Справа № 310/7113/14-к
ВИРОК

Іменем України

26 листопада 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області
у складі
головуючого-судді Петягіна В.В.,

при секретарі:
Ледовськой А.В.,

за участі прокурора
Бондаренко В.В., Кривцун О.А.

захисника-адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бердянська
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0003982 від 16.08.2014р.
за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Бердянськ Запорізької
області, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого, не
одруженого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:
14.06.1991 року Бердянським міським судом
Запорізької області за ч.2 ст.140 КК
України до 2 років позбавлення волі.
12.06.1993 року звільнений за відбуттям
строку покарання; 13.03.1995 року
Бердянським міським судом Запорізької
області за ч.3 ст.140, ч.2. ст.140, ч.2 ст.42 КК
України, до 3 років позбавлення волі.
11.10.1997 року звільнений за відбуттям
строку покарання; 19.05.1998 року
Бердянським міським судом Запорізької
області за ч.1 ст. 196-1 КК України, до 2
років позбавлення волі. Згідно ст.45 КК
України звільнений від покарання з
випробувальним строком 2 роки; 17.06.1999
року Бердянським міським судом
Запорізької області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.
196-1, ст.42, ст.43 КК України до 4 років
позбавлення волі. 06.11.2001 року перегляд
вироку Оріхівським районним судом
Запорізької області, визначено
остаточне покарання до 3 років
позбавлення волі. 26.01.2002 року
звільнений за відбуттям строку
покарання; 02.12.2004 року Бердянським
міськрайонним судом Запорізької
області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст. 309,
ст.70 КК України до 4 років позбавлення
волі. 16.04.2008 року звільнений за
відбуттям строку покарання; 19.11.2008 року
Бердянським міськрайонним судом
Запорізької області за ст.395 КК України
до 2 місяців арешту. 19.01.2009 року
звільнений за відбуттям строку
покарання; 02.06.2010 року Бердянським
міськрайонним судом Запорізької
області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років
позбавлення волі. Згідно ст.ст.75,76 КК
України від відбування покарання
звільнений з випробувальним строком 2
роки; 18.02.2011 року Бердянським
міськрайонним судом Запорізької
області за ч.3 ст.185, 71 КК України до 5
років позбавлення волі. 21.07.2014 року
звільнений умовно-достроково на не
відбутий строк 1 рік 3 місяця 11 діб, у
скоєнні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, будучи раніше судимим за
вчинення умисних тяжких злочинів, в
тому числі корисливих, судимість за які
не знята і не погашена у встановленому
законом порядку, відповідних висновків
для себе не зробив, на шлях виправлення
не став та знову вчинив корисливий
злочин при наступних обставинах.

Так, 14 серпня 2014 року приблизно об
11 годині знаходячись біля
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_2 діючи умисно, з
корисливих мотивів, з метою вчинення
крадіжки чужого майна, будучи
впевненим, що за його злочинними діями
ніхто не спостерігає, через паркан
проник на вказану територію, звідки
таємно, повторно викрав металеву трубу
вагою 20кг., металевий швелер вагою 26 кг.,
металевий швелер вагою 17 кг, а всього
загальною вагою 63 кг, що з урахуванням
вартості металобрухту 2,4 грн за 1 кг на
час вчинення злочину, складає 151,2
гривень, яким розпорядився на свій
власний розсуд, завдавши шкоду
потерпілому ОСОБА_3 на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 себе винним по пред'явленому
обвинуваченню у скоєнні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
визнав повністю, пояснив, що він дійсно
14 серпня 2014 року приблизно об 11 годині з
території домоволодіння в АДРЕСА_3,
таємно викрав металеву трубу вагою
20кг., металевий швелер вагою 26 кг.,
металевий швелер вагою 17 кг, згодний з
вартістю викраденого майна. Дані речі
він здав на пункт прийому металобрухту,
а гроші потратив.

Вислухавши думку учасників
судового розгляду, приймаючи до уваги
те, що обвинувачений ОСОБА_2 не
оспорює фактичні обставини справи,
кваліфікацію кримінального
правопорушення, яке йому
інкримінується, вірно розуміє зміст
обставин справи, відсутні сумніви в
добровільності його позиції, суд за
згодою учасників судового розгляду в
порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК
України, визнав недоцільним
дослідження доказів щодо обставин, які
ніким не оспорюються, і обмежився
допитом обвинуваченого та
дослідженням матеріалів, що
характеризують його особу. Крім того,
судом роз'яснено, що у такому випадку
учасники судового провадження будуть
позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.
185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинена
повторно, поєднана з проникненням у
сховище.

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 у відповідності
зі ст. 65 КК України, суд ураховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, а також обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом'якшують
покарання, згідно ст. 66 КК України, суд
визнає щире каяття, позитивну
характеристику.

Обставиною, що обтяжує покарання,
згідно ст. 67 КК України, суд визнає
рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи та
особу обвинуваченого ОСОБА_2, який
раніше неодноразово судимий за
вчинення умисних корисливих злочинів,
неодноразово відбував покарання в
місцях позбавлення волі, проте на шлях
виправлення не став, суд вважає
можливим його виправлення та
перевиховання тільки в місцях
позбавлення волі, призначивши
покарання передбачене санкцією ч.3 ст.
185 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України, та призначити йому покарання у
виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання приєднати
частку не відбутого покарання за
вироком Бердянського міськрайонного
суду від 18.02.2011 року, та остаточно
визначити покарання у вигляді трьох
років одного місяця позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту
затримання ОСОБА_2 з 18.40 годин 19.11.2014
року.

Запобіжний захід до вступу вироку у
законну силу залишити тримання під
вартою.

Речові докази залишити за
належністю потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити учасникам
процесу.

Суддя
В.В.Петягін