Справа № 1-242/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - Шевчука М.П.

при секретарі - - ОСОБА_1

з участю прокурора - Кравчук Л.В.

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 Вячеслава Анатолійовича, 08 грудня 1977 року

Народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина

України , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлученого на

утримані одна неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_3,

тимчасово не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

Максименка буд. № 47 Броварського району Київської області,

раніше не судимого.

у скоєні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України (ред. 2001р.)

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_3 умисно, спричинив потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.

Так, 27 січня 2011 року близько 16 години , підсудний ОСОБА_4 перебував в будинку домоволодіння в с. Княжичі на вул. Максименка буд. № 47 Броварського району Київської області, де проживає разом з своєю матірю, потерпілою ОСОБА_2. Там між ним та потерпілою ОСОБА_2 раптово виник конфлікт, на грунті раніше виниклих неприязних відносин, через не згоду потерпілої, з стилем життя підсудного і утримання собаки в приміщенні будинку. При цьому, підсудний підбігши до потерпілої, умисно штовхнув її на крісло та замахнувся для нанесення ударів по обличчю. В подальшому, підсудний взявши в руки плоскогубці, що лежали поряд на столі, з метою нанесення тілесних ушкоджень своїй матері, потерпілій ОСОБА_2, замахнувся для нанесення тілесних ушкоджень, а потерпіла захищаючись, виставила для захисту праву руку. Підсудний, умисно наніс, біля двох ударів, своєю рукою у якій були плоскогубці, по правій руці потерпілої в область ліктя та запястя, якою вона закривала обличчя. Як наслідок, потерпілій ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження в вигляді: уламкового перелому правої ліктьової кістки в нижній треті, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 31/25 від 01.03.2011 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли тривалий розлад здоровя, так як для зрощення перелому, необхідно більше 21 дня.

Органом досудового слідства, підсудному ОСОБА_3 предявлено обвинувачення в вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в умисному завданні середньої тяжкості тілесного ушкодження за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку не визнав та пояснив, що він дійсно, 27.01. 2011 року близько 16 години, перебував в будинку в с. Княжичі на вул. Максименка буд. № 47 Броварського району Київської області, де проживає разом з своєю матірю ОСОБА_2, сином та співжителькою. Там між ним та матірю виник конфлікт, на грунті раніше виниклих неприязних відносин, через те, що його собака погризла килим. При цьому, стала своєю рукою бити по столі, після підбігла до нього та намагалась його ударити, він виставив вперед руку і мати по ній ударилась. В подальшому, мати стала кричати та розсувати меблі по хаті, у неї почалась істерика і він залишив її у хаті та пішов покликати сусідів, щоб побачили, що робить мати. Він матері не бив і не наносив її пошкоджень, травма руки у неї виникла через те, що вона била рукою по столі або ж коли била його то ударилась об його руку. У нього з матірю, склались погані відносини на протязі двох останніх років, вони не розмовляють, а ще погіршились, коли він привів до хати жити співмешканку, після цього мати намагається з його сестрою вигнати його з будинку. Просить не позбавляти його волі, він в подальшому буде намагатись уникати скандалів та врахувати, що він, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на утриманні має неповнолітню дитину та надати шанс на виправлення.

Крім показів підсудного ОСОБА_3 його винність в інкримінованому злочині підтверджується слідуючими доказами, а саме :

- показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила, що дійсно 27 січня 2011 року близько 16 години, вона перебувала в своєму будинку домоволодіння в с. Княжичі на вул. Максименка буд. № 47 Броварського району Київської області, де проживає разом з сином, внуком. Там між нею та підсудним ОСОБА_3 який є її сином, виник конфлікт, на грунті раніше виниклих неприязних відносин, через те що собака, яку син впустив жити до хати погризла ковра. При цьому, син підбігши до неї, умисно штовхнув її вона похилилась на крісло та замахнувся для нанесення ударів по обличчю. Тоді він взяв в руки, щось металеве, похоже на плоскогубці, що лежали поряд на столі, замахнувся для нанесення удару, а вона захищаючись виставила для захисту праву руку. Син, умисно наніс, біля двох ударів, своєю рукою у якій були плоскогубці, по правій руці, якою вона закривала обличчя, вона відчула сильну біль та стала плакати. В цей же день, вона поїхала до лікарні та наклала гіпс, а на другий день поїхала до дочки, розповіла про все і вони пішли до міліції та написали заяву, про спричинення її тілесних ушкоджень. З сином у неї вже давно погані відносини, він ніде не працює, привів спів жительку, не платять ні за газ ні за освітлення. Вона до сина ніяких претензій, за спричинення її тілесних ушкоджень, не має і позовів заявляти не буле. Що стосується міри покарання, то покладається на думку суду, однак просить суворо не карати, не позбавляти сина волі.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що дійсно 28 січня 2011 року близько 15 години, вона перебувала в своїй квартирі в м. Бровари. В цей час, до неї приїхала її мати ОСОБА_2 яка проживає в своєму будинку в с. Княжичі на вул. Максименка будинок № 47 Броварського району Київської області, разом з її братом ОСОБА_3, внуком та співжителькою брата. Відносини у них склались погані, вони майже не розмовляють, через стиль життя брата. Вона побачила у матері загіпсовану руку, мати пояснила, що перед цим її наніс травму її син, говорила, що він замахнувся на неї, вона закрилась рукою і він ударив її по руці, після вони пішли у міліцію та написали про це заяву.

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що вона, на протязі року, проживає в с. Княжичі на вул. Максименка буд. № 47 Броварського району Київської області, разом з співжителем ОСОБА_3, його сином та його матірю ОСОБА_2, з якою у неї не склались відносини. Так, 27 січня 2011 року близько 19 години, вона повернулась з роботи та співжитель повідомив, що у нього знову був конфлікт з матірю, що було вона не бачила. На слідуючий день побачила гіпс на руці у ОСОБА_2, з якою вона не розмовляє.

- матеріалами висновку судово-медичної експертизи за № 31/25 від 01.03.2011 року, згідно яких потерпілій ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли тривалий розлад здоровя, так як для зрощення перелому, необхідно більше 21 дня.

/ а. с. 56 /

- матеріалами протоколу усної заяви від 29.01.2011 року, потерпілої ОСОБА_2 про спричинення її тілесних ушкоджень в с.Княжичі Броварського району, її сином.

/ а. с. 2 /

- матеріалами протоколу відтворення обстановки і обставин події від 22.02.2011 року за участю підсудного ОСОБА_4 та фототаблицею до нього.

/ а. с. 37 - 42 /

- матеріалами протоколу очної ставки підсудного ОСОБА_3 з потерпілою ОСОБА_2 яка доводить причетність підсудного до спричинення тілесного ушкодження потерпілій.

/ а. с. 43 - 45/

- матеріалами протоколу відтворення обстановки і обставин події від 20.02.2011 року за участю потерпілої ОСОБА_2 та фототаблицею до нього.

/ а. с. 22 - 27 /

Не визнання своєї вини, підсудним ОСОБА_4 судом розцінюється, як намагання підсудного уникнути покарання за вчинений злочин та введення в обману суд. Так його покази, про непричетність до вчиненого злочину, є неправдиві, не відповідають дійсним обставинам справи та зібраним матеріалам, а також вони спростовуються показами в судовому засіданні потерпілої, - матеріалами висновку судово-медичної експертизи, відповідно до якого вказано, що покази підсудного, про механізм спричинення тілесних пошкоджень потерпілій, є малоймовірним (а.с. 56), - матеріалами відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої (а. с. 22-27).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті повного усестороннього та обєктивного дослідження, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_3 в умисному нанесені середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, та спричинення по необережності тяжкого тілесного ушкодження, повністю доведена, він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.122 ч.1 КК України / в ред. 2001р./, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При призначені покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшуючими покарання обставинами стосовно підсудного ОСОБА_3 суд визнає - вперше притягується до кримінальної відповідальності, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_3 на досудовому слідстві та в судовому засіданні не встановлено.

Беручи до уваги вище наведене, та враховуючи обставини справи, дані про особу підсудного ОСОБА_3 що хоча він не визнав вину, однак, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, сам виховує неповнолітню дитину, потерпіла не настоює на суворому покаранні підсудного, суд приходить висновку, що його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією ст.ст. 122 ч.1 КК України, у вигляді обмеження, при звільненні його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України., та покладенням на нього обовязків передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 Вячеслава Анатолійовича, визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України /в ред.2001 року/, та призначити йому покарання за цією статтею в виді - 2 (двох) років обмеження волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік шість місяців, в період якого відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок, може бути оскаржено, учасниками процесу, протягом 15-ти діб з дня його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції, до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук