718/10/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2015 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіцмань Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого адвокатом, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

Слідчим СВ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_5 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000211 від 07.05.2014 року за фактом привласнення службовими особами Чорторийського психоневрологічного будинку - інтернату коштів ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України. На початку вересня 2014 року директор будинку-інтернату ОСОБА_7 вела перемовини з адвокатом ОСОБА_4 про надання ним послуг захисника у зазначеному кримінальному провадженні. Під час перемовин адвокат ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що для уникнення кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження вона повинна дати службовим особам УМВС України в Чернівецькій області неправомірну вигоду у вигляді грошей в сумі 1500 доларів США і він, як адвокат, зможе цю неправомірну вигоду передати відповідним службовим особам. ОСОБА_7 , не бажаючи настання для себе негативних наслідків у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи, що службові особи УМВС уповноважені приймати рішення про закриття кримінального провадження, а адвокат ОСОБА_4 , як колишній працівник УМВС України в Чернівецькій області, особисто знайомий з ними, погодилася надати неправомірну вигоду ОСОБА_4 для передачі службовим особам УМВС. 20 листопада 2014 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно та з корисливим мотивом, приїхав в Кіцманську центральну районну лікарню, що по вул. Незалежності, 1 в м. Кіцмань, де на лікуванні знаходилася ОСОБА_7 . В подальшому, приблизно о 19 годині, в коридорі на третьому поверсі лікарні, одержав від ОСОБА_7 частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у вигляді грошей в сумі 1000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ складало 15146 грн., які мав намір запропонувати службовим особам УМВС України в Чернівецької області за прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Між прокурором та обвинуваченим досягнуто та підписано угоду від 30 грудня 2014 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_4 за ч.4 ст.27, ч.1 ст. 369 КК України понесе покарання у виді штрафу у розмірі 600 неодатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснивши, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст. 369 КК України, яка згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.369 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

По справі понесені витрати у розмірі 294,84 гривень (а.с.67), пов`язані з проведенням комп`ютерно технічної експертизи, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави слід скасувати та повернути ОСОБА_4 внесену суму застави (а.с.125).

Також належить скасувати арешт, накладений на належне ОСОБА_4 нерухоме майно (а.с.131-132).

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду від 30 грудня 2014 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27, ч.1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 294,84 гривень у відшкодування витрат на проведення комп`ютерно технічної експертизи.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави скасувати.

Повернути ОСОБА_4 внесену суму застави у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Скасувати арешт, накладений на належне ОСОБА_4 нерухоме майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: