справа № 164/667/15-к
п/с 1-кс/164/79/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 червня 2015 року смт. Маневичі

Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , особи, яка звернулася зі скаргою - ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на дії та бездіяльність прокурора Маневицького району Волинської області ОСОБА_5 .

Скарга надійшла до суду 2 червня 2015 року.

Перевіривши матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , а також пояснення ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою на дії та бездіяльність прокурора Маневицького району Волинської області ОСОБА_5 . Свої вимоги обґрунтував тим, що за результатами розгляду його звернення на неправомірні, на його думку, дії представників адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області під час надання йому побачення із адвокатом, а також на невідповідність наказу начальника Маневицької виправної колонії № 42 від 27.02.2014 року № 94 „Про утримання вартості харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових послуг із засуджених, які не працюють, з коштів на їхніх особистих рахунках вимогам ст. 121 КВК України ОСОБА_4 прокурором Маневицького району ОСОБА_5 було направлено повідомлення за вих. № 68-51-13 від 30.03.2015 року, яке він отримав лише 13.05.2015 року, згідно якого вказаний наказ начальника установи є законним, а дії працівників адміністрації установи відповідають вимогам п. 4 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Із такими висновками прокурора ОСОБА_4 не згідний, а тому просив зобов`язати прокурора Маневицького району ОСОБА_5 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення представниками адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а також зобов`язати начальника Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області привести у відповідність до вимог ст. 121 КВК України наказ № 94 від 27.02.2014 року „Про утримання вартості харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових послуг із засуджених, які не працюють, з коштів на їхніх особистих рахунках, скасувавши рішення прокурора Маневицького району ОСОБА_5 від 30.03.2015 року, прийняті за наслідками розгляду його звернення..

В судовому засіданні ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду скарзі, просив зобов`язати прокурора Маневицького району ОСОБА_5 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення представниками адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а також зобов`язати начальника Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області привести у відповідність до вимог ст. 121 КВК України наказ № 94 від 27.02.2014 року „Про утримання вартості харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових послуг із засуджених, які не працюють, з коштів на їхніх особистих рахунках, скасувавши рішення прокурора Маневицького району ОСОБА_5 від 30.03.2015 року, прийняті за наслідками розгляду його звернення. Підтвердив, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення він до прокурора Маневицького району ОСОБА_5 не звертався, вимог про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення представниками адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, в поданому у прокуратуру району зверненні від 27.02.2015 року не заявляв.

Прокурор прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 вважає доводи скарги необґрунтованими, а тому в її задоволенні просив відмовити. Стверджує, що ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення до прокурора Маневицького району ОСОБА_5 не звертався, а тому його вимоги в поданій до суду скарзі про зобов`язання прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення представниками адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, не підлягають до задоволення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , думку прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії та бездіяльність прокурора Маневицького району Волинської області ОСОБА_5 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно ч. 1-3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Маневицькій виправній колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області, звернувся до слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області зі скаргою на рішення прокурора Маневицького району ОСОБА_5 від 30.03.2015 року, прийняті за наслідками розгляду його звернення. В поданій до суду скарзі та в судовому засіданні ОСОБА_4 просив зобов`язати прокурора Маневицького району ОСОБА_5 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення представниками адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а також зобов`язати начальника Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області привести у відповідність до вимог ст. 121 КВК України наказ № 94 від 27.02.2014 року „Про утримання вартості харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових послуг із засуджених, які не працюють, з коштів на їхніх особистих рахунках, скасувавши рішення прокурора Маневицького району ОСОБА_5 від 30.03.2015 року, прийняті за наслідками розгляду його звернення.

В ході розгляду скарги встановлено, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 від 27.02.2015 року, яке надійшло в прокуратуру Маневицького району 5.03.2015 року, на неправомірні, на його думку, дії представників адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області під час надання йому побачення із адвокатом, а також на невідповідність наказу начальника Маневицької виправної колонії № 42 від 27.02.2014 року № 94 „Про утримання вартості харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових послуг із засуджених, які не працюють, з коштів на їхніх особистих рахунках вимогам ст. 121 КВК України ОСОБА_4 прокурором Маневицького району ОСОБА_5 було направлено повідомлення за вих. № 68-51-13 від 30.03.2015 року, яке він отримав лише 13.05.2015 року, згідно якого вказаний наказ начальника установи є законним, а дії працівників адміністрації установи відповідають вимогам п. 4 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 до прокурора Маневицького району ОСОБА_5 не звертався, вимог про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення представниками адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, в поданому у прокуратуру району зверненні від 27.02.2015 року не заявляв. Зазначені обставини ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, а також вимоги п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, вимоги ОСОБА_4 про зобов`язання прокурора Маневицького району ОСОБА_5 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення представниками адміністрації Маневицької виправної колонії № 42 управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, до задоволення не підлягають.

При вирішенні інших вимог скарги ОСОБА_4 слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 12 Закону України „Про прокуратуру прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду. Прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.ОСОБА_4 із скаргами на дії та бездіяльність прокурора Маневицького району ОСОБА_5 за наслідками розгляду його звернення від 27.02.2015 року до вищестоящого прокурора не звертався, що підтвердив в судовому засіданні.
Разом з тим, ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені за зверненням до слідчого судді. Виходячи з наведеного, інші вимоги скаргиОСОБА_4 до задоволення не підлягають, оскільки їх вирішення не належить до компетенції слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 110, 214, 218, 303-307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволені скарги ОСОБА_4 на дії та бездіяльність прокурора Маневицького району Волинської області ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1