Справа № 463/3881/14-к Головуючий у 1 інстанції: Р.Я. Головатий
Провадження № 11-кп/783/727/14 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 23.09.2014 року,-

в с т а н о в и л а:
вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2014 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого, останній раз: 02.07.2014р. Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 02.07.2014р. і остаточно призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 21.07.2014 року о 14:15 год. за попередньою змовою із ОСОБА_8 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в приміщенні супермаркету Фуршет, що по вул. Б. Хмельницького, 176 у м. Львові, вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: грошові кошти в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що належали ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_8 , витягнувши з сумки ОСОБА_9 гаманець червоного кольору, дістав з нього грошові кошти, частину яких передав ОСОБА_7 , після чого поклав гаманець до сумки потерпілої. В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи при собі викрадені грошові кошти ОСОБА_9 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із даним вироком, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 23.09.2014 року, в якій просить даний вирок змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та призначити йому покарання не пов`язане із позбавлення волі. В обґрунтування зазначає, що вирок надто суворий і не відповідає особі засудженого. Апелянт вказує, що судом не було враховано, що ОСОБА_7 скоїв останній злочин 21.07.2014 року, тобто на цей час вирок Личаківського районного суду м. Львова від 02.07.2014 року відносно нього не набрав законної сили тому, підстав для застосування ст. 71 КК України немає. Не врахував суд першої інстанції, як зазначає апелянт, думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_7 волі; перебування на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 двох неповнолітніх дітей, один з яких малолітній; наявність хронічних захворювань у обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка заперечила подану апеляційну скаргу, пояснення захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема визнавальними показами обвинуваченого, яким суд дав належну оцінку і навів у вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, відшкодування шкоди, заподіяної злочином, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до абз.1 п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Таким чином, посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не враховано, що обвинуваченим ОСОБА_7 останній злочин вчинено в час, коли вирок Личаківського районного суду м.Львова від 02.07.2014 року не набрав законної сили, а покарання за вчинення останнього злочину слід призначити керуючись ч.4 ст. 70 КК України є безпідставним.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, наслідки вчиненого злочину, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства і справедливо обрав покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 71 КК України до даного покарання, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 02.07.2014р. і остаточно призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваного вироку суду першої інстанції за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не виявив істотних порушень кримінального процесуального та кримінального законів, які б тягнули за собою зміну чи скасування вироку суду; вирок суду є обгрунтованим, вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 23.09.2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3