Провадження № 1-кп/487/464/14
Справа № 487/8011/14-к
ВИРОК
Іменем України

20.11.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000077 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українки, громадянки України, з средньо-спеціальною освітою, розлученою, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156 і ч.4 ст. 301 КК України

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року (більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що її доньці не виповнилось 11 років, маючи намір на порушення нормального психічного та соціального розвитку малолітньої, а також формування антиморального погляду у дитини, навмисно вчинила розпусні дії щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2004 року народження, які виразились в примушуванні останньої здійснювати оголення статевих органів з подальшою фото та відео фіксацією вказаних дій, які здатні викликати фізичне та моральне розбещення малолітньої ОСОБА_5 .

Крім того, в січня 2014 року (більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , діючи навмисно, з корисливих мотивів та з метою збуту, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою належного їй цифрового фотоапарату виготовила фото та відео продукцію за участю її малолітньої доньки ОСОБА_5 , 2004 року народження, яка відповідно до висновку експерта №1061-12062 відноситься до дитячої порнографії.

В подальшому ОСОБА_6 виготовлену фото та відео продукцію порнографічного характеру за участю малолітньої ОСОБА_5 , 2004 року народження, шляхом електронної пошти збула громадянину Швейцарії ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 200 доларів США, що еквівалентно 1600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи матір`ю та ч. 4 ст. 301 КК України, тобто виготовлення та збут творів і зображень порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала та суду показала, що вона проживає разом зі своює дочкою, яку сама утримує, батько дитине не домогає, оскільки тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі. Вона через шлюбне агентство познайомилась з громадянином Швейцарії ОСОБА_7 , з яким спілкувалась по електронній поште. Рольф Іхрингер запропонував їй зробити порнографічні фото її доньки, але вона відмовилась. Донька 16 січня 2014 року мала святкувати свій день народження, але грошей не було. Вона розповіла доньки, що можливо зробити фото та отримати за це гроші, після чого запропонувала їй зробити фото, на що дитина погодилась. Рольф Іхрингер в електронному листі надіслав їй зразки фото, подібність яких вона повинна була зробити, також він написав, щоб дитина була нафарбована , на підборах, волосся було розпущено, на фото дитина повинна бути в одязі та без одягу, зробити фото обличчя та фото статевих органів. Крім того, написав, щоб зняли відео, де дитина у ванній кімнаті справляє фізичні потреби та друге відео, щоб дитина просила гроші себе на подарунок. Фото робила належним їй цифровим фотоапаратом Canon, фото і відео знімала у себе дома, робила фото в кімнаті, на ліжку, біля ліжка, на кріслі і у ванній кімнаті, всього зробила 50 фото. Після чого фото та відео зі свого комп`ютера переслала на електрону пошту ОСОБА_8 . Потім Рольф Іхрингер переслав їй грошової переказ у сумі 120 доларів США, які вона зняла з терміналу в супермаркеті Таврія В в мікрорайоні Намив, на ці гроші вона купила планшет.

У вчиненні злочинів ОСОБА_4 щиро покаялась.

Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесні законом до категорії тяжких злочинів.

Обставиами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину, вчиненні кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченої, суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 то, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку ОНД та МОПЛ №1 не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про її особу, з урахуванням обставин, що суттєво пом`якшують покарання, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, вчиненні кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, суд вважає можливим застосувати положення ст. 69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 156 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і застосуванням п.п. 2,3 ст. 76 КК України, з застосуванням правил ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 124 КПК України витрати на проведення комплексної та додаткової комп`ютерно -технічної та містецтвознавчої експертиз в розмірі 1284,78 гривень і 978,88 грн., а всього на загальну суму 2263,66 гривень підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156 і ч. 4 ст. 301 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 156 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 301 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповіднодо ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити її від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь науково- дослідницького експертно-криміналістичного центру УМВС України в Миколаївської області за проведення експертиз 2263,66 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1