Справа № 645/2912/14-к
Провадження № 1-кп/645/42/15

УХВАЛА
Іменем України
17 лютого 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
В провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 23 грудня 2014 року строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 20 лютого 2015 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор вважав доцільним продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не були допитані.
Заслухавши думку обвинуваченого, який просив змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, захисника обвинуваченого, яка просила вирішити дане питання з урахуванням позиції обвинуваченого, суд приходить до наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 307ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також, суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки в подальшому, а також з метою запобігання тиску на потерпілих та свідків, які не були допитані судом.
Таким чином обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зникли. Виходячи з положень ст.ст. 178, 183, 194 КПК України, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до 20 лютого 2015 року, суд вважає можливим продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , а в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 327, 372 КПК України, суд, -
постановив:
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк, який не може перевищувати двох місяців, тобто до 17 квітня 2015 року.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Копію ухвали направити до СІЗО УДПС України в Харківській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1