Справа №11-522/11 09.08.2011 04.08.2015 04.08.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-522/2011 року Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду

Миколаївської області у кладі:

головуючого: ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 на вирок Заводського районного суду Миколаєва від 07 червня 2011 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, з середньою освітою, не працюючий, судимий:

-вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2009 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на З роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки,

-засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік .

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_8 до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2009 року і остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, працюючий вантажником, судимий:

-вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки,

- засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік .

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_8 до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2009 року і остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, з середньою освітою, не працюючий, на підставі ст. 89 КК І України не судимий, засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік .

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і покладено обов`язок повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи.

За вироком суду, 29 червня 2010 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_11 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , проникли на територію парку «А» ст. Миколаїв-вантажний звідки таємно намагалися викрасти металеву рейку Р-65, довжиною 3,32 м, вартістю 287 грн. 18 коп., яка належала Одеській залізній дорозі. Однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як на місці скоєння злочину співробітниками ВОХО був затриманий ОСОБА_11 , а іншим засудженим з місця події вдалося зникнути.

В апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати і виправдати його підзахисного, оскільки на його думку висновки суду про наявність вини базуються на суперечливих поясненнях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .. Крім того апелянт вважає, що судом невірно взято до уваги протокол огляду місця злочину (а.с. 7-9), оскільки в судовому засіданні встановлено порушення норм КПК України при його складанні. Також, суд проігнорував свідчення ОСОБА_8 про відсутність попередньої змови в діях засуджених та ту обставину, що попередні свідчення надавалися під тиском з боку працівників міліції. Крім цього, апелянт наголошує, що ОСОБА_8 має слабке здоров`я, є інвалідом II групи, позитивно характеризується за місцем проживання і має на утриманні матір і бабусю.

В апеляції захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати і виправдати його підзахисного, оскільки, на його думку, висновки суду про наявність вини базуються тільки на доказах, добутих під час досудового слідства, а у суді першої інстанції вони не знайшли свого підтвердження. Пояснення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - є суперечливими. Також вказує, що суд проігнорував відсутність попередньої змови в діях засуджених. Свідчення ОСОБА_10 про те, що він не був присутній на місці злочину та складання протоколу огляду місця злочину ( а.с. 7-9) були виконані з порушенням норм КПК України. Крім цього апелянт наголошує, що його підзахисний ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується позитивно і мешкає разом з бабусею, яка є інвалідом.

В запереченнях на апеляції помічник Миколаївського транспортного прокурора просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляції захисників - без задоволення. Вказує, що вина засуджених ОСОБА_8 і ОСОБА_17 підтвердилася в повному обсязі перевіреними у судовому засіданні доказами. Свідчення щодо тиску на них з боку міліції спростовані поясненнями свідків та матеріалами перевірки. Під час проведення огляду місця події не було допущено порушень КПК, оскільки рейка є занадто важкою і її вага не має значення для визначення вартості викраденого майна, тому слідчий обмежився вимірюванням її довжини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність вини засуджених ОСОБА_8 і ОСОБА_10 у вчиненому злочині за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка. Судом правильно кваліфіковано дії засуджених як замах на таємне викрадення чужого майна, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений за попередньою змовою.

Колегія суддів вважає, що судом вірно не взято до уваги твердження ОСОБА_8 і ОСОБА_10 щодо відсутності їх вини в скоєні злочину, а також відсутності попередньої змови, оцінивши їх свідчення критично, оскільки зібрані докази повністю суперечать їх твердженням.

Засуджені в судовому засіданні показали, що дійсно 29.06.10 року, в нічний час, втрьох прибули на території парку «А» ст. Миколаїв-вантажний, з метою винести металеву рейку з території, але їм не вдалося це зробити, у зв`язку з тим, що їх замітили працівники ВОХО. Засуджений ОСОБА_11 був затриманий на місці скоєння злочину, а ОСОБА_8 і ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зникли.

Свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_18 пояснили, що 29.06.10 p., близько 23.00 год. вони помітили на території парку «А» ст. Миколаїв-вантажний трьох осіб, які щось тягнули. Викликавши оперативну групу з цього приводу - самі направилися до них. Коли прибули на місце події то побачили, що один із злочинців був вже триманий працівниками ВОХО.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що працює стрілком ВОХО. 29.06.10 року, близько 23.00 год. він бачив, як троє осіб намагалися нести рейку. Коли на місце скоєння злочину прибула оперативна група, в його присутності затриманий ОСОБА_11 пояснював, що намагався вчинити крадіжку металевої рейки разом зі своїм братом і знайомим.

Вина засуджених ОСОБА_8 і ОСОБА_10 також підтверджується протоколом огляду місця події (а.с.7-9), який підписано понятими ОСОБА_14 ОСОБА_19 , в якому також зазначено довжину рейки - 3 м. 32 см., яку намагалися викрасти засуджені, з визначеною пізніше її вартістю. При складанні заначеного протоколу, колегією суддів порушень норм процесуального закону у вказаному документі не встановлено.

Що стосується доводів апеляцій засуджених відносно застосування до них неправомірних дій зі сторони правоохоронних органів, під час досудового слідства, колегія суддів вважає їх безпідставними, і матеріалами справи це не підтверджується. Ніхто із засуджених, під час досудового слідства, і під час закінчення його, з клопотаннями або заявами про неправомірні дії правоохоронних органів до прокуратури не звертався.

При призначені покарання засудженим, колегія суддів вважає, що суд виконав вимоги ст. 65-67 КК України, врахувавши вчинення ними злочину середньої тяжкості, позитивні характеристики з місця проживання засуджених: а також те, що обидва мають судимість, скоїли злочин у період іспитового строку, а тому призначене покарання засудженим ОСОБА_8 і ОСОБА_10 у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 71 КК України, є необхідним і достатнім для їх правлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Підстав для скасування, зміни вироку, або застосування більш м`якого покарання щодо засуджених ОСОБА_8 і ОСОБА_10 - немає.

Керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 і апеляцію захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_10 залишити без| задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2011 року щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_20 йлодимировича - без зміни.

Головуючи
Судді