Провадження № 1-кп/734/15/15 Справа № 734/3581/14-к
іменем України
22 квітня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ;
інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
29.10.2014 року ОСОБА_3 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , за ініціативою останнього, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом «ИЖ», близько 02 години 00 хвилин прибули до будинку АДРЕСА_3 та шляхом злому навісних замків за допомогою викрутки, проникли до належного ОСОБА_5 сараю розташованого напроти будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи у приміщенні вказаного сараю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 крім мотоцикла марки «ИЖ» помітили інструменти, і вних виник умисел на здійснення крадіжки чужого майна. З цією метою ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_6 таємно викрав металеву каністру ємністю 20 літрів вартістю 30 грн., наповнену бензином А-92 у кількості 20 літрів вартістю 326 грн., пластиковий кейс інструментів торгової марки «Intertool УЕ-6077» вартістю 855,20 грн. та пластиковий кейс з ручним інструментом вартістю 451,10 грн., а всього викрали майна на загальну суму 1662,60 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків.
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
29.10.2014 року близько 02 години 10 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням в інше приміщення, повторно, з приміщення сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно заволоділи мотоциклом «ИЖ планет-5» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 та законним володільцем якого є ОСОБА_5 .
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням в інше приміщення, вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю і дав суду покази, які не мають розбіжностей з вищевикладеним та зі змістом обвинувального акту. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав. У вчиненому щиро кається.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що останній не оспорює фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, повністю визнає себе за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України винним, не наполягає на дослідженні інших доказів, які є у справі, і розуміє неможливість в подальшому оскаржити в апеляційному порядку визнані ним фактичні обставини справи - то не маючи сумнівів в добровільності та правдивості позиції обвинуваченого, враховуючи відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, визнає недоцільним. Суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу ОСОБА_3 .
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене за попередньою змовою групою осіб та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно. Тому дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати як кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує особу винного, ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття та сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд в діях останнього не вбачає.
З урахуванням зазначених обставин, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції статтей закону, які передбачають відповідальність за вчинене, однак враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочинів, мають місце обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 можливо на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та одночасно покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 786 гривень 24 копійок .
Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за:
- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, та відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути на його користь з ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумі 786 (сімсот вісімдесят шість) гривень 24 копійки.
Речові докази: металеву каністру ємністю 20 літрів наповнену бензином А-92 у кількості 20 літрів, пластиковий кейс інструментів торгової марки «Intertool УЕ-6077», пластиковий кейс з ручним інструментом, мотоцикл марки «ИЖ планета-5» д.н.з. НОМЕР_3 повернути за належністю ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Чернігівської області.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів із моменту проголошення.
Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .