УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Присяжнюк Т.І.

суддів Глоса Л.Ф. і
Школярова В.Ф.,

за участю
прокурора Казнадзея
В.В.,

засудженого ОСОБА_1.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 05 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи апеляційним
судом по першій інстанції та касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок
Апеляційного суду Херсонської області від 03 жовтня 2007 року яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого:

- 10.12.2001 року за ст.ст.140; 208 КК України на 3 роки
позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки;

- 27.06.2002 року за ст. 185 ч.2 КК
України на 3 роки 6 місяців позбавлення
волі,

засуджено :

- за ч.1 ст. 115 КК
України на 10 років позбавлення волі;

- за ч.2
ст.115 п.п. 9,13 КК України до довічного позбавлення
волі;

- за ч.2
ст. 185 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 309
КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК
України ОСОБА_1. за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Як визнав установленим суд, злочини вчинено засудженим ОСОБА_1. за таких
обставин.

17 лютого 2006 року приблизно о 19-й годині 30 хвилин, знаходячись у
квартирі АДРЕСА_1, яку він знімав у подружжя ОСОБА_2, у ході сварки на ґрунті
особистих неприязних стосунків вчинив умисне вбивство ОСОБА_2. шляхом удушення.

Після цього ОСОБА_1., бажаючи приховати скоєне ним вбивство та з метою
уникнути викриття з боку чоловіка потерпілої - ОСОБА_3., який проживав у
квартирі АДРЕСА_2, під надуманим мотивом проник до квартири потерпілого і
використовуючи заздалегідь принесений із собою ремінь, накинув його на шию
ОСОБА_3. і задушив останнього.

У цей самий день, ОСОБА_1., після
вбивства подружжя ОСОБА_2, знаходячись в їх
квартирі таємно викрав майно потерпілих загальною вартістю 6 815 грн.

Крім того, 26 лютого 2006 року приблизно о 09-й годині на Центральному
ринку в м. Херсоні
незаконно, без мети збуту придбав у невстановленої особи 11,1 г. наркотичної
речовини - канабісу, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, перевіз її за місцем
проживання та незаконно зберігав до
вилучення 27.02.2006 року працівниками
міліції.

У касаційному поданні прокурор порушив питання про скасування вироку та
направлення справи на новий судовий розгляд через неправильне застосування
кримінально-процесуального закону, а саме через те, що суд не додержав вимог
статті 334 КПК України та безпідставно розглянув справу в порядку ст.299 КПК
України, оскільки ОСОБА_1. займав непослідовну позицію щодо визнання вини та
порядку дослідження доказів.

ОСОБА_1. у касаційній скарзі просить скасувати вирок, а справу направити на
новий судовий розгляд через суворість призначеного йому покарання. Вважає, що
судом не в повній мірі враховано його стан здоров'я, щире каяття, сприяння
розкриттю злочинів та наявність на
утриманні неповнолітньої дитини.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора, який підтримав касаційне подання і просив скасувати вирок з
наведених у поданні мотивів, засудженого ОСОБА_1., який підтримав свою
касаційну скаргу і подання прокурора, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені у поданні та скарзі доводи, колегія суддів вважає, що
касаційне подання підлягає задоволенню, а касаційна скарга - частково з таких підстав.

Відповідно
до вимог ст. 334 КПК України та роз'яснень, що містяться в п.п. 15,16 постанови Пленуму №5 від 29
червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і
постановлення вироку» мотивувальна частина обвинувального вироку має містити
насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з
обов'язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину,
форми вини і його мотивів. В цій частині вироку потрібно викласти весь обсяг
обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь
винності підсудного, а після цього - докази, покладені судом в обґрунтування своїх
висновків по кожному епізоду обвинувачення. Також суд має дати аналіз усім
зібраним у справі доказам, тобто всіх фактичних даних, які містяться в
показаннях свідків, потерпілих, підсудного, у висновку експерта та інших
джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись
лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи
тощо.

З огляду на викладене, суд був зобов'язаний дослідити всі докази, якими
органи досудового слідства обґрунтували висновки про те, що ОСОБА_1. вчинив
умисне вбивство ОСОБА_2. і ОСОБА_3., викрадення майна потерпілих та незаконне
придбання, перевезення та зберігання без мети збуту наркотичного засобу. Однак суд цих вимог закону не дотримався, судовий розгляд справи провів за скороченим
порядком, а вирок в частині засудження ОСОБА_1. за ч.1 ст. 309 та ч.2 ст. 185
КК України зовсім не мотивував. Суд не навів у вироку жодного доказу на
обґрунтування свого висновку про доведеність винності ОСОБА_1. у вчиненні цих злочинів.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 299 КПК України суд вправі, якщо
проти цього не заперечують учасники
судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

У порушення вказаних вимог закону суд, не зважаючи на те, що прокурор
заперечував проти скороченого порядку дослідження доказів, обмежився лише
допитом потерпілої та засудженого.

Поза увагою суду залишилось і те, що сам ОСОБА_1. під час судового слідства
займав непослідовну позицію щодо визнання вини та порядку дослідження доказів,
а саме, на початку розгляду справи не визнавав своєї вини і наполягав на
дослідженні наявних у матеріалах справи доказів у повному обсязі, а в
подальшому повністю визнав себе винним та погодився на розгляд справи в
скороченому порядку ( т.3 а.с. 145-146).

Виходячи з наведеного суд був зобов'язаний дослідити всі докази, якими
органи досудового слідства обґрунтували висновки про винуватість ОСОБА_1. у
вчиненні зазначених у вироку злочинів.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованими
доводи касаційного подання і частково касаційної скарги про порушення судом
вимог кримінально-процесуального закону, що є відповідно до вимог ст. 398 КПК
України підставою для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначені недоліки та
постановити законне і обґрунтоване рішення з дотриманням усіх вимог і положень
кримінально-процесуального та кримінального законів.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора
задовольнити, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1. задовольнити частково.

Скасувати вирок Апеляційного суду Херсонської області від 03 жовтня 2007
року щодо ОСОБА_1, а справу направити на новий судовий розгляд цьому ж
апеляційному суду в іншому складі суддів.

с у д д і :

Присяжнюк
Т.І. Глос Л.Ф. Школяров В.Ф.