У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Селівона О.Ф.,

суддів Пошви Б.М., Шевченко Т.В.

за участю прокурора
Саленка І.В.,

потерпілої ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_3

та представника

цивільного відповідача
ОСОБА_4

розглянула в судовому засіданні 26 квітня 2007 року в м.
Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого
ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного
суду м. Полтави від 20 січня 2005 року та ухвалу колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 15 липня 2005
року щодо ОСОБА_1

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням
на нього обов'язків, передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 3.955 грн. 18 коп. на відшкодування
майнової шкоди.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області від
15 липня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1засуджено
за те, що він 27 червня
2000 року, о 12 год. на подвір'ї ОСОБА_7, що в АДРЕСА_1, під час сварки
з ОСОБА_2 умисно наніс їй кулаком удар в обличчя та палицею по голові і плечу,
спричинивши потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді закритої
черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

У касаційнійних скаргах:

Засуджений ОСОБА_1, даючи свій аналіз доказам, які є у
справі, просить судові рішення щодо
нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Мотивує тим, що
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 він не спричиняв, залишились недослідженими докази, які могли істотно
вплинути на висновки суду, не дано належної оцінки дослідженим доказам, вирок
обґрунтовано суперечливими доказами, судове слідство проведено неповно,
упереджено та з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону,
зокрема, порушено його право на захист. Зазначає також, що суд перебував у
нарадчій кімнаті з 18 по 20 січня 2005 року, а головуюча по цій справі 19 та 20
січня 2005 року, до оголошення вироку, розглядала інші справи, чим було
порушено таємницю нарадчої кімнати. Апеляційний суд залишив ці та інші доводи
апеляцій без розгляду і всупереч його клопотанню про перенесення розгляду
справи на інший день у зв'язку з відсутністю його захисника ОСОБА_6розглянув
справу у його відсутності. У доповненні до касаційної скарги засуджений ОСОБА_1
посилається також як на підставу скасування ухвалених у даній справі судових
рішень на те, що судом на порушення вимог ст.ст. 76, 204 КПК України не
проведено судово-психіатричну експертизу для визначення стану його психічного
здоров'я за наявності для цього підстав.

Захисник ОСОБА_5, даючи також свій аналіз обставинам
справи, просить судові рішення щодо ОСОБА_1скасувати, а справу щодо нього
направити на новий судовий розгляд. Обґрунтовує тим, що висновок суду не
відповідає фактичним обставинам справи, судове слідство проведено упереджено та
з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, зокрема, головуюча-суддя
перебуваючи у нарадчій кімнаті, розглядала інші справи, а апеляційний суд у
своїй ухвалі не дав відповіді на доводи апеляцій.

Захисник ОСОБА_6 також просить скасувати судові рішення
щодо ОСОБА_1, а справу направити на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що
судове слідство проведено неповно, упереджено та з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, висновок суду обгрунтовано суперечливими доказами, порушено таємницю
наради суду. Також зазначає, що апеляційний суд не розглянув його апеляції та
всупереч клопотанням ОСОБА_1про перенесення розгляду справи, розглянув справу у
його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення засудженого ОСОБА_1 захисника ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 як
цивільного відповідача - ОСОБА_4, які підтримали касаційні скарги, потерпілої
ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення скарг, міркування прокурора про
необхідність залишення касаційних скарг без задоволення, а ухвалених у даній
справі судових рішень без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарг,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 398
КПК України підставами для скасування або зміни вироку, ухваленого місцевим
судом, є істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне
застосування кримінального закону. невідповідність призначеного покарання
тяжкості злочину та особі засудженого, а при вирішенні питання про наявність
цих підстав суд касаційної інстанції керується статтями 370-372 цього Кодексу.

Отже, касаційний
суд не перевіряє вироки місцевих судів щодо неповноти, однобічності досудового
та судового слідства, а також невідповідності висновків суду, викладених у
вироку, фактичним обставинам справи, тому колегія суддів виходить з обставин
справи, установлених судом.

Як зазначено у
вироку, винність засудженого ОСОБА_1 у заподіянні потерпілій ОСОБА_2середньої тяжкості тілесного ушкодження підтверджується
показаннями потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з яких убачається, що ОСОБА_1 під час сварки
наніс ОСОБА_2 удари кулаком в обличчя та палицею по голові і тулубу,
висновком судово-медичної експертизи, згідно з яким у ОСОБА_2 виявлено закриту
черепно-мозкову травму, струс головного мозку, припухання м'яких тканин обличчя, синці обличчя, травматичний артрит правого
скронево-нижньощелепного суглобу, припухання із забоєм м'яких тканин
правого плечового суглобу, синці верхніх кінцівок та наслідки даної травми у
виді тривожно-депресивного розладу та психогенії, що відноситься до тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.

Апеляційний суд,
розглядаючи справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та його
захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_9, перевірив
наведені в апеляціях твердження про неповноту досудового та судового слідства і
про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи та визнав їх необгрунтованими з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

Колегія суддів
вважає таке рішення апеляційного суду правильним, оскільки підстав для сумнівів
у достовірності та допустимості доказів, на які послався суд у вироку, з
матеріалів справи не убачається.

Посилання у
касаційних скаргах на порушення права ОСОБА_1 на захист у зв'язку з проведенням
судових засідань за відсутності захисників
ОСОБА_1 а також у зв'язку з розглядом справи апеляційним
судом за відсутності захисника ОСОБА_6не можна визнати обґрунтованими.

Як убачається з
матеріалів справи, під час судового розгляду справи, захист ОСОБА_1 забезпечували три
захисники-адвокати: ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_9. Суд неодноразово відкладав розгляд справи внаслідок
неявки захисників. Два судових засідання проведено за відсутності когось із
захисників, але випадків, коли судове засідання проводилось за відсутності усіх
захисників, не виявлено. Таким чином, участь захисників ОСОБА_1 або хоча б одного
з них у судовому розгляді справи було забезпечено.

Розгляд справи
апеляційним судом за відсутності захисника ОСОБА_6також не можна
визнати істотним порушенням кримінально-процесуального закону, оскільки
захисник ОСОБА_6 не повідомив апеляційний суд про
причини неявки і клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, а
згідно з ч. 3 ст. 362 КПК України неявка учасників процесу на засідання суду
апеляційної інстанції не є перешкодою для розгляду даної справи.

Для перевірки
твердження у касаційних скаргах про розгляд головуючою у даній справі під час
перебування у нарадчій кімнаті інших справ справа направлялась для службової
перевірки голові Ленінського районного суду м. Полтави.

Згідно з висновком
призначеної наказом голови суду комісії, складеним за результатами такої
перевірки, порушення таємниці нарадчої кімнати при постановленні вироку щодо ОСОБА_1 у даній справі не виявлено, під час перебування судді
Довгаль С.А. у нарадчій кімнаті у даній справі судові засідання в інших справах
не проводились, в ухвалі про закриття цивільної справи за позовом ОСОБА_10. до управління Південної залізниці про відшкодування
шкоди дату винесення даної ухвали, а саме 19 січня 2005 року, зазначено
помилково і цю помилку усунуто відповідним судовим рішенням.

Такий висновок
комісії підтверджуються надісланими до Верховного Суду України матеріалами
службової перевірки, які містять пояснення працівників суду, копії протоколів
судових засідань, журналів судових засідань та інших документів.

Посилання засудженого
ОСОБА_1 на те, що судом не проведено судово-психіатричної
експертизи для визначення його
психічного стану також не можна визнати підставою для скасування ухвалених у
даній справі судових рішень, оскільки клопотання про призначення такої
експертизи під час судового розгляду справи не заявлялось, а у матеріалах
досудового та судового слідства дані, які викликають сумнів щодо осудності ОСОБА_1 відсутні.

Твердження у
касаційній скарзі захисника ОСОБА_6про те, що апеляційних суд не розглянув
його апеляцію, безпідставні.

Як убачається з
ухвали апеляційного суду, суд розглядав справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 захисників ОСОБА_6та ОСОБА_9 і в ухвалі
апеляційного суду зазначено підстави, через які ці апеляції визнано
необґрунтованими.

У своїх
поясненнях, даних під час касаційного розгляду справи, засуджений ОСОБА_1 посилався на те, що суд на порушення вимог ст. 76 КПК
України постановив вирок за відсутності у справі висновку судово-медичної
експертизи про характер та тяжкість виявлених у потерпілої ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, а апеляційний суд не розглянув
апеляцію захисника ОСОБА_5

Проте такі
твердження суперечать матеріалам справи, оскільки під час досудового слідства
на підставі постанови слідчого було проведено судово-медичну експертизу для
встановлення характеру та тяжкості заподіяних потерпілій ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень (т. 1, а. с. 38), а дані про те, що захисник ОСОБА_5 подавав апеляцію
на вирок щодо ОСОБА_1 у справі відсутні.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковано правильно, а
покарання йому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або
скасування ухвалених у даній справі судових рішень, не виявлено.

З урахуванням
наведеного, керуючись ст. ст. 395, 396, 400-2 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги засудженого ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у кримінальній справі щодо ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судді:

Селівон О.Ф. Пошва Б.М. Шевченко Т.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф.
Селівон