Справа № 1-135/11
В И Р О К

іменем України

15.02.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Балійчука Р.І.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, працюючого вантажником у ТОВ Виробничо-комерційна фірма «Вікторія-С», розлученого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

07.08.2010 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в ході сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, використовуючи кухонний ніж, умисно наніс один удар ножем в область живота ОСОБА_1, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки та брижі тонкої кишки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 372/Д від 22.11.2010 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Далі, ОСОБА_2, переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1, прослідував за останнім в коридор вказаної вище квартири, де, не зважаючи на те, що потерпілий перебував у лежачому положенні, продовжив наносити йому тілесні ушкодження, що виразилось в нанесенні двох ударів ногою по тулубу ОСОБА_1 в область живота.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав та пояснив суду, що у квартирі АДРЕСА_1 він проживає разом з колишньою дружиною ОСОБА_3 та їхнім спільним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Вказана квартира складається з двох кімнат. В одній проживає він з колишньою дружиною та сином, іншу кімнату орендують квартиранти ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_5 та їхнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. Протягом останніх років ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, через це у них виникають сварки та конфлікти. Після того, як до квартири заселились квартиранти, він почав помічати, що ОСОБА_3 вживає спиртне разом з ОСОБА_1. ОСОБА_1 почав зясовувати з ним стосунки, начебто за те, що він ображає ОСОБА_3. 07.08.2010 року між ними знову виник конфлікт. Несподівано для себе він, ОСОБА_2, взяв зі столу кухонний ніж та вдарив ним ОСОБА_1, про те, щоб бив ОСОБА_1 в коридорі не памятає. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі.

Окрім визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України підтверджуються іншими доказами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_1, який пояснив суду, що разом з дружиною та сином він винаймає одну з кімнат двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, де у другій кімнаті проживає ОСОБА_2 зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_3 та їхнім сином. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 часто конфліктують. З ОСОБА_2 у нього склались нормальні відносини, конфліктів не виникало. Вони могли сперечатися через дружину ОСОБА_2 ОСОБА_3, оскільки він, музика Ю.О., вважав, що ОСОБА_2 безпричинно з нею свариться. 07.08.2010 року разом з дружиною та ОСОБА_3 вони були на озері, відпочивали та вживали спиртні напої. Повернувшись додому, ОСОБА_2 почав зясовувати відносини зі ОСОБА_3, так як йому не сподобалося, що вона прийшла трохи на підпитку. Коли ОСОБА_2 був на кухні, він підійшов до нього та почав заводити розмову щодо ОСОБА_3, у відповідь на що отримав удар ножем в живіт. В цей час на кухні також була його дружина ОСОБА_5 Від отриманого удару він, тримаючись за живіт, відступив назад. Що було далі не памятає. Ймовірно він впав в коридорі квартири. Бачив як над ним стояв ОСОБА_2. ОСОБА_7 принесла йому пелюшку з кімнати, щоб закрити рану. Потім викликали швидку та його доставили до лікарні. За вчинене ОСОБА_2 він пробачив. Він предявленого цивільного позову на суму 800 грн. відмовився, просив підсудного суворо не карати, не позбавляти волі;

- оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. 306 КПК України, показами свідка ОСОБА_5, яка не зявилась до суду з поважних причин, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 30-32); рапортом від 07.08.2010 року (а.с.5); протоколом огляду місця події від 07.08.2010 року, під час якого була оглянута квартира № 17 будинок № по вул. Садовій в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 6-7), під час якого з місця події був вилучений кухонний ніж, яким ОСОБА_2 наніс удар ОСОБА_1; довідкою № 5155 Києво-Святошинської районної лікарні, в якій зазначено, що 07.08.2010 року ОСОБА_1 звернувся до приймального відділення лікарні та йому було встановлено діагноз: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з проникаючим пораненням тонкої кишки та його брижі, алкогольне спяніння (а.с. 14); актом судово-медичного дослідження № 330/Д від 01.10.2010 року (а.с. 16); висновком експерта № 372/Д від 22.11.2010 року, відповідно до якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_1 малося проникаюче поранення черевної порожнини із пошкодженням тонкої кишки та брижі тонкої кишки, які утворилися від дії гострого предмету з колючо-ріжучими властивостями, яким міг бути ніж, та за давністю можуть відповідати 07.08.2010 року та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (а.с. 38); висновком експерта № 1735/х від 26.11.2010 року (а.с. 83-86); висновком експерта № 449 від 18.11.2010 року, відповідно до якого ніж, яким ОСОБА_2 наніс тілесні пошкодження ОСОБА_1, належить до ножів господарського призначення, виготовлених господарським, холодною зброєю не являється (а.с. 92-93).

Суд визнає, що підсудний та потерпілий в судовому засіданні, свідок ОСОБА_5 на досудовому слідстві давали суду правдиві покази, які підтверджуються іншими, дослідженими в процесі судового слідства, доказами.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудного у вчинені злочину доведена повністю, дії ОСОБА_2 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи має позитивні характеристики, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставиною, що помякшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, та вважає можливим призначити покарання підсудному у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, з випробуванням, оскільки, враховуючи думку потерпілого, ставлення підсудного до вчиненого, його щире каяття, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства.

Провадження по цивільному позову потерпілого ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку з відмвою від позову.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати на підставі ст. 93 КПК України підлягають стягненню з підсудного.

Арешт, накладений на майно підсудного, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 2761,77 грн. судових витрат (а.с. 82, 91).

Речові докази у справі:

-кухонний ніж, який переданий до камери схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 65) знищити;

-одяг ОСОБА_2 (сорочку, брюки і черевик), які передані до камери схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 67) передати ОСОБА_2;

-зразок крові ОСОБА_1, зразок крові ОСОБА_2, які передані до камери схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 73, 77) знищити.

Провадження по цивільному позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 800 грн. вартості лікування закрити.

Арешт, накладений постановою від 07.12.2010 року ст. слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_2 (а.с. 117), - скасувати.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд, до набранням вироком законнної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення прокурором та потерплим, а засудженим в той же строк, з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко