Справа № 11-1045 2007
року Головуючий
у 1-й інстанції Чолан М.В.
119 КК України Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

2007 року жовтня місяця 5 дня Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого -
судді: Гавриш В.М.

суддів:
Давиденко Е.В., Захожай О.І.

з участю:

прокурора: Калько О.С.

захисника: ОСОБА_1

потерпілої: ОСОБА_2

засудженого:
ОСОБА_3

розглянула в
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією
потерпілої ОСОБА_2

на вирок
Карлівського райсуду Полтавської
області від 30 липня 2007 року. Цим вироком :

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1, маючий неповнолітню дитину,
освіта вища, штампувальник ВАТ «Карлівський механічний завод», раніше не
судимий, - засуджений за ст..
119 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1
п. «Б» Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року ОСОБА_3 звільнено від
призначеного покарання.

Стягнуто із
ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 25000 грн. моральної шкоди та 1628 грн.
29 коп. матеріальних збитків . Вирішено питання стосовно речових доказів.

Згідно вироку
суду 19 листопада 2006 року між ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного
сп'яніння , та ОСОБА_4 , жителями будинку АДРЕСА_2 на площадці між 4 та 5
поверхами, на грунті того , що ОСОБА_3 спиляв замок, якім було примкнуто до
труби драбину , виникла сварка. Ключ від замка знаходився у ОСОБА_4. В ході
сварки ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_3 рукою в лице. Захищаючись, той схватив ОСОБА_4 за
куртку і потяг на себе. В подальшому, не передбачаючи наслідків у вигляді
смерті ОСОБА_4, він відштовхнув того

від себе в
напрямку стіни, під якою знаходяться східці, що ведуть на 5 поверх. ОСОБА_4 від
поштовху ударився спиною об поручні на східцях і не втримавшись на ногах упав
на залізобетонні східці, що ведуть від площадки на 4 поверх, а потім і на
залізобетонну площадку 4 поверху, В результаті падіння ОСОБА_4 отримав тяжкі
тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої спинно - мозкової травми на рівні
шийного відділу хребта у вигляді підвивиху 5 хребця, вогнищевого крововиливу
над твердою мозковою оболонкою шийного відділу спинного мозку, забою спинного
мозку з порушенням функції рухів верхніх і нижніх кінцівок і тазових органів та
крововиливу розміром 6x4 см. з . внутрішньої поверхні м'яких тканин голови в
лобній та тім'яних ділянках. В той же день він був доставлений в Карлівську
райлікарню. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер в лікарні від отриманих тілесних
ушкоджень.

В судовому
засіданні, представником державного
обвинувачення , заступником
прокурора Полтавської області, обвинувачення ОСОБА_3 зі ст. 121 ч.2 КК України
було змінено на ст. 119 ч. 1 КК України.

В апеляції
потерпілої ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вироку суду та направлення
справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції іншого району або на
додаткове розслідування . Потерпіла вважає, що в діях ОСОБА_3 мається склад
злочину передбачений ст. 12ІЧ.2 КК України, а не ст.119 ч.1 КК України, і тому
в судовому засіданні підтримала обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі.

Колегія суддів
апеляційного суду заслухавши доповідача, потерпілу ОСОБА_2 та її захисника, які
підтримали надану апеляцію, із підстав в ній наведених, заперечення засудженого
ОСОБА_3, про відсутність наміру заподіяння тілесних ушкоджень загиблому і
небажання настання таких наслідків, думку прокурора , який вважає вирок суду
законним та обґрунтованим , перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи
апеляції в її межах, приходить до висновку, що надана апеляція задоволенню не
підлягає .

Суд вірно
встановив фактичні обставини скоєного злочину та обґрунтовано визнав винним
ОСОБА_3 у скоєнні злочину за який він засуджений.

Винуватість
ОСОБА_3 доведена сукупністю доказів, зібраних та перевірених у відповідності до
чинного законодавства, достовірність яких не викликає сумніву.

ОСОБА_3. факт
спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 заподіяних ним, при обставинах
встановлених під час судового слідства, не оспорює.

Судова колегія
вважає, що суд дав належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам у їх
сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_3. у вчиненні
зазначених у вироку дій і відповідно їх кваліфікував за ст.119 ч.1 КК України.

Показання
засудженого ОСОБА_3 стосовно того, що останній не бажав і свідомо не припускав
настання наслідків у вигляді заподіяння

ОСОБА_4 тяжких
тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, перевірялись судом першої
інстанції безпосередньо на місті скоєння злочину, у сукупності із іншими
доказами у справі.

Відповідно до
обставин, які передували скоєнню злочину, взаємовідносин потерпілого та
засудженого - до настання скоєного злочину, підстав для сварки, встановлених
дій кожного із вказаних осіб, причин припинення дій з боку винної особи та
відношення засудженого до скоєного у формі необережності, способу вчинення
злочину - поштовху потерпілого в бік перил та послідуючого падіння останнього
від перил на східці, характеру та локалізації спричинених тілесних ушкоджень
потерпілому, особистих якостей винного та загально прийнятих правил
обач.1ивості, колегія суддів приходить до висновку, що по справі не доведено ,
що засуджений мав намір щодо умисного спричинення потерпілому тяжких тілесних
ушкоджень, що потягнули смерть останнього або свідомо припускав настання таких
наслідків.

Апеляційні
твердження потерпілої ОСОБА_2 , що у справі допущена неповнота досудового
слідства не відповідають дійсності, оскільки в апеляції не зазначені конкретні
слідчі дії, які б ще необхідно було виконати.

Даних про те, що
у справі допущені порушення кримінально - процесуального чи матеріального
закону, які б могли бути підставою для скасування або зміни вироку, колегією
суддів не встановлено.

Таким чином
колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції потерпілої, згідно
її меж, оскільки вирок суду відповідно до вказаного, є законним та
обґрунтованим.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного
суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Карлівського райсуду Полтавської
області від 30 липня 2007 року стосовно ОСОБА_3 залишити без змін.