Єдиний унікальний номер 201/4234/15-к
Номер провадження 1-кп/201/195/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар, Запорізької області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, який навчається на 3 курсі Національного Черкаського університету ім. Б. Хмельницького, за спеціальністю прикладна математика, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , перебуваючи в інтернет клубі Паутіна, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополь 2, разом із особою, матеріали відносно якої містяться в іншому кримінальному провадженні, маючи корисливий умисел, вступив в попередню злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна з супермаркету Варус - 9, який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 8. Розподіливши ролі між собою при скоєнні злочину, а саме: особа, матеріали відносно якої містяться в іншому кримінальному провадженні, повинна була замовити м`ясо у продавця і покласти у свій візок, а потім зустрітися із ОСОБА_4 та обмінятися з ним візками, а останній в свою чергу повинен був винести м`ясо із приміщення супермаркету.
Так, ОСОБА_4 , здійснюючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої містяться в іншому кримінальному провадженні, 18 лютого 2015 року, приблизно о 09 годині 40 хвилин, прибув до супермаркету Варус - 9 розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 8 та перебуваючи в його приміщенні, діючи відповідно до заздалегідь відведених ролей, почав пересуватися по рядам супермаркету. Після чого, співучасник злочину, тобто особа, матеріали відносно якої містяться в іншому кримінальному провадженні, відповідно до відведеної їй ролі, замовила у продавця м`ясо свинячої шиї вагою 9 кілограмів 310 грамів і поклала у візок та направилася по рядах супермаркету до відділу Хліб, де зустрівся із ОСОБА_4 та діючи відповідно до попередньої змови, з метою приховання своїх дій, умисно, таємно обмінялися візками, тим самим особа, матеріали відносно якої містяться в іншому кримінальному провадженні, виконала усі дії відповідно до відведеної йому ролі, після чого направилася на вулицю, де стала чекати на ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої містяться в іншому кримінальному провадженні та згідно відведеної йому ролі, перебуваючи у супермаркеті біля колони, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, поклав м`ясо свинячої шиї вагою 9 кілограмів 310 грамів, вартістю 575 гривень 26 копійок, у свій рюкзак, а потім разом із візком направився далі по рядах супермаркету. Після чого, залишивши візок у приміщенні супермаркету та вдівши рюкзак, в якому знаходилося м`ясо, на плечі, разом із викраденим майном перетнув касову зону, вийшов на вулицю, де зустрівся із особою, матеріали відносно якої містяться в іншому кримінальному провадженні, та разом зникли з місця розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, тим самим, заподіявши ТОВ Омега матеріальну шкоду на загальну суму 575 гривень 26 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що приблизно в січні 2015 року у комп`ютерному клубі Паутіна познайомився із ОСОБА_5 , прізвище якого не пам`ятає. Десь за день до вчинення цього злочину, запропонував ОСОБА_5 вкрасти приблизно 10 кілограмів м`яса з супермаркету Варус, розташованого біля ринку Нагорний по проспекту Гагаріна у м. Дніпропетровську, на що останній погодився. Тоді вони домовилися, що ОСОБА_5 візьме м`ясо у продавця м`ясного відділу у супермаркеті та покладе його у свій візок, після чого останній повинен був зустрітися біля хлібного відділу та обміняється візками з ним, після чого він повинен був покласти до свого рюкзаку вкрадене м`ясо та винести його через каси із приміщення магазину. 18 лютого 2015 року приблизно о 09 годині 40 хвилин, він із ОСОБА_5 приїхали до супермаркету Варус, який розташований біля ринку Нагорний по проспекту Гагаріна у м. Дніпропетровську, зайшли до магазину, взяли візки та розійшлися по рядах супермаркету. Відповідно до відведеної йому ролі, він чекав ОСОБА_5 з м`ясом біля хлібного відділу, де зустрівшись із ним, обмінялися візками, як і домовлялися. Після чого, він взяв візок ОСОБА_5 , в якому знаходилося м`ясо, пройшов за колонну та переклав його собі у рюкзак. Далі він направився по рядах супермаркету, залишивши візок у приміщенні супермаркету та вдівши рюкзак, в якому знаходилося м`ясо, на плечі, перетнув касову зону, вийшов на вулицю. Зустрівся з ОСОБА_5 біля трамвайної зупинки і поїхали на ринок, розташований біля супермаркету Терра на кварталі, де вони продали вкрадене м`ясо. Від продажу викраденого м`яса на ринку виручив 500 гривень, які потратив на особисті потреби. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденої м`ясної продукції, ні вину. В скоєному щиро розкаявся.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, не працює, навчається на 3 курсі Національного Черкаського університету ім. Б. Хмельницького, за спеціальністю прикладна математика, за місцем проживання характеризується із задовільної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1, ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченого, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставини, що пом`якшує покарання, яка приведена вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 98 (дев`яносто вісім) гривень 40 (сорок) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
Керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 98 (дев`яносто вісім) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави.
В порядку п. 9 ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні:
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1