АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-18307 Головуючий
Категорія ст. 286 ч. 2 СВИТКА
КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2007
р. Колегія судців
судової палати в
кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ДЕМИДЕНКА А.І.

суддів ВОСКОЛОВИЧА В.І.,

ЯТЧЕНКА М.О.

за участю прокурора ГРИШАНОВОЇ Н.Д.

адвоката ОСОБА_1

цивільного

позивача ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією цивільного позивача ОСОБА_2 на вирок
Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 від призначеного йому покарання звільнено з випробуванням та встановленням
іспитового строку тривалістю один рік.

На підставі ст..
76 КК України на засудженого ОСОБА_3 судом покладено обов'язок не виїжджати на
постійне місце проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти
вказані органи про зміну місця проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5960 гривень 71 коп. у відшкодування заподіяних збитків та на користь ОСОБА_4 3881 грн. 05 коп. в рахунок
відшкодування шкоди, заподіяної - каліцтвом та 9000 гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 кошти в період з 28 листопада по 30 листопада 2006 року з розрахунку 375 гривень в місяць, а з 1 грудня 2006
року по 3 травня 2009 року - 400 гривень в місяць
в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом.

Вирішена доля речових доказів по
справі.

ОСОБА_3
засуджений за те, що він 2
січня 2006 року,
приблизно о 23 годині,
в смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського
району Черкаської області, керуючи автомобілем ВАЗ-2104. державний номер
НОМЕР_1, рухаючись по АДРЕСА_1, в темну пору доби, не врахувавши дорожньої
обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого
«під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій
повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що
перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух», і п. 12.2 цих
правил, згідно якого»у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості
швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості
дороги», внаслідок чого не впоравшись з керуванням здійснив наїзд на
цегляний паркая домоволодіння АДРЕСА_2, від чого
потерпілий ОСОБА_4. який являвся пасажиром даного автомобіля, отримав тілесні ушкодження у вигляді саден нижніх кінцівок, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також закритої тупої
черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня,
субарахноїдального крововиливу, забійної рани правої тім'яної ділянки,
крововиливу лівої вушної раковини, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що являються небезпечними для життя.

В апеляції,
цивільний позивач ОСОБА_2, посилаючись на неправильне
вирішення судом заявлених по справі цивільних позовів, просить вирок суду в цій
частин змінити, а саме:

задоволити її цивільний позов в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_3 на її
користь витрати понесені на лікування, харчування, навчання, необхідний
сторонній і побутовий догляди, всього в сумі 10299 гривень 40
коп. та 300 гривень
витрат н юридичну допомогу;

змінити вирок в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом в розмірі 400 гривень щомісяця
до 3 травня 2009 року, визначивши
суму стягнення в розмірі мінімальної заробітної
плати щомісяця, починаючи з 1 грудня 2006 року по 3 травня 2009 року;

змінити вирок в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, збільшивши розмір її
відшкодування з 9000 гривень до 50000
гривень.

Заслухавши доповідача, прокурора, цивільного позивача, адвоката та
засудженого, вивчивши матеріали кримінальної справи та доводи
апеляції, судова палата вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню із
наступних підстав.

Висновок суду
про винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обгрунтований
перевіреними судом доказами, яким дана вірна юридична оцінка і ніким не
оспорюється.

Дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно, а призначене судом покарання
відповідає характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину,
даним про особу, пом'якшуючим та обтяжуючим його відповідальність обставинам і
є розмірним.

Звільнення
засудженого ОСОБА_3 на підставі ст..
75 КК України від призначеного йому
покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, судова палата
вважає законним та обгрунтованим.

Поряд з цим судова палата вважає за необхідне змінити вирок в частині
вирішення заявлених по справі цивільних позовів.

Зокрема, з урахуванням характеру та
обсягу фізичних, душевних та психічних страждань, яких зазнав ОСОБА_4,
моральних переживань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, тяжкості змін у його
життєвих стосунках на тривалий період часу, судова палата

збільшує розмір відшкодування моральної шкоди, що
підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з 9000 гривень до 25000 гривень.

Зміні підлягає також, визначений судом порядок
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 400 гривень щомісячно в рахунок відшкодування
шкоди, заподіяної каліцтвом за період з 1 грудня 2006 року по 3 травня 2009 року на
стягнення зазначеного виду шкоди відповідно до вимог ст.. 1195
ЦК України в розмірі мінімальної заробітної плати,
що визначається щорічно Законом України «Про бюджет України».

Судова палата також вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 1195 ЦК України стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на визначений висновком МСЕК постійний
сторонній догляд за ним в розмірі половини(50%) мінімальної заробітної
плати, що визначається щорічно Законом України «Про бюджет України», починаючи з 1 грудня 2006 року по 3 травня 2009 року щомісячно.

Витрати на спеціальний медичний та побутовий догляди відшкодуванню не підлягають, поскільки такі види догляду висновком
МСЕК не визначені.

Апеляція ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь моральної
шкоди в сумі 50000 гривень,
судовою палатою не розглядається в зв'язку з відмовою апелянта від своїх вимог
в цій частині.

Рішення суду в частині вирішення заявленого по справі цивільного позову про
стягнення витрат на лікування, харчування,
навчання та юридичну допомогу, є законним та обґрунтованим і зміні або
скасуванню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст., ст.. 365, 366 КПК
України, ст., ст.. 1193,
1195 ЦК України, судова палата, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію цивільного позивача ОСОБА_2 задовільнити частково.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської
області від 27 листопада 2006 року відносно ОСОБА_3 в частині
вирішення судом заявлених по справі цивільних позовів - змінити.

Збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, що
підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з 9000 гривень до 25000 гривень.

Змінити визначений судом порядок стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 400 гривень
щомісячно в рахунок відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом за період з 1 грудня 2006 року по З травня 2009 року, на стягнення зазначеного виду шкоди на протязі того ж періоду
щомісячно в розмірі мінімальної заробітної плати, що визначається
щорічно Законом України «Про бюджет України».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 витрати на визначений висновком МСЕК постійний сторонній
догляд за ним в розмірі половини (50%)
мінімальної заробітної плати, що визначається щорічно Законом України «Про бюджет України», починаючи з І грудня 2006 року по 3 травня 2009 року щомісячно.

В решті частини, цей же вирок
залишити без змін.