ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Орлянської В.І.,
суддів Суржка А.В., Кравченка С.І.,
за участю прокурора Таргонія О.В.

розглянула в судовому засіданні 30 жовтня 2014 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2010 року.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2010 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України, раніше не судиму,

засуджено:

за ч. 3 ст. 149 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 149 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

за ч. 2 ст. 149 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

за ч. 2 ст. 303 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 303 КК України на 4 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 146 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 355 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Цим же вироком засуджена ОСОБА_6, судові рішення щодо якої в касаційному порядку було переглянуто 29 вересня 2011 року.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2010 року вирок щодо ОСОБА_5 змінено.

Постановлено рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_5 з 28 лютого 2008 року.

В решті вирок суду залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнано винною у тому, що вона з липня 2001 по січень 2003 року разом з ОСОБА_6, діючи у складі організованої злочинної групи вчинила: продаж жінок, у тому числі неповнолітніх, пов'язаний із законним переміщенням за їх згодою через державний кордон України до Республіки Польща для подальшого продажу іншій особі з метою сексуальної експлуатації, та замах на такий продаж; втягнення шляхом обману жінок, у тому числі неповнолітніх, у зайняття проституцією. Також за попередньою змовою з ОСОБА_6 вона незаконно з корисливих мотивів позбавила волі потерпілих, примушувала їх до виконання цивільно-правових обов'язків, збувала підроблені документи.

Злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було завдано шкоду правам та інтересам потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_5 просить судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Посилається на допущені неповноту і однобічність досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення кримінально-процесуального закону. Вказує, що під час розгляду справи в суді було порушено принцип змагальності та безпосередності дослідження доказів. Вважає, що судом неправильно було кваліфіковано її дії за ч. 3 ст. 28 КК України. Крім того зазначає, що було безпідставно збільшено об'єм обвинувачення, чим порушено положення ст. 14 Європейської конвенції про видачу правопорушників. При цьому стверджує, що призначене їй покарання є надмірно суворим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав доводи скарги необґрунтованими, а судові рішення просив залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй злочинів за обставин, встановлених судом, відповідають матеріалам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, оціненими у їх сукупності. Істотних порушень кримінально-процесуального закону при зібранні та оцінці цих доказів у зв'язку із чим їх слід визнати неналежними чи недопустимими по справі не встановлено.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_5 про порушення вимог закону при збільшенні їй об'єму обвинувачення, оскільки ця процедура була проведена у відповідності до вимог ст. 14 Європейської конвенції про видачу правопорушників, зокрема прокуратурою було направлено відповідне клопотання, а компетентні органи Республіки Польща дали на це згоду (т.6 а.с. 203,204).

Крім того необґрунтованими також є доводи ОСОБА_5 про те, що злочини вона вчиняла не у складі організованої групи. Як вбачається з матеріалів справи, її діяльність разом із ОСОБА_6, а також громадянином Республіки Польща, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, була чітко організована, а функції між учасниками групи було розподілено згідно розробленого плану вчинення злочинів. При цьому вказана група носила стійкий характер та вчиняла злочини протягом тривалого часу.

Таким чином дії ОСОБА_5 кваліфіковано правильно.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчинених нею злочинів, дані про особу засудженої, обставини справи, які впливають на ступінь її відповідальності та обрав покарання, яке є обґрунтованим, необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Підстав для пом'якшення покарання ОСОБА_5 колегія суддів не вбачає.

Крім того, наведені у касаційній скарзі доводи засудженої по суті аналогічні за змістом з доводами її апеляції, які перевірялись судом апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження. Зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

За таких обставин колегія суддів вважає постановлені по справі судові рішення законними та обґрунтованими і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 394-396 КПК України п.п. 11,15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2010 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а її касаційну скаргу - без задоволення.

С у д д і :

підпис підпис підпис

В.І. Орлянська А.В. Суржок С.І. Кравченко

Згідно з оригіналом С.І. Кравченко