Провадження № 1-кп/760/272/15
Справа № 760/7111/13-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4
за участю представника потерпілого ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 29.03.2012 року приблизно о 19:00 годині знаходячись в магазині «Еко-маркет», що розташований по вул. Гетьмана, 46-А в м. Києві вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до полиці та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці магазину «Еко-маркет» чуже майно, яке належить ТОВ «ЕКО», а саме: вісім шоколадок «Рошен-класік», вартістю 11,19 гривень кожна, на суму 89,52 гривні, чотири шоколадки «Рошен-пористий», вартістю 9,95 гривень кожна, на суму 39,80 гривень, а всього на загальну суму 129,32 гривні, сховавши їх при собі під одяг в який був одягнений. Після чого ОСОБА_3 з викраденим вказаним вище майном направився до виходу та пройшовши касову зону, направився до виходу з магазину, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як при виході з магазину був затриманий охоронцями магазину «Еко-маркет» з викраденим майном.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху спрямованому на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але не доведеними до кінця з причин, що не залежали від його волі, винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
20 березня 2013 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України
Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину, щиро розкаявся і зобов`язується не вчиняти в подальшому кримінальних правопорушень.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , підтвердив винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому йому кримінальному правопорушенні, при цьому пояснив, що не бажає з боку підозрюваного ОСОБА_3 будь-яких відшкодувань, оскільки матеріальну шкоду ТОВ «ЕКО» відшкодовано в повному обсязі на досудовому розслідувані, обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, а тому є підстави для примирення, моральної шкоди не завдано, крім цього ОСОБА_3 вибачився перед представником потерпілого за вчинене.
В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.
Розглянувши питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до такого висновку.
Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України - при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В силу ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та пояснив, що цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
Відповідно до ст. 472 КПК, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбаченої статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального Процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Крім того, міру запобіжного заходу ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 377, 394, 468, 469 ,471, 473, 474, 475, 476 КПК України суд, -
Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 та представником потерпілого ОСОБА_5 від 20 березня 2013 року.
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком чинності змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження які не був присутній в судовому засіданні.
Суддя: