Справа № 361/9718/14-к
Провадження № 1-кп/361/31/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
19 січня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, із середньою освітою, пенсіонера, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , міра запобіжного заходу не обиралась, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286ч.1 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Після появи на нерегульованому пішохідному переході, який знаходиться неподалік будинку №17 по вул.Черняхівського в м.Бровари Київської області, небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , водій ОСОБА_6 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та наближаючись до нерегульованого пішохідному переходу на якому перебувала пішохід не зменшив швидкість та не зупинився, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала дорогу по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , згідно висновку експерта №184/Е від 19.11.2014р., отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому проксимального кінця діафіза правої великоберцової кістки зі зміщенням уламків кістки, перелом верхньої третини великогомілкової і кістки лівої гомілки, гематоми правого стегна і правої кисті, садна гомілок, які за ознакою тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Порушення водієм обвинуваченим ОСОБА_6 п.п.2.3б;12.3;18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_7 .
Органами досудового слідства ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ст.286 ч.1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в скоєному розкаявся, визнав свою вину та не визнав пред`явлений до нього потерпілим цивільний позов, оскільки немає коштів, так як являється пенсіонером, розмір пенсії становить 1216 гривень на місяць.
Щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди то визнає свою вину, як водій вважає, що допустив порушення внаслідок якого стався наїзд на пішохода. Керуючи автомобілем ВАЗ, що належить йому за дорученням, він на вул.Черняхівського м.Бровари 21 жовтня 2014 року приблизно о 13 годині рухаючись із швидкістю понад 30 км/год. на пішохідному переході вчинив наїзд на пішохода жінку, яка раптово появилась перед автомобілем. Люди визвали швидку допомогу та працівників міліції. Потерпілу після зіткнення забрала карета швидкої допомоги.
За себе повідомив, що є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 1216 гривень. Він розуміє, що потрібно відшкодовувати потерпілому збитки. Він після дорожньої пригоди оформив кредит на 7000 гривень, які передав в рахунок відшкодування збитків потерпілій.
Раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Покази обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 його винність в судовому засіданні встановлена і доведена оголошеним прокурором висновком судово-медичної експертизи №184/Е від 26.11.2014р. згідно якого потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, перелому проксимального кінця діафіза правої великоберцової кістки зі зміщенням уламків кістки, перелом верхньої третини великогомілкової і кістки лівої гомілки, гематоми правого стегна і правої кисті, садна гомілок. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним в постанові і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я так як для зрощення переломів необхідний термін більше 21 доби. Під час ДТП потерпіла ОСОБА_7 перебувала у вертикальному або близькому до нього положенні, повернутою правою боковою поверхністю відносно транспортного засобу. (а.с.31-33, матеріали справи)
Допитаний судом потерпілий ОСОБА_4 показав, що він є чоловіком ОСОБА_7 , яку на пішохідному переході збив автомобілем обвинувачений. Так, як дружина в гіпсі і не могла самостійно рухатись то він був визнаний потерпілим. Вважає, що обвинувачений повинен нести відповідальність та відшкодувати заподіяні збитки, що вказані в пред`явленій позовні заяві. До цього часу дружина продовжує лікування і їй необхідно буде ще робити не одну операцію.
Також винність обвинуваченого ОСОБА_6 доведена оголошеними та наданими прокурором слідчими документами, матеріалами кримінальної справи, а саме: протоколом огляду місця події, схемою та фототаблицями підтверджується і описується місце дорожньо-транспортної пригоди, а механічні пошкодження автомобіля вказують на зіткнення з людиною (а.с.4-15), довідка Броварської ЦРЛ вказує на те, що потерпілий ОСОБА_7 поступила 21 жовтня 2014 року о 15 годині до лікарні та госпіталізована до реанімаційного відділення(а.с.28), висновки експерта вказують проте, що автомобіль та його системи на момент ДТП були в працездатному стані, несправностей що могли б викликати погіршення або відмову в роботі не виявлено.(а.с.45-49).
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому злочині.
Суд вважає, що в судовому засіданні повністю доведена винність обвинуваченого в тому, що він, керуючи транспортним засобом, порушив п.п.2.3б;12.3;18.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, та явилось причиною вчинення дорожньо-транспортної пригоди наїзд на потерпілу ОСОБА_7 і такі його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку із наступившими наслідками, спричиненням потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.286 ч.1 КК України і він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.286ч.1 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, який є пенсіонером, раніше не судимий, до скоєного характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає те, що він кається у вчиненому, визнав вину, що передбачено п.1 ч.1 ст. 66 КК України, а також часткове відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України суд не встановив.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання відповідно до санкції ч.1ст.286 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, думку прокурора та потерпілого, дані про особу ОСОБА_6 , що він позитивно характеризується по місцю проживання, визнав вину в скоєному, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, як особа він не є небезпечним для суспільства, з урахуванням того, що він є пенсіонером, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе при призначенні покарання відповідно до ч.1ст.286 КК України у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Згідно п.10 ст.56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Потерпілий ОСОБА_4 визнаний судом цивільним позивачем по цій справі, а тому відповідно до вимог ст.ст.61,128 КПК України має право підтримувати заявлений цивільний позов.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, суд вважає, що підлягає до задоволення цивільний позов, заявлений в підготовчому провадженні потерпілим ОСОБА_4 про стягнення на його користь матеріальної шкоди на суму 7448 грн.37 коп., яку не визнав обвинувачений ОСОБА_6 , оскільки така сума належним чином підтверджується наданими суду копіями та оригіналами документів, чеків та квитанцій.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винність ОСОБА_6 доведена в судовому засіданні і тому він повинен відшкодовувати моральну шкоду.
Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала з ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд приймає до уваги, що в результаті вчинення відносно ОСОБА_7 необережного злочину, потерпілий переніс душевну і фізичну біль, тривалі переживання в зв`язку з втратою здоров`я його дружиною, мали місце неповторні та негативні зміни в його житті, був порушений нормальний ритм життя та суспільні зв`язки, витрачено багато часу на відвідування лікувальних закладів та правоохоронних органів і судових засідань, що вплинуло на нормальну реалізацію його здібностей в суспільстві.
Щодо понесених потерпілим по справі процесуальних витрат, то суд відповідно до вимог ст.124 КПК України приходить висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути такі в заявленому розмірі 6000 гривень, оскільки вони документально підтверджені згідно пред`явленого позову, а винність обвинуваченого ОСОБА_6 встановлена цим вироком.
Процесуальні витрати понесені за проведення експертизи суд вважає за необхідне стягнути відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обрані вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст.176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень (три тисячі чотириста гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2(два) роки.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК України не застосовувалися, тому до набрання вироком законної сили в обрані йому запобіжного заходу передбаченого ст.176 КПК України, суд підстав не вбачає.
Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 393грн.12коп.(триста дев`яносто три гривні 12 копійок) за проведення експертизи №1042-А від 20.11.2014року.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_9