№566/317/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником юридичної особи ОСОБА_4 від 30 квітня 2015 року у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000092 від 17 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента Млинівського державного технолого-економічного коледжу, не одруженого,

- раніше судимого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до міри покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., штраф сплачений 27 лютого 2015 року, судимість не погашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , будучи вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2015 року судимим ч.1 ст.185 КК України, маючи цю судимість не зняту та не погашену у встановленому законом порядку, належних висновків не зробив і, 16 лютого 2015 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи в супермаркеті «Наш Край» ТзОВ «Агро-Р», який знаходиться в смт. Млинів по вул. Ватутіна, 38, Рівненської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрав з товарної вітрини дві пляшки коньяку «Леутари 3» об`ємом 0,5 л., вартістю 88,29 грн. за пляшку, в результаті чого ТзОВ «Агро-Р» завдано майнову шкоду на загальну суму 176,58 грн.

В судовому засіданні, 30 квітня 2015 року, сторони кримінального провадження надали суду угоду про примирення від 30 квітня 2015 року, між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником юридичної особи ОСОБА_4 .
У відповідності до угоди про примирення від 30 квітня 2015 року враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні, а також на виконання зобов`язання вчинити дії, не пов`язані з відшкодуванням шкоди, вибачився перед представником потерпілого ОСОБА_4 за викрадення чужого майна, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі, із звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язку, передбаченого п.2 ч.1 ст.76 КК України, з забороною виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Підставами для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, позитивна характеристика за місцем проживання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та надав суду згоду на затвердження угод про примирення, вказавши, що він цілком розуміє наслідки укладення даної угоди.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду і вказала, що матеріальна шкода ТзОВ «Агро-Р» повністю відшкодована та претензій до обвинуваченого вони не мають.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, прокурора, який не заперечив проти затвердження угоди про примирення, вважає, що угода про примирення від 30 квітня 2015 року укладена між ОСОБА_5 та представником юридичної особи потерпілого ОСОБА_4 підлягає затвердженню.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
У відповідності до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.185КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Згідно вимог ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Зміст угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 відповідає вимогам ст.471 КПК України.
У відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником юридичної особи ОСОБА_4 , передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, а по місцю навчання - посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Покарання визначене в угоді про примирення відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про примирення повністю відповідають вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для примирення між потерпілим та обвинуваченим, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому є всі підстави для затвердження угоди про примирення, укладеної 30 квітня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_10 та представником юридичної особи ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановами про приєднання речових доказів від 17 лютого 2015 року дві пляшки коньяку «Леутари» та оптичний диск з наявними в ньому відеозаписами крадіжки коньяку приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000092 в якості речових доказів.

Розпискою від 20 лютого 2015 року підтверджується, що ОСОБА_4 отримала від слідчого дві пляшки коньяку, які були викрадені 16 лютого 2015 року і зобов`язується зберігати їх до вирішення справи в суді.

(а.с. 15 кримінального провадження № 0000092)
У відповідності до п.п 4 п.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому: майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_11 не приймалось.

НА ПІДСТАВІ НАВЕДЕНОГО,
КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 368, 370, 374, 394, 473-476, КПК УКРАЇНИ,
СУД, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 30 квітня 2015 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази:

- дві пляшки коньяку «Леутари» - залишити ОСОБА_4 ;

- оптичний диск з наявними в ньому відеозаписами крадіжки коньяку, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000092.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1