справа: №
Головуючий у першій інстанції: Камінський С.Е.
Доповідач: Вотьканич Ф.А
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2007
року м. Ужгород

Апеляційний суд
закарпатської області в складі суддів:

головуючого -
Вотьканича Ф.А., суддів - Стана І.В. і Лізанця
П.М., за участю прокурора - Кураха
Ю.М., засуджених ОСОБА_1і ОСОБА_2,
захисника -ОСОБА_3

розглянув
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями адвоката
ОСОБА_4. в інтересах засудженого ОСОБА_1., засудженого ОСОБА_2 на вирок мукачівського міськрайонного
суду від 14 травня 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженцяАДРЕСА_1 громадянина України, судимого 30 травня 2003 року Мукачівським
міськрайонним судом за ч.1 ст.185 кк України на 1 рік з іспитовим строком на
підставі ст.75 КК України впродовж 1 року,

засуджено за ч.2
ст.187 кк України на 7 років позбавлення волі та

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_2, громадянин України, не судимого,

засуджено за ч.2
ст.187 кк України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_2 час його перебування під
вартою з часу затримання 22 березня 2005 до 14 травня 2007 року - постановления вироку.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_1час його перебування під
вартою з дня затримання б квітня 2005 року до 13 квітня 2006 року.

Стягнуто з засуджених солідарно на користь ОСОБА_5 8611, 81 грн. матеріальної
шкоди та 180, 34 грн. судових витрат за
проведення трасологічної та дактилоскопічної експертиз.

Питання речових доказів вирішено судом з дотриманням вимог ст.81 кпк
України.

Запобіжним заходом щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишено
взяття під варту.

Запобіжним заходом щодо ОСОБА_1. до набрання вироком законної сили залишено
заставу.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 20 березня 2005 року біля 3 години ОСОБА_2 за
попередньою змовою з ОСОБА_1, рухаючись в автомобілі марки «Форд-Сієра» НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_2, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно,
стали наздоганяти і намагались зупинити автомобіль марки
«мерседес-Бенц»НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_5,
де на передньому пасажирському сидінні знаходилася потерпіла ОСОБА_6. в
с. павшино мукачівського району, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 почали вимагати у потерпілого зупинити автомобіль та притискали під
час руху його до узбіччя дороги,
продовжуючи переслідування ОСОБА_5,
в м. мукачеві, останній
відірвався від переслідувачів і біля 3 години 15 хвилин під'їхав до будинку
АДРЕСА_3 де проживає потерпіла ОСОБА_6,
яка вийшла з машини,
щоб відчинити ворота, в цей
момент до автомобіля, в якому видів
ОСОБА_5, підбігли ОСОБА_2 та ОСОБА_1
і, погрожуючи вбивством та застосовуючи
фізичне насильство, спричинили
останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження, після чого відкрито заволоділи належним йому
майном та грошима заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 8611, 81 грн.

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відкрито заволоділи особистим майном та грошима ОСОБА_6 спричинивши потерпілій
матеріальну шкоду на загальну суму 4676, 61 грн.

В апеляції захисник ОСОБА_4. порушує питання про скасування судового
рішення з постановлениям
щодо ОСОБА_1. виправдувального вироку в зв'язку з відсутністю в його діях
складу злочину, передбаченого ч.2 ст.187
КК України.

в обґрунтування апеляції захисник ОСОБА_4. вказує на те, що суд при постановлений" вироку невірно
оцінив докази, наявні в справі, дав їм неправильну правову оцінку, в зв'язку з чим прийшов до невірного висновку
щодо наявності вини ОСОБА_1.
у вчиненні злочину, за який його
засуджено.

в апеляції засуджений ОСОБА_2 також порушує питання про скасування судового
рішення щодо нього.

В обґрунтування апеляції посилається на те,
що злочину, за який його
засуджено не вчиняв, в ході досудового
слідства, яке проведено не в повному
обсязі, докази у справі зібрані з
порушенням норм кримінально-процесуального закону, допущені суперечності, які не були усунуті і в судовому
засіданні, що призвело до його
безпідставного засудження. Беззаперечних доказів його вини у вчиненні
злочину, за який його засуджено, ні в ході досудового слідства, ні під час судового засідання не здобуто.
посилаючись на вказані обставини просить постановити вирок, яким виправдати його за відсутністю в його
діях складу злочину, передбаченого ч.2
ст.187 кк України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
засудженого ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляцію, його захисника - адвокатаОСОБА_3,
який підтримав позицію свого підзахисного, пояснення засудженого ОСОБА_1.,
який також підтримав апеляцію, подану його захисником -адвокатом
ОСОБА_4., промову прокурора про
законність та

обґрунтовані сть
вироку, дослідивши матеріале кримі нальяої
справи,

об-говоривши
доводи апеляцій, апеляційний суд
вважає, що апеляції до

задоволення не
підлягають з наступних підстав.

Винність ОСОБА_2
та ОСОБА_1. у вчиненні злочину,
за який їх засуджено,
підтверджується зібраними у справі доказами, яким суд дав належну оцінку після дослідження
їх у судовому слідстві.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні
злочину, за який його засуджено, не визнав і показав, що він ввечері 19 березня 2005 року був в
гостях в знайомої ОСОБА_7, а потім
прийшов додому і в ніч з 19 на 20 березня 2005 року знаходився в себе вдома і з
ОСОБА_1. ні по мобільному телефону, ні
безпосередньо не спілкувався. Востаннє спілкувався з ОСОБА_1. в дитинстві, біля 8-ми років тому.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні
злочину, за який його засуджено, також не визнав і показав, що до нападу на потерпілих ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. не причетний, ввечері 19
березня 2005 року він знаходився в кінотеатрі на перегляді кінофільму зі своєю
дівчиною ОСОБА_16., а потім був в гостях у останньої. Прийшов додому близько
1-ї години 20 березня 2005 року і з того часу нікуди не відлучався, в той період з ОСОБА_2. не бачився і не
спілкувався.

незважаючи на те, що ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 свою вину не визнали, така
повністю доведена наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 20 березня 2005 року біля 2-ї години, він разом з ОСОБА_6. перетнули державний
кордон України. Слідуючи з м. чоп в м. Мукачево, по дорозі в с. Павлино їх наздогнала
автомашина, а коли вони порівнялись, притискаючи їхню машину ближче до правого
краю дороги, молодий чоловік подав йому
рукою знак зупинитись, однак він
збільшив швидкість і відірвався від автомобіля переслідувачів. Прибувши в
АДРЕСА_4 де проживає ОСОБА_6 в той час коли остання вийшла з авто, щоб відчинити ворота, до його автомобіля підбігло двоє молодих
людей, відчинили дверцята і один з них -
ОСОБА_1приставив до нього ніж і почав вимагати гроші, в той момент коли він вийшов з машини, щоб дати гроші нападникам, інший чоловік наніс йому удар по
переніссю, тоді вони разом стали
наносити йому удари руками та ногами в різні частини тіла, від чого він втратив свідомість.

Потерпіла
ОСОБА_6. показала, що 20 березня 2005
року вона разом з ОСОБА_5 на його автомобілі їхала з Німеччини в Україну.
Перетнувши кордон, слідуючи з м. чоп в
м. Мукачево, біля 3 години біля с.
павлино, їх наздогнав автомобіль під
керуванням ОСОБА_2 і почав їх притискати до узбіччя дороги і намагаючись
зупинити автомобіль ОСОБА_5, однак
останній збільшив швидкість і відірвався від нападників. Прибувши в АДРЕСА_4 де
вона проживає, вийшла з авто і пішла до
квартири, щоб взяти ключі від воріт.Коли
повернулась, то побачила, як ОСОБА_5 б'ють двоє чоловік, одного з яких, ОСОБА_2,
вона одразу впізнала. Побачивши це,
почала кричати, на крик вибіг її
чоловік, -ОСОБА_8., тоді нападники злякались, сіли в автомобіль, який їх переслідував і втекли, захопивши з собою її пальто, сумки та інші речі.

З показань свідкаОСОБА_8. вбачається, що 20 березня 2005 року його дружина -
ОСОБА_6 повинна була повернутись з Німеччини. Біля 3-ї години вона
зателефонувала і попросила відчинити ворота. Коли він вийшов надвір, почув голос дружини, яка кричала,
що когось б'ють. Коли наблизився,
то побачив, що двоє хлопців
почали тікати, яких наздогнати не
зміг, а ті, в свою чергу,
сіли в автомобіль і від'їхали.

Свідок ОСОБА_9. показав,
що від ОСОБА_10 яку добре
знав, довідався про те, що ОСОБА_11.,
з яким також добре знайомий,
забрав від людей, які хотіли
виїхати на сезонні роботи, 11 закордонних
паспортів і не повертає. ОСОБА_10 також повідомила, що вказані паспорти ОСОБА_11. передав
ОСОБА_12 яка мешкає в м. києві. Будучи на початку червня 2005 року
по справам в м. Києві він зустрів ОСОБА_12. і попросив повернути людям
закордонні паспорти, за що остання стала
вимагати по 50 доларів США
за паспорт, вона передала йому паспорти, однак грошей за них він їй не дав, а по приїзді додому передав паспорти ОСОБА_10
для передачі їх власникам.

З показань свідка ОСОБА_13 вбачається,
що 20 березня 2005 року він бачив як ОСОБА_1 прийшов додому біля 1
години, звікди він прийшов він не
знає, він просидів на дворі біля
під'їзду, де проживає ОСОБА_1 до 4
години ранку, але той з під'їзду більше
не виходив.

Аналогічні показання дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_1 показав, що 20
березня 2005 року його син - ОСОБА_1 прийшов додому біля 00 години 30 хвилин і
ліг спати, більше вночі нікуди не
виходив.

З показань свідкаОСОБА_15
вбачається, що він був понятим при
проведення впізнання. Коли до слідчого кабінету завели ОСОБА_1,
потерпілий ОСОБА_5 одразу впізнав його.

З висновку судово-медичної експертизи №12 від 25 березня 2005 року
вбачається, що ОСОБА_5. були спричинені
тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді:

Проведеним впізнанням особи, під час
якого потерпіла ОСОБА_6. впізнала і вказала на ОСОБА_2 як на особу, яка вчинила злочин.

Згідно протоколу очної ставки між ОСОБА_2. і ОСОБА_6. вбачається, що остання повторно вказала на ОСОБА_2,
як на особу, яка
вчинила розбійний напад.

Протоколом про проведення впізнання автомобіля, ОСОБА_6. впізнала автомобіль марки
"Форд-сієра", за керном якого
був ОСОБА_2 під час переслідування.

Згідно протоколу
про проведення впізнання особи ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_1,
як особу, що
вчинила відносно нього злочин.

З протоколу про проведення виїмки та оглядом фотокарток вбачається, що ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_1 і показав на
нього, як на особу, яка вчинила злочин.

З протоколу очної ставки між ОСОБА_1. і ОСОБА_5
видно, що останній повністю підтвердив
свої показання і вказав на ОСОБА_1 як на особу,
що скоїла відносно нього злочин.

Винність ОСОБА_1. і ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, стверджується і іншими матеріалами
кримінальної справи, зокрема: протоколом
відтворення обстановки і обставин події за участі ОСОБА_6. і ОСОБА_5;
роздруківкою телефонних розмов абонента ОСОБА_1., згідно якої останній о 23 годині 24 хвилини
телефонував на мобільний телефон ОСОБА_2 з району вул.. червоноармійської;
роздруківкою телефонних розмов абонента ОСОБА_2, з якої вбачається, що останній телефонував на мобільний телефон ОСОБА_1.;
роздруківкою телефонних розмов з мобільного телефону ОСОБА_1., згідно якої останній вночі 20 березня 2005
року телефонував на мобільний телефон ОСОБА_2; роздруківкою з'єднань абонента
ОСОБА_1., якою стверджується, що останній викинув свою СІМ-картку на третій
день після затримання ОСОБА_2; роздруківкою прив'язки абонента ОСОБА_2 до
місцевості, згідно якої в ніч з 19 на 20
березня він рухався по місту Мукачево,
користувався мобільним телефоном,
з якого було здійснено дзвінок Сім-карткою ОСОБА_5 в районі базової
станції на павловій горі.

Твердження засудженого ОСОБА_2 у апеляції про істотну неповноту та
неправильність досудового і судового слідства не ґрунтується на матеріалах
справи і спростовано наведеними у вироку доказами, яким суд дав належну оцінку.

Суд дав критичну оцінку показанням ОСОБА_2 про те, що він злочину, за який його засуджено не вчиняв, з ОСОБА_1. ні в ніч з 19 на 20 березня 2005
року, ні за довго до того не
спілкувались, а також про його
місцезнаходження 20 березня 2005 року.

Такі показання засудженого суперечать об'єктивним доказам
у справі, зокрема, показанням самих потерпілих та свідків іванчо
О.О, ОСОБА_8., які повністю
взаємоузгоджуються одні з одними,
роздруківками телефонних розмов,
згідно яких і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вночі 20 березня 2005 року телефонували
один одному, в тому числі і з викраденої
Сім-картки потерпілого ОСОБА_5, а також
показаннями потерпілих під час проведення впізнання та очних ставок.

твердження захисника ОСОБА_4. про те, що злочину,
останній не вчиняв, суд невірно
оцінив докази у справі, дав їх
неправильну правову оцінку, в зв'язку з
чим прийшов до невірного висновку щодо наявності вини ОСОБА_1.за який його
засуджено, також не грунтуються на
матеріалах справи і спростовані наведеними у вироку доказами.

Згідно
роздруківок з'єднань абонента ОСОБА_1. останній в ніч з 19 на 20 березня 2005
року телефонував ОСОБА_2, що спростовує
твердження апелянта про непричетність монди до вчинення розбійного
нападу.

покарання
засудженим ОСОБА_2 і ОСОБА_1 призначено у відповідності до вимог закону і є
справедливим.

керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляції
засудженого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_4. в інтересах засудженого ОСОБА_1.
залишити без задоволення, вирок Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2007 року щодо ОСОБА_2а
Євгена Васильовича та монди Василя Васильовича - без зміни.