в ЛВ Субботіна не бачив. Йому запропонував ОСОБА_47 взяти на себе злочини, що незаконно зберігав наркотики та ніж, за що отримав від нього 100 грн. . Коли приїхали працівники ВВБ та прокуратури, під їх диктовку написав заяви. Зяву також писав відносно ОСОБА_47 . В поясненнях та протоколах допиту також вказував, що спілкувався лише з ОСОБА_47 .

З заяви про злочин вбачається, що- ОСОБА_23 15.11.2011 року подав заяву на ім.»я Генерального прокурора про скоєння злочину, в якій він заявив, що у 2009 р. працівником міліції ОСОБА_67 відносно нього скоєно посадовий злочин підроблення матеріалів кримінальної справи шляхом штучного створення фіктивних доказів його причетності до носіння холодної зброї штик-ножа. (т. 1 а.с. 175). Однак відмітки про реєстрацію даної заяви немає.

З заяви ОСОБА_23 про злочин, вбачаєються, що він просить вжити заходів до працівників ЛВ на ст. Миронівка, які сфальсифікували відносно нього ряд матеріалів. (т. 1 а.с. 151). Суд не може прийняти дані заяви як належні докази вини ОСОБА_9 ,, поскільки вони не зареєстровані відповідано до Інструкцій.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що в період 2008-2010 р.р. працівники ЛВ на ст.Миронівка багато разів запрошували його бути понятим під час вилучення у затриманих осіб будь-які предмети чи документи. Під час вилучення у ОСОБА_23 штик-ножа був присутнім, підпис від його імені в поясненні виконаний ним. Протоколи огляду підписував одразу в день вилучення в в ЛВ. Чи був присутнім Субботін під час оглядів та вилучення заборонених предметів у доставлених осіб, не пам`ятає. Вилучення заборонених предметів проводилось за участю порушників. Покази, дані ним на досудовому слідстві підтримує не повністю, так як не читав їх .(т. 2 а.с. 101-104).

Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що він проживає поруч з залізничним вокзалом, і інколи працівника ЛВ на ст. Миронівка запрошували його в якості понятого. Точної дати не пам`ятає, він знаходився на вокзалі ст. Миронівка, до нього підійшли працівники міліції, хто саме він не пригадує та запросили бути понятим. Він зайшов до приміщення ЛВ на ст. Миронівка, де у якогось громадянина вилучили штик-ніж. Також був присутній ще один чоловік як понятий. Слідчому покази також давав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що в період з 1997 по 2009 р.р. працював слідчим ЛВ на ст.Миронівка, а з вересня 2009 р. по листопад 2009 р. на посаді начальника ЛВ на ст. Миронівка. Після огляду документів складених 12.10.09 з приводу затримання ОСОБА_23 та вилучення у нього штик-ножа показав, що на рапорті ОСОБА_9 у верхньому куті рукописний текст « ОСОБА_9 вирішить питання відповідно до вимог ст. 97 КПК України 12.10.09» та підпис виконані ним особисто. Згідно рапорту ОСОБА_9 вказаний злочин був виявлений саме ним. Він вважав що вказані в рапорті відомості відповідають дійсності. Під час дослідчої перевірки та досудового слідства від Ситника та інших потерпілих не поступало скарг. Вони далали детальні визнавальні покази, в суді також визнавали вину. Огляд доставлених та вилучення заборонених предметів проводився завжди за участю понятих, а також в присутності працівників ЛВ в фойє.

Свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що він проводив досудове слідство по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_23 .. Будь-якиїх скарг на дії працівників міліції не висловлював, свою вину визнавав, давав покази по справі.

- Свідок ОСОБА_50 пояснив суду, що він працює головою Миронівського райсуду і розглядав кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_23 за ст. 263 ч. 2 КК України. ОСОБА_23 повністю визнав вину, розповів про обставини вчинення інкримінованого злочину.

З протоколу огляду від 12.10.2009 року, протоколу особистого огляду та протоколу виявлення та вилучення від 12.10.2009 року вбачається, що вказані документи складені оперуповноваженим ОСОБА_10 . Під час огляду та виявлення і вилучення у ОСОБА_23 в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_24 було виявлено та вилучено штик-ніж ( т. 5, а.с. 157-160 ). На підставі вказаних протоколів Субботіним було складено рапорт, а також порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_23 .

Суд не може прийняти як належний доказ обвинувачення копії матеріалів кримінальної справи щодо обвинувачення ОСОБА_23 , за ст.. 263 ч.2 КК України, поскільки свідки - поняті ОСОБА_24 та ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердили факт вилучення у ОСОБА_23 ножа. А протокол огляду місця події, протокол особистого огляду ОСОБА_23 протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_23 штик-ножа від 12.10.09 складені ОСОБА_10 , про що підтвердив в судовому засіданні і сам потерпілий ОСОБА_23 .

Згідно статистичної картки про наслідки розслідування злочину в графі прізвище працівників, які сприяли розкриттю та попередженню злочину вказано прізвище ОСОБА_68 ( т.3, а.с.230)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_68 пояснив суду, що працював в ЛВ водієм і близько 2 років працював разом з Субботіним. Міг їздити на службових автомобілях Нива та ВАЗ, до Ситники за вказівкою начальника для вручення йому повістки. В ЛВ Ситника не забирав і не привозив, а також не умовляли взяти на себе злочин. Граховської взагалі не знає. Також не може пояснити чому в статистичній карточці ф.4 що саме він розкрив злочин по обвинуваченню ОСОБА_66 вказане його прізвище, карточку він не оформляв, та ОСОБА_66 не затримував. Підписати документи при затриманні ОСОБА_64 його просив ОСОБА_47 , ОСОБА_56 до цього відношення не мав. Коли доставляли в ЛВ затриманих, завжди були присутні поняті, черговий. В черговій частині стояв комп`ютер на якому черговий, слідчий та ОСОБА_69 друкували процесуальні документи.

У вчиненні ОСОБА_9 злочинів за епізодом щодо зберігання ОСОБА_23 наркотичної речовини.

Потерпілий ОСОБА_23 пояснив суду, що йому запропонував ОСОБА_47 визнати себе винним у вчиненні злочину, на що він погодився. Вилучення наркотичних засобів було проведено за участю понятих.

Свідок ОСОБА_29 пояснив суду, що він працює стрілком воєнізованої охорони на ст. Миронівка. За час роботи працівники ЛВ на ст. Миронівка багато разів запрошували його в якості понятого під час вилучення у затриманих будь-яких предметів чи документів. Будучи понятим він кожного разу бачив особу, у якої вилучали предмети чи документи та був присутній під час проведення такого огляду разом з іншим понятим. Одного разу він разом з ОСОБА_70 був понятим під час огляу ОСОБА_23 , який з карманів своєї куртки дістав поліетиленовий кульок, в якому знаходилася подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору, а також ніж.

Сідок ОСОБА_28 дав суду аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_29 .

Свідок ОСОБА_71 пояснив суду, що він працює помічником оперативного чергового ЛВ на ст. Миронівка. Він складав акт вилучення, огляду та зважування наркотичної речовини, вилученої у ОСОБА_23 . Вказаний злочин було виявлено працівниками ЛВ на ст. Миронівка При яких обставинах була вилучена наркотична речовина йому невідомо.

Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що разом з Субботіним доставляли ОСОБА_23 до приміщення ЛВ на ст. Миронівка з м.Кагарлика. У ході особистого обшуку ОСОБА_23 було вилучено ніж та речовину схожу на марихуану. Деталей вилучення не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_30 , пояснив суду,що працював слідчим ЛВ на ст..Фастів, зквітня по жовтень 2010 року працював на ст.. Миронівка. По кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_23 за ст. 309 ч. 1 КК України він допитував в якості свідків працівників міліції, які виявили злочин та понятих. Обвинуваченого ОСОБА_23 до нього привозили працівники міліції.

Допитана на досудовому слідстві в якості свідка колишній помічник Кагарлицького міжрайнного прокурора ОСОБА_72 показала, що брала участь у судових засіданнях у кримінальній справі № 17-1822 за обвинуваченням ОСОБА_23 за ст. 309 ч. 1 КК України. В ході допитів по справі виявилося що він не може дати конкретних показань про обставини вчиненого злочину оскільки нічого не пам`ятає. Враховуючи це, останній направлений на психолого-психіатричну експертизу.

З протоколу огляду місця події, вбачається, що було оглянуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_5 . В приміщенні магазину виявлені електронні ваги марки АР 15 М № 060630945./т. 3 а.с. 54-55/

Згідно статистичної картки про наслідки розслідування злочину в графі прізвище працівників, які сприяли розкриттю та попередженню злочину вказно прізвище ОСОБА_27 ( т.3, а.с.235)

Крім того, в самому обвинуваченны вказано, що 11.03.2010 оперуповноваженим сектору КР ЛВ на ст. Миронівка ОСОБА_27 було складено наступні офіційні документи: протокол огляду, протокол виявлення та вилучення у ОСОБА_23 канабісу масою 19,48 г, який останньому було попередньо передано ОСОБА_10 , а не СУбботіним, також пояснення ОСОБА_28 , ОСОБА_29 .

Згідно постанови Кагарлицького районного суду від 12.09.2012 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_23 у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 309 КК України повернута до СВ ЛВ на ст..Фастів УМВС України на ПЗЗ для проведення додаткового розслідування.

Посилання обвинувачення на заяву ОСОБА_23 про злочин, в якій він просить вжити заходів до працівників ЛВ на ст. Миронівка які сфальсифікували відносно нього ряд матеріалів. /т. 1 а.с. 151/ як на докази вини ОСОБА_9 , суд не може взяти до уваги, так як дана заява належним чином не зареєстрована, Запорізький не попереджений про кримінальну відповідальність, заяву писав коли до нього зеврнулись працвники ВВБ, а також як в показах на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні Запорізький пояснив, що з Субботіним він не спілкувався, визнати себе винним у злочині йому запропонував ОСОБА_47 .

А посилання на матеріали кримінальних справ щодо ОСОБА_23 , не може бути належним доказом вини ОСОБА_9 по наведених вище підставах.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона працює інспектором РСС ЛВ на ст.. Миронівка, а також працювала черговим ЛВ. Після доставлення ОСОБА_51 до чергової частини в ЛВ на ст.. Миронівка, вна складала протокол виявлення та вилучення, а також протокол особитого огляду доставленої за участю понятих. Зазвичай понятих запрошували з працівників, які працювали поруч з приміщенням ЛВ.

Свідок ОСОБА_73 пояснив суду, що він працював на посаді заступника начальника ЛВ на ст.Миронівка з ОСОБА_47 та Субботіним з якими суто робочі відносини. Посади слідчого в ЛВ згідно штатного розпису немає.

Про вказаний злочин він сказати нічого не може, оскільки не пам`ятає. Вважав, що факти викладені у вказаних документах відповідають дійсності. Інколи він давав ОСОБА_16 надати допомогу працівникам ЛВ при документуванні будь-якої події або злочину. ОСОБА_16 на комп`ютері допомогала друкувати протоколи. Комп`ютер знаходився в черговій1 частині. Черговий ЛВ не міг зареєструвати рапорт про виявлений злочину без огляду особи . Слідчий міг принести йому рапорти на підпис, рапорти про виявлені злочини він не складав.

Свідок ОСОБА_74 пояснив суду, що з квітня по жовтень 2010 року працював слідчим ЛВ на ст. Фастів. 3-4 рази на тиждень приїздив в м.Миронівку і разом з оперуповноваженим проводив слідчі дії: або їздили до обвинувачених, або викликали в ЛВ. ЗА вказівкою прокуратури допитував по справах працівників міліції, які виявили злочин. Іноді готував протокол допиту по поясненнях і залишав в ЛВ щоб працівники ознайомились і підписали.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_75 пояснив суду, що він проводив експертизу по факту підробки посвідчення інваліда, яке було вилучено у Граховської. Фотокартка на посвідченні була глянцева і вони не роблять експертизу по тих питаннях чи фотокартка зроблена з мобільного телефону чи з фотосалону.

Допитанимй в судовому засіданні експерт ОСОБА_76 пояснив суду, що до компетенції експерта не входить встановлення того яким чином відбулась переклейка чи підробка документа. Він давав висновок про те, що фото було переклеєно на документі, який був вилучений у ОСОБА_62 ..

Свідок ОСОБА_77 пояснив суду, що в січні 2012 року був включений в слідчо-оперативну групу і за дорученням слідчого доставляв потерпілих в Миронівську прокуратуру на допит. Також доставляв потерпілих з м.Миронівки в Генеральну прокуратуру в м.Київ, але їх не допитував. Також він проводив обшук у ЛВ та вдома у ОСОБА_9 , але нічого не було виявлено.

Свідок ОСОБА_78 пояснив суду, що він працював старшим уповноваженим ВВБ на ПЗЗ, та забезпечував оперативне супроводження кримінальної справи. Під час досудового слідства відбирав пояснення у потерпілих, грошей їм не давав, міг давати кошти на проїзд до м.Києва. Конкретно більш пояснити по справі не зміг.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 не підтримала свої покази, дані на досудовому слідстві і суду пояснила, що вона працює офіціантом в кафе «Зустріч», яке знаходиться поруч з приміщенням ЛВ на ст.. Миронівка. ЇЇ часто запрошували бути понятою при огляді громадян, яких затримували та вилучали заборонені предмети. Коли вона приходила в ЛВ, то особа, в якої вилучали заборонені предмети ( посвідчення або ніж) уже знаходилась в приміщенні ЛВ. В протоколах її підписи. Під час час вилучення заборонених предметів вона була присутня, а потім йшла на роботу. Після оформлення всіх документів працівники міліції приносили їй на роботу, де вона перечитувала і підписувала.

Свідок ОСОБА_79 пояснив суду, що він працював інпектором ППС ЛВ на ст.. Миронівка. ЗА ним було закріплено 3 службові автомобілі. НА вказаних автомобіляв виїжджав лише з начальником ЛВ Околотом та слідчо-оперативною групою. Привід свідків з ОСОБА_9 по справах не здійснював.

Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що разом з ОСОБА_9 працював оперуповноваженим ЛВ на ст..Миронівка. Разом з Субботіним затримували Запорізького, в якого були виявлені наркотичні засоби і ніж.

Також він бачив як приводи в ЛВ Рощину, в якої вилучали ніж.

В кабінеті Субботіна він не бачив заборонених предметів ножів, підроблених документів. Коли до ЛВ когось доставляли, то документи оформляли в фойє, і черговий завжди бачить, а також виходить начальник. Статистичні карточки ф.4 підписував начальник і сам роз приділяв.

Свідок ОСОБА_80 пояснив суду, що його затримали працівники ЛВ на ст.. Миронівка і виявили патрони, за що був засуджений. Претензій до Субботіне не має. До нього приїздиди лдекілька чоловіків, відрекомендувались що з Міністерства внутрішніх справ, і просили щоб він підписав документи проти Субботіна, за що пропонували гроші, але він відмовився.

Згідно показів всіх потерпілих останні з заявами на неправомірні дії ОСОБА_9 не звертались, заяви про порушення відносно нього кримінальної справи писали під диктовку працівників ВВБ або прокуратури, коли останні їх викликали та за перебігом значного проміжку часу. Пояснити в чому полягає спричинена їм шкода не змогли.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 23.01.2014 року № 7019/7020/13-32 Досліджувані підписи від імені ОСОБА_9 в графі «Ст ОУ СКР ЛВ

на ст. Миронівка УМВС України на ПЗЗ м-р міліції Р.В. Субботін» у рапорті

від 02.04.2010 (зареєстрований 02.04.2010 за № 46) та у рапорті від 02.04.2010

(зареєстрований 02.04.2010 за № 47); в графі «Пояснення отримав: старший

оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » у

поясненні ОСОБА_41 від 02.04.2010, у поясненні ОСОБА_35 від

02.04.2010, у поясненні ОСОБА_36 від„ 02.04.2010, виконані рукописним

способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних

засобів.

2. Підписи від імені ОСОБА_9 , в графі «Ст ОУ СКР ЛВ на ст.

Миронівка УМВС України на ПЗЗ м-р міліції Р.В. Субботін» у рапорті від 02.04.2010 (зареєстрований 02.04.2010 за № 46) та у рапорті від 02.04.2010

(зареєстрований 02.04.2010 за № 47 виконані

ОСОБА_9 .

3. Підписи від імені ОСОБА_9 в графі «Пояснення отримав: старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » у поясненні ОСОБА_41 від 02.04.2010, у поясненні ОСОБА_35 від 02.04.2010, у поясненні ОСОБА_36 від 02.04.2010 виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_9 .

4.Рукописний запис «З моїх слів надруковано вірно, мною прочитано.» у поясненні ОСОБА_41 від 02.04.2010 виконаний не Субботіним ОСОБА_60 .

5.Рукописний запис «З моїх слів надруковано вірно, мною прочитано» у поясненні ОСОБА_35 від 02.04.2010 виконаний не Субботіним ОСОБА_60 .

6. Рукописний запис «З моїх слів надруковано вірно, мною прочитано.» у поясненні ОСОБА_36 від 02.04.2010 виконаний не ОСОБА_9 .

Згідно висновку експертів за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи від 12.06.2014 року № 6238/6239/14-32 Підписи від імені ОСОБА_9 у:

- поясненні ОСОБА_34 від 24.03.2010 у графі «Пояснення склав: Ст. ОУ СКР ЛВ на ст. Миронівка УМВС на ПЗЗ майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 8-9 том 1-83/2010);

- рапорті від 24.04.2010 у графі «Ст. о/у КР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 4 том 1-85/2010);

- рапорті від 15.04.2010 у графі «Ст. о/у КР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 5 том 1-85/2010);

- рапорті від 15.04.2010 у графі «Ст. о/у КР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 6 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_63 від 15.04.2010 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 11-12 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_35 від 15.04.2010 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 13-14 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_36 від 15.04.2010 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 15-16 том 1-85/2010);

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 08.05.2010 в нижній частині лицьової та зворотної сторін першого аркушу у рядках «підпис», та після рукописного запису «Мною прочитано, з моїх слів записано вірно » (а.с. 26-27 том 1-85/2010), виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів .

2. Встановити, чи виконано підписи від імені ОСОБА_9 у:

- поясненні ОСОБА_34 від 24.03.2010 у графі «Пояснення склав: Ст. ОУ СКР ЛВ на ст. Миронівна УМВС на ПЗЗ майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 8-9 том 1-83/2010);

- рапорті від 24.04.2010 у графі «Ст. о/у КР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 4 том 1-85/2010);

- рапорті від 15.04.2010 у графі «Ст. о/у КР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с, 5 том 1-85/2010);

- рапорті від 15.04.2010 у графі «Ст. о/у КР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 6 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_63 від 15.04.20І0 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції. ОСОБА_9 » (а.с. 11-12 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_35 від 15.04.2010 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 »(а.с. 13-14 том 1-85/2010);

- поясненні ОСОБА_36 від 15.04.2010 у графі «Пояснення отримав: Старший оперуповноважений СКР ЛВ на ст. Миронівка майор міліції ОСОБА_9 » (а.с. 15-16 том 1-85/2010), самим ОСОБА_9 або іншою особою, не виявилося можливим з причин, наведених в п. 2 дослідницької частини.

- 3. Підписи від імені ОСОБА_9 у:

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 08.05.2010 в нижній частині

лицьової та зворотної сторін першого аркушу, у рядках «підпис», та після

рукописного запису «Мною прочитано, з моїх слів записано вірно» (а.с. 26-27

том 1-85/2010), виконані не ОСОБА_9 , а іншою

особою з наслідуванням його підпису.

Вказані експертизи спростовують обвинувачення Субботіна у вчиненні ним злочиів, які вмінено органом досудового розслідування.

Згідно ст. 366 КК УКраїни - Офіційними є документи, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ (.організацій будь-якої форми власності, які посвідчують конкретні факти і події, що мають юридичне значення, складені належним чином за формою і мають необхідні реквізити (штамп, печатку, номер, дату, підпис). Приватні документи також можуть бути офіційними, якщо вони складені, наприклад, нотаріусом, або якщо вони передані громадянином для зберігання або використання в державні, колективні чи приватні підприємства.

Отже обов`язковою ознакою службового підроблення ( ст.. 366 КК України) є його предмет офіційний документ, тобто акти, які видають державні, громадські чи приватні підприємства, установи ао організації і які призначені для посвідчення фактів чи подій, що мають юридичне значення, складені належним чином за відповідною формою і мають необхідні реквізити штамп, печатку, номер, дату, підпис. На думку суду рапорт не може бути визнаний офіційним документом, поскільки він сам по собі не породжує, не змінює і не припиняє певних правовідносин. Рапорт оперуповноваженого на ім.»я начальника ЛВ є однією з форм звітування та спілкування підлеглого з керівником в органах внутрішніх справ.

Оскільки саме пояснення особи під час перевірки заяви про злочин в кримінально-процесуальному законодавстві як процесуальний документ не передбачене, бо пояснення не має відповідних реквізитів, то воно не може розглядатись як предмет службового підроблення. Таким предметом можуть бути протоколи слідчих дій, які відповідно до ст. 65 КПК, є доказами у справі.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 366, 364 КК України настає у разі, коли службове підроблення призвело до спричинення реальної майнової шкоди і ця шкода перебуває у прямому (безпосередньому) причинному зв`язку (зв`язку взаємозалежності) саме зі службовим підробленням. Однак потерпілі не змогли пояснити яка шкода їм спричинена.

Відповідно до статті 2 КПК України (в редакції 1960 року) завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно статті 22 КПК України (в редакції 1960 року) прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах від 22 травня 2012 року виділено із матеріалів кримінальної справи №49-3358 копії матеріалів, необхідних для перегляду судових рішень за ново виявленими обставинами, якими ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_34 , ОСОБА_63 засуджено. Однак ніяких доказів перегляду суду не надано.

У ч. 2 ст .28 КК України зазначається, що злочин визнаєть ся вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили кілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчи нення

Таким чином, для наявності такої форми співучасті, як співучасть за попередньою змовою в елементарній формі, крім загальних ознак, притаманних співучасті, потрібно вста новити а) співвиконавство, співвинність у вчиненні злочину двох чи більше осіб, б) попередню, тобто до початку виконання об`єктивної сторони конкретного складу злочину, змову про його вчинення.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах від 22 травня 2012 року ОСОБА_10 оголошено в розшук.

При цьому, органом досудового слідства не вжито належних заходів щодо розшуку даної особи або хоча його допиту. Дані дії не можуть бути розцінені судом як вжиття вичерпних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, оскільки правова оцінка дій ОСОБА_9 - а саме попередній зговір є тісно пов`язаний з правовою оцінкою дій ОСОБА_9 ..

Окрім того досудовим слідством до матеріалів справи приєднано постанову слідчого прокуратури Миронівського району від 24.12.2008 року про закриття кримінальної справи відносно працівників Миронівського РВ щодо вчинення ними злочину, передбаченого ст.. 3666, 364 КК України. В указаній постанові є посилання на те, що протокол огляду, виявлення і вилучення та рапорт не є офіційними документами, тобто не є предметом злочину, передбаченого ст.. 366 КК України. Так як проведеним досудовим слідством у кримінальній спрві №65-538 достатніх даних, які б вказували на наявність в діях працівникі Миронівського РА ознак складу злочинів, передбачених ст.. 364 ч.3, ч.1 ст. 366 КК України не встановлено.

Згідно ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають та ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розміри витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

У відповідності до ст. 65 КПК України доказами у кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий, суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року з наступними змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (п.17) зазначено, що при постановленні вироку суддя повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

З вищенаведеного вбачається, що докази, зібрані у ході проведення оперативно-розшукових заходів та при проведенні слідчих дій зібрані з грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства, а отже є неналежними та не допустимими. Суд не може їх прийняти як доказ винуватості підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочину.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні; тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.

Стаття 8 Коституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У відповідності до ст. 3 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

У ст. 62 Конституції України записано, що обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У наведеному контексті відповідну актуальність має правова позиція КСУ, висловлена ним у рішенні від 20.10.2011 р. по справі за конституційним поданням СБУ щодо офіційного тлумачення положення ч. З ст. 62 Конституції.
Згідно ст.. 327 КПК України виправдувальний вирок постановляється у випадках коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину.

Таким чином, показання свідків, аналіз та оцінка всіх доказів, наведені у вироку вище не знайшли підтвердження в судовому засіданні доказів вини ОСОБА_9 в тому що він своїми умисними діями вчинив злочини:

передбачений ст. 28 ч. 2, ст. 366 ч. 2 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

передбачений ст. 28 ч. 2, ст. 364 ч. 3 КК України зловживання владою та службовим становищем, тобто умисне, в особистих інтересах та в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, спричинило тяжкі наслідки, вчинене працівником правоохоронного органу, за попередньою змовою групою осіб;

передбачений ст. 263 ч. 2 КК України збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу;

передбачений ст. 384 ч. 2 КК України завідомо неправдиве показання свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення, то суд вважає, що його слід виправдати за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3 КК України, ст.. 28 ч.2 ст. 366 ч.2. ст.. 384 ч.2, 263 ч.2 КК України.

Речові докази:

1. Журнали реєстрації заяв і повідомлень про злочини що вчинені або готується ЛВ на ст, Миронівка № 640, 747 визнані речовими доказами та зберігаються у відділі з розслідування особливо важливих справ управління правозахисної діяльності, протидції корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України ( т. 2 а.с. 164 ) повернути ЛВ на ст.. Миронівка;

2. Вилучені статистичні картки долучені до матеріалів справи. (т. 4 а.с. 30) залишити при справі.

3. 2 книги обліку осіб, які доставлені до чергової частини ЛВ на ст.Миронівка, журнал видачі протоколів про адміністративне правопорушення, матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_81 ( т. 4 а.с. 48-49), повернути ЛВ на ст.. Миронівка.

4. Копії документів кримінальної справи № 17-1827 (1-84) по обвинуваченню ОСОБА_41 , які приєднано до кримінальної справи. ( т. 4 а.с. 214) залишити при матеріалах справи.

5. Копії документів кримінальних справ № 17-1765, № 17-1825, № 17-1803, № 17-1829, які приєднано до кримінальної справи. ( т. 7 а.с. 29), залишити при справі.

6. Копії документів кримінальної справи №17-1822 які приєднано до кримінальної справи. (т. 7 а.с. 134), залишити при справі.

7. Документи та предмети вилучені в кімнаті зберігання речових доказів (копії журналів, квитанція, копія протоколу виявлення, акт знищення) визнані речовими доказами та долучені до справи. ( т. 7 а.с. 179) залишити при справі.

8. Наркотична речовина 19,28 г. канабісу визнано речовим доказом та передано на зберігання в кімнату речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці. (т. 7 а.с. 180-182. ) залишити в кімнаті речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці.

9. Наркотична речовина 9,52 г. канабісу визнано речовим доказом та передано на зберігання в кімнату речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці. ( т. 7 а.с. 183-185) залишити в кімнаті речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці.

10. Копії особової справи ОСОБА_9 10.07.2012 р. визнані речовими доказами та долучені до справи ( т. 8 а.с. 223.) залишити при справі.

- Враховуючи викладене,керуючись ст.323,324 КПК України,суд-

З а с у д и в :

ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст.. 28 ч.2, ст.. 364 ч.3 КК України, ст.. 28 ч.2 ст. 366 ч.2. ст.. 384 ч.2, 263 ч.2 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до ступу вироку в законну силу скасувати.

Заставу в сумі 17000 грн., внесену на депозитний рахунок Кагарлицького районного суду згідно квитанції від 13.12.2012 року повернути ОСОБА_82 .

Речові докази:

1. Журнали реєстрації заяв і повідомлень про злочини що вчинені або готується ЛВ на ст, Миронівка № 640, 747 визнані речовими доказами та зберігаються у відділі з розслідування особливо важливих справ управління правозахисної діяльності, протидції корупції та злочинності у сфері транспорту Генеральної прокуратури України ( т. 2 а.с. 164 ) повернути ЛВ на ст.. Миронівка;

2. Вилучені статистичні картки долучені до матеріалів справи. (т. 4 а.с. 30) залишити при справі.

3. 2 книги обліку осіб, які доставлені до чергової частини ЛВ на ст.Миронівка, журнал видачі протоколів про адміністративне правопорушення, матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_81 ( т. 4 а.с. 48-49), повернути ЛВ на ст.. Миронівка.

4. Копії документів кримінальної справи № 17-1827 (1-84) по обвинуваченню ОСОБА_41 , які приєднано до кримінальної справи. ( т. 4 а.с. 214) залишити при матеріалах справи.

5. Копії документів кримінальних справ № 17-1765, № 17-1825, № 17-1803, № 17-1829, які приєднано до кримінальної справи. ( т. 7 а.с. 29), залишити при справі.

6. Копії документів кримінальної справи №17-1822 які приєднано до кримінальної справи. (т. 7 а.с. 134), залишити при справі.

7. Документи та предмети вилучені в кімнаті зберігання речових доказів (копії журналів, квитанція, копія протоколу виявлення, акт знищення) визнані речовими доказами та долучені до справи. ( т. 7 а.с. 179) залишити при справі.

8. Наркотична речовина 19,28 г. канабісу визнано речовим доказом та передано на зберігання в кімнату речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці. (т. 7 а.с. 180-182. ) залишити в кімнаті речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці.

9. Наркотична речовина 9,52 г. канабісу визнано речовим доказом та передано на зберігання в кімнату речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці. ( т. 7 а.с. 183-185) залишити в кімнаті речових доказів УМВС на Південно-Західній залізниці.

10. Копії особової справи ОСОБА_9 10.07.2012 р. визнані речовими доказами та долучені до справи ( т. 8 а.с. 223.) залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 днів.

Суддя ОСОБА_1