Номер провадження: 11-кп/785/185/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2014 року.

Вказаною ухвалою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого в 2001 році Южненським міським судом Одеської області за ст.222 ч.З КК України

відмовлено в задоволенні спільного подання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№51) та спостережної комісії при Малиновській районній адміністрації м. Одеси про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 ,

встановила:

Як вбачається з подання, ОСОБА_7 відбуває міру покарання в Південій ВК УДПтСУ в Одеській області (№51) з 21.07.2004 року. Початок строку покарання 28.05.2002 року, кінець строку покарання 28.05.2017 року. За період відбуття покарання ОСОБА_7 охарактеризував себе з задовільної сторони, має 6 заохочень, стягнення погашені. Провину у скоєні злочину визнав у повному обсязі, в скоєні злочину розкаявся, довів своє виправлення. На 25.11.2014 року відбув 12 років 5 місяців 27 днів, тобто більш 3/4 строку покарання. До відбуття покарання залишилось 2 роки 6 місяців 3 дні позбавлення волі.

Представник Південної ВК №51, просив суд задовольнити клопотання та на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково звільнити від відбуття покарання засудженого.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні спільного подання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№51) та спостережної комісії при Малиновській районній адміністрації м. Одеси про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

При винесенні ухвали, суд не врахував наявність даних, які свідчать про виправлення засудженого.

Крім того, суд мотивуючи своє рішення неправильно застосував ст.82 КК України.

Просить ухвалу суду скасувати та винести нову про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку засудженого про задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції в дебатах та при наданні останнього слова просив задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вироком апеляційного суду Одеської області від 10.03.2004 року засуджений за п.п.п1,4,7,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.194, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 06.07.2004 року вирок відносно ОСОБА_7 змінено. Він вважається засудженим до 15 років позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд вказав, що установою з виконання покарань та спостережною комісією не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Суд також вказав, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання більш ніж на 2 роки 6 місяців з огляду на тяжкість та обставини вчинених злочинів не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст..ст.50, 65 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнити від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Реальних обставин, які б свідчили про сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого, в поданні не наведено.

Як вбачається з характеристики на засудженого, він з 2004 року по травень 2014 року до праці не залучався, допускав порушення режиму тримання, за що мав дисциплінарні стягнення.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення подання та апеляційної скарги немає.

Посилання суду в мотивувальній частині ухвали на вимоги ст.82 КК України (а не на ст.81 КК України) являється технічною помилкою і не вплинуло на прийняття правильного рішення.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2014 року про відмову в задоволенні спільного подання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№51) та спостережної комісії при Малиновській районній адміністрації м. Одеси про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який знаходяться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Судді апеляційного

суду Одеської області: ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10 . Сенатор