11-кп/775/58/2015(м)
265/6364/14-к

Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
5 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю секретаря ОСОБА_6
за участю прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, не одружений, маючий вищу освіту, раніше судимий:
1) 17 січня 2003 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 18 грудня 2003 року Першотравневим районним судом Донецької області за ст.. 185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
3) 14 квітня 2004 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ст.ст. 187 ч.1, 289 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 років позбавлення волі; 06 лютого 2014 року на підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 29 січня 2007 року не відбутий строк покарання в порядку ст. 82 КК України замінено на виправні роботи строком на 2 роки з утриманням 20% заробітку;
4) 25 квітня 2008 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 19 лютого 2010 року на підставі ухвали Кіровського районного суду міста Донецька від 29 жовтня 2009 року не відбутий строк покарання в порядку ст.. 82 КК України змінено на виправні роботи строком на 2 роки з утриманням 20% заробітку;
5) 28 липня 2010 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ст.ст. 186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 25 вересня 2013 року на підставі ухвали Кіровського районного суду міста Донецька від 17 вересня 2013 року умовно-достроково звільнений на не відбутий строк покарання 9 місяців 14 днів;зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та засуджений до чотирьох років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2014 року ОСОБА_9 визнаний винним за ст. 186 ч.2 КК України у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставинах.
24 серпня 2014 р. о 11-00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля аптеки, розташованої по вул. Пашковського б.16 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_10 , у якого шляхом ривка викрав з правої руки мобільний телефон Нокія 3610а IMEA НОМЕР_1 з сім-карткою «МТС» та карткою пам`яті об`ємом 2 гб, після чого з місця вчинення злочину втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 195 гривень.
Не погодившись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок в частині призначеного покарання, застосувавши відносно нього вимоги ст.69 КК України та пом`якшити призначене йому покарання. В обґрунтування свої апеляційних вимог зазначає, що вину у вчиненому визнав повністю, відшкодував потерпілому майнову шкоду, має позитивну характеристику за місцем проживання, на момент скоєння кримінального правопорушення був працевлаштований, має на утриманні матір, хвору на тяжке захворювання. Вважає, що суд при призначенні йому покарання також повною мірою не врахував, що він хворіє тяжкими захворюваннями: СНІд інфекцію 4 стадії, гепатит В,С., туберкульоз.
Вислухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника які підтримали апеляційні вимоги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Кваліфікація дій обвинуваченого, обставини вчинення злочину та вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України в апеляційному порядку не оскаржувалися, кримінальна справа була розглянута судом в порядку передбаченому ст.349 ч.3 КПК України.
Виходячи з вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Суд призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати
ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Враховуючи наведені вимоги закону, приймаючи рішення в частині апеляційних вимог обвинуваченого про пом`якшення покарання, колегія суддів вважає, що міра покарання, призначена судом, відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Суд, при призначенні ОСОБА_9 покарання, в достатній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпечності, вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких, обставини, що пом`якшують його покарання, а саме щиросердне каяття у вчиненому, данні про особу обвинуваченого, який має ряд тяжких захворювань, мешкає разом з хворою матір`ю. Також суд при визначенні міри покарання врахував те, що за місцем проживання ОСОБА_9 характеризується негативно, раніше був неодноразово засуджений за вчинення аналогічних корисних злочинів, після умовно-дострокового звільнення за попередньою судимістю протягом менше року знову вчинив аналогічний злочин.
Апеляційні твердження обвинуваченого про те, що суд при призначенні йому покарання не врахував у якості обставини що пом`якшує покарання добровільне відшкодування майнової шкоди потерпілому, колегія суддів відкидає, оскільки з матеріалів справи виходить, що мобільний телефон Нокія 3610, був вилучений у обвинуваченого та повернутий потерпілому працівниками міліції.
За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів погоджується з висновками суду в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, та вважає, що наведені обставини, встановлені судом в їх сукупності, істотно підвищують ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та не дозволяють дійти висновку про можливість призначення йому покарання з випробуванням або нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції статті КК України, якою визначено покарання за вчинені злочини, в порядку передбаченому ст. 69,75 КК України.
Беручи до уваги наведені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не містить обставин, які не були предметом дослідження та перевірки судом першої інстанції та покарання призначене судом ОСОБА_9 у виді позбавлення волі у межах санкції статті, передбачаючої покарання за вчинений злочин з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 405,407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2014 року, постановлений стосовно ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом того ж строку з для отримання копії ухвали.

Судді: