Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/291/15-к
Провадження № 1-кп/506/59/15
У Х В А Л А
про відмову у затвердженні угоди про примирення
20.07.2015смт.Красні Окни
20 липня 2015 року
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
Секретаря ОСОБА_2
За участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
Представника потерпілого ОСОБА_4
та сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 .
Захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топали Красноокнянського району Одеської
області та мешканця
АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою,
військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, має на
утриманні неповнолітню дитину , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2015 року до суду з прокуратури Красноокнянського району Одеської області надійшов вищезазначений обвинувальний акт та угода про примирення , яка була укладена між представником потерпілого Чорнянської сільської ради Красноокнянського району - ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,у присутності захисника ОСОБА_6 . Відповідно до обвинувального акту від 14 квітня 2015 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому,що 03 лютого 2015 року близько 23:00 год. ,з метою таємного викрадення чужого майна , він прибув на автомобілі АЗЛК 2140 д/н НОМЕР_2 до території, що прилягає до будівлі Чорнянської сільської ради в с.Чорна Красноокнянського району Одеської області,звідки шляхом вільного доступу таємно викрав металеву трубу довжиною 2 м діаметром 0,5 м,вартістю 270 грн,чим спричинив Чорнянській сільській раді матеріальних збитків на вказану суму .
17 квітня 2015 року між представником потерпілого- Чорнянської сільської ради Красноокнянського району- ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,у присутності захисника ОСОБА_6 ,було укладено угоду про примирення. За зазначеною угодою, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнає свою вину у зазначеному діянні і зобовязується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні. Крім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо наявні підстави, передбачені законом.
Відповідно до положень ст. 314 ч.3 п.1 КПК України ,у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор , представник потерпілого ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 вважали,що у задоволенні угоди слід відмовити,так як обвинувачений є військовослужбовцем і виконання ним покарання у виді громадських робіт є неможливим. Обвинувачений ОСОБА_5 залишив вирішення зазначеного питання на розсуд суду.
Суд, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, приходить до переконання, що умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої сторони - Чорнянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області суперечать вимогам статті 56 Кримінального кодексу України.
Так ,із угоди про примирення від 17 квітня 2015 року вбачається, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 у виді 80 годин громадських робіт.
Однак ч.3 ст.56 КК України визначено,що громадські роботи не призначаються військовослужбовцям строкової служби.
За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 19 березня 2015 року був призваний за мобілізацією згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» ,термін проходження служби 18 місяців або до моменту оголошення демобілізації .Місцем проходження служби є військова частина НОМЕР_1 .
Виходячи із аналізу ст.56 КК України та ст. 36 КВК України ,які визначають громадські роботи як виконання безоплатних суспільно корисних робіт у вільний від роботи чи навчання час , вид яких визначають органи місцевого самоврядування та які відбуваються за місцем проживання засудженого, суд приходить до висновку ,що проходження військової служби за мобілізацією, хоча і є за ч.4 ст.2 ЗУ « Про війський обов`язок та військову службу» відмінним від проходження строкової служби , виключає можливість призначення такого виду покарання як громадські роботи,так як фактично особа не працює і не навчається , а саме проходить військову службу у місцях ,визначених необхідністю виконання військового обов`язку.
Таким чином, суд перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що необхідно відмовити у затвердженні угоди про примирення, оскільки встановлені обставини, передбачені пунктом 1 частини 7 статті 474 КПК України, та повернути кримінальне провадження прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,469,474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Роз`яснити сторонам, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1