Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/114/15 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1ст.309 КК Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2015 року. м. Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0006457 за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2014 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою - технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , судимого:

- 26.07.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

- 29.12.2004року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185, 70, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі,

- 16.09.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 199 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнився 20.02.2013 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.203 року умовно - достроково на 5 місяців 12 днів,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь держави 368 грн. 94 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин.

14.08.2014 року, близько 14 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля «Спасо - Преображенського собору», розташованого по вул. Преображенській, 22 в м. Кіровограді побачив раніше незнайому йому жінку, яка продавала букети з маком. В цей момент у нього виник намір на незаконне придбання та зберігання наркотичної речовини без мети збуту, з метою подальшого особистого вживання. Після чого, він придбав у жінки маки та замотав їх у спортивну куртку чорного кольору, яка була при ньому і пішов у власних справах.

В подальшому 14.08.2014року, близько 14.10 год., співрбітниками ВДІМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області при проведенні оперативно - профілактичного відпрацювання території м. Кіровограда, поблизу супермаркету «АТБ», що по вул. Пашутінська, 69 Б, в м. Кіровограді був помічений раніше невідомий їм чоловік, який поводився підозріло, а потім зайшов до вищевказаного супермаркету. Після чого, співробітники міліції зайшли за ОСОБА_7 в приміщення супермаркету «АТБ» і побачили, що останній спортивну куртку поклав до камери зберігання. Працівники міліції підійшли до ОСОБА_7 і запитали, що останній поклав до камери зберігання, на що ОСОБА_7 не відповів і почав рухатись до виходу з приміщення.

Після чого, співробітниками міліції ОСОБА_7 був зупинений та викликана слідчо - оперативна група. В присутності двох понятих, було проведено огляд місця події, в ході якого в камері зберігання №29, що в супермаркеті «АТБ» було виявлено та вилучено спортивну куртку чорного кольору в якій знаходилось 98 голівок речовини зеленого кольору «мак», який згідно висновку експерта №981 від 22.08.2014року є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, що містить в собі алкалоїди опію /морфін, кодеїн/, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 89.02 грами.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, визнавши винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Посилаючись на те, що районний суд призначив покарання ОСОБА_7 у виді штрафу, не оцінивши належним чином того, що останній неодноразового притягувався до кримінальної відповідальності, двічі у 2001, 2002 роках, будучи неповнолітнім із звільненням від покарання, двічі у 2004 році засуджувався Кіровським районним судом м. Кіровограда за вчинення умисних тяжких злочинів, у тому числі до покарання, яке відбував у місцях позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, знов засуджувався за вчинення тяжкого злочину, покарання за яке відбував в місцях позбавлення волі. Крім того, звільнившись 12.02.2013 умовно-достроково, маючи не зняту та не погашену судимість, ОСОБА_7 повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом особливо-небезпечних наркотичних речовин, що значно підвищує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння та свідчить про вперте небажання останнього стати на шлях виправлення.
Провівши під час апеляційного розгляду судове слідство в об`ємі допиту обвинуваченого ОСОБА_9 та дослідження матеріалів, що характеризують його особу, заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню частині призначеного покарання, з таких підстав.

ОСОБА_10 в суді першої та апеляційної інстанції свою винуватість у скоєнні інкримінуємого злочину визнав повністю та надав пояснення.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто призначення судом такого покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім визнання вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 ч.3 КПК України.

При цьому, районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Оскільки учасниками судового провадження, в тому числі самим обвинуваченим, не оскаржуються фактичні обставини вчинення правопорушення в апеляційному порядку, колегія суддів не входить до оцінки доказів провадження, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.309 КК України КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який як особа за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, злочин вчинив маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, працює по найму, на обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер не значиться, врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом із тим, проаналізувавши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при призначенні покарання не виконано вимоги ст.65 КК України і, зокрема, районний суд не в повній мірі врахував особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодноразового притягувався до кримінальної відповідальності, двічі у 2001 та 2002 роках, будучи неповнолітнім за вчинення злочинів, які відносяться до категорії тяжких, після чого тричі був засуджений, двічі у 2004 році та у 2010 році за вчинення умисних тяжких злочинів у тому числі до покарання у виді позбавлення волі. Після звільнення 12.02.2013 року умовно достроково з місць відбуття покарання, маючи не зняту та не погашену судимість, останній на шлях вправлення не став, належних для себе висновків не зробив і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Викладені обставини на думку колегії суддів свідчать, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_7 не можливо без ізоляції від суспільства, оскільки обвинуваченому вже було надано можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя, натомість останнім скоєно новий тяжкий злочин в сфері обігу наркотичних засобів.

Оцінивши у сукупності досліджені під час судового слідства докази у справі, що стосуються особи засудженого, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання за ч.1 ст.309 КК України, дійшов до неправильного висновку щодо його виду та розміру, вказавши при цьому, що виправлення ОСОБА_7 можливо без направлення його у місця позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу підсудного, вважає за необхідне апеляцію прокурора задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, через м`якість призначеного покарання з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409, 414, 424 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з 11 год. 30 хв. 04 березня 2015 року.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4