Справа № 1-кп/593/17/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бережанах матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Бережанського районного суду Тернопільської області 06 січня 2015 року надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 23 вересня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, для розгляду по суті.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки термін вжитого щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 20 січня 2015 року. Вважає, що зміна вжитого щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який недоцільна, оскільки обраний їм вид запобіжного заходу зможе запобігти можливому переховуванню обвинувачених від суду, забезпечить виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, таким чином на даний час продовжують існувати ризики, визначені в ухвалах слідчого судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2014 року, а тому дію запобіжного заходу щодо обвинувачених слід продовжити на два місяці.

Захисник обвинувачених ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечила, вважає його необґрунтованим, підстави, наведені в його обґрунтування, формальними й такими, що не підтверджені доказами. Заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з тримання під вартою на домашній арешт при цьому вказує на те, що потерпілим зі сторони обвинувачених відшкодовано спричинено шкоду, в ОСОБА_9 онкохвора матір та ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_9 проти клопотання прокурора заперечив клопотання захисника підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_10 проти клопотання прокурора заперечив клопотання захисника підтримав.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Прокурор проти клопотання захисника обвинувачених про зміну запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт заперечив, посилаючись на те, що ризики які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченим, не змінилися, зокрема з обвинувального акт вбачається, що ОСОБА_9 хоч і не має судимостей, однак кримінальне провадження щодо нього за ч.1 ст. 296 КК України закрито на підставі ст.45 КК України, а вказане свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, а ОСОБА_10 вже засуджений до позбавлення волі. Просить в задоволенні клопотання захисника обвинувачених про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити, задовольнити заявлене ним клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, прокурора, який підтримав заявлене ним клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 слід продовжити строк тримання під вартою терміном до двох місяців, виходячи з наступних підстав.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою згідно реєстру матеріалів досудового розслідування обраний щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ухвалами слідчого судді Монастириського районного суду Тернопільської області ОСОБА_11 від 26 вересня 2014 року і діє до 18 години 00 хвилин 23 листопада 2014 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2014 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до 20 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У зв`язку із наближенням закінчення двомісячного строку з дня взяття під варту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання їх під вартою.

При цьому суд враховує те, що відповідно до затвердженого 26 грудня 2014 року обвинувального акту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Застосовані до них запобіжні заходи відповідають особі обвинувачених, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, та позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, відшкодування шкоди потерпілим є пом`якшуючою покарання обставиною відповідно до п.2 ч.1 ст.66 КК України і підлягає врахуванню при вирішенні кримінального провадження по суті, а тому суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обраних запобіжних заходів на більш м`які.

Виходячи з викладеного клопотання прокурора слід задовольнити, в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369 ч.2, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну запобіжного у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим до 17 березня 2015 року включно.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим до 17 березня 2015 року включно.

Ця ухвала підлягає виконанню з моменту її проголошення та діє до 17 березня 2015 року включно.

Копії ухвали вручити прокурору, захиснику та направити начальнику слідчого ізолятора м. Чорткова за місцем утримання обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , для вручення та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючи суддя

Судді