УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року січня місяця «23»
дня Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого- Склярова
В. М.,

Суддів -
Дедеева Ю. С,

Корольова
М.П.з

за участю прокурора -
Ігнатова Е.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі кримінальну справу

по
апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_1 на вирок Євпаторійського міського

суду Автономної Республіки Крим від
21 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, не

працюючий, не одружений, не судимий,

засуджений за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК

України -
на 4 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
остаточне покарання за сукупністю злочинів

шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено у вигляді
4

років
позбавлення волі.

Колегія
суддів

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку,ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 16 липня 2006 року,

у період з 09 до НОМЕР_3 години, на ринку „ІНФОРМАЦІЯ_2", розташованому в ІНФОРМАЦІЯ_3, з торговельної палатки таємно викрав належне майно
ОСОБА_2. на

загальну суму 640 грн., чим на цю суму заподіяв
останній матеріальну шкоду.

17 липня 2006 року, у період з 11 години 30 хвилин до 12 години 30 хвилин,

засуджений через
відчинене вікно із салону автомобіля «Таврія», р.н. НОМЕР_1,

який належить ОСОБА_3, що стояв біля крамниці ІНФОРМАЦІЯ_4, таємно викрав гаманець з грошима у сумі 730 грн., а

Справа №11- 119/2007 Головуючий

Категорія ст.185 ч.2,3 КК України інстанції Макарчук В.А.

Доповідач
Дєдєєв Ю.С.

також інше майно на загальну суму 8НОМЕР_3 грн., чим
потерпілому заподіяв матеріальну

шкоду.

Він же, НОМЕР_4 серпня 2006 року, у період з
12 до НОМЕР_4 години, з метою

заволодіння чужим майном, незаконно проник у ІНФОРМАЦІЯ_5, звідки таємно викрав мобільний телефон „Нокіа",
вартістю 970 грн. та

інше майно на загальну суму 2480 грн., яке належить ОСОБА_4 , чим заподіяв

потерпілій
матеріальну шкоду.

Крім того, 17 серпня 2006 року, у період з 19 до 23 години, засуджений, з

метою заволодіння чужим майном через відчинену кватирку незаконно проник у

кімнату НОМЕР_2 корпуса ІНФОРМАЦІЯ_6 і таємно викрав мобільний телефон „Соні- Еріксон",
вартістю НОМЕР_300 грн., та

інше майно на загальну суму 1120 грн., яке належать ОСОБА_5. , чим заподіяв

потерпілому
матеріальну шкоду.

18 серпня 2006 року, у період з 08 до НОМЕР_3 години ЗО хвилин, ОСОБА_1 з метою

заволодіння чужим майном через відчинено вікно незаконно
проник у кімнату НОМЕР_2

корпуса
ІНФОРМАЦІЯ_6 та

таємно викрав мобільний телефон „Сіменс АХ 72", вартістю 630 грн., та гроші у сумі

70 грн. на загальну суму 700 грн., яке належать ОСОБА_6, чим причинив

потерпілому
матеріальну шкоду.

В той же період
часу та і з цією ж метою він ще незаконно проник у

кімнати за ІНФОРМАЦІЯ_7 вищезазначеного
корпуса, звідки таємно викрав майно на

928 грн., 2050 грн. та 895 грн., які відповідно належать ОСОБА_7.,ОСОБА_8., ОСОБА_9
., чим на ці суми заподіяв потерпілім матеріальну шкоду.

19 серпня 2006 року, у період з 06 до 08 годин 30 хвилин, засуджений з

метою заволодіння чужим майном через відчинено вікно
незаконно проник у кімнату

НОМЕР_3 корпуса ІНФОРМАЦІЯ_6,

звідки таємно викрав мобільний телефон „Соні- Еріксон К 700", вартістю 900 грн., та

інше майно на загальну суму 840 грн , які належать ОСОБА_10, чим заподіяв

потерпілій
матеріальну шкоду.

В той же день, у
період з 08 години 30 хвилин до 09 години, ОСОБА_1
з

метою заволодіння чужим майном через відчинено вікно незаконно проник у
кімнату

НОМЕР_4 того ж корпуса, звідки таємно викрав майно на 900 грн. та 900 грн., які відповідно

належать
ОСОБА_11 та ОСОБА_12, чим
заподіяв потерпілім

матеріальну
шкоду.

Крім того, він же в той же день, у період з 08 до НОМЕР_3 годин 30 хвилин, і з

цією ж метою незаконно проник у кімнату НОМЕР_3 того ж корпуса , звідки таємно викрав

барсетку з
грошима у сумі 150 грн. на
загальну суму 550 грн.,
які належать

ОСОБА_13 , чим причинив потерпілому
матеріальну шкоду.

За змістом апеляції вбачається, що засуджений, не заперечує доведеності

вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок змінити,
пом'якшити міру

покарання. Прохання мотивує тим, що при призначенні покарання судом не
повним

чином враховані
обставини, які пом'якшують покарання :
щире каяття та дані про

його особу, не
судимого.

Заслухавши
суддю-доповідача, прокурора, який вважав, що скаргу

необхідно залишити без задоволення, а вирок суду - без зміни; обговоривши наведені в

скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку,
що

апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з вироку, висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні

злочинів суд
зробив на підставі показань самого засудженого . При цьому він

зазначив, що останній свою вину визнав повністю і підтвердив факт крадіжок
з метою

заволодіння
чужим майном, а тому докази відповідно до ст. 299 КПК України у

судовому
засіданні не досліджувались.

Суд вірно кваліфікував його дії за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадання

чужого майна
(крадіжка), вчинене повторно; ст. 185
ч.3 КК України, як таємне

викрадання чужого майна (крадіжка) с проникненням у житло, вчинене
повторно.

При визначенні
міри покарання у вигляді реального позбавлення волі та в

середній межі санкції вищевказаного кримінального закону відповідно до
вимог ст.ст.

65-67 КК України судом враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого, тобто

вчинення засудженим злочинів, що відносяться до числа середньої тяжкості та
тяжких;

обставини, які пом'якшують покарання: щире каяття, з'явлення із зізнанням,
а також

дані про особу, який не працює, не судимий та характеризується позитивно за
місцем

проживання.

Що ж стосується зазначених у скарзі доводів, то колегія суддів вважає, що
дані

обставини не знижують ступінь тяжкості вчиненого, не пом'якшують покарання
та не

можуть бути
підставою для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК

України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365-367 КПК України,
колегія

суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1
залишити без

задоволення, а вирок Євпаторійського міського суду Автономної Республіки
Крим від

21
листопада 2006 року
щодо нього - без
зміни.