Справа № 11 - 111/07 Головуючий у 1 інстанції Канівець Л.Ф.
ст. 185 ч.З, 263 ч.2 КК України Доповідач Хомицький A.M.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

20 лютого 2007 р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Хомицького A.M.

суддів Олексюка ЯМ., Матата О.В.

з участю прокурора Смолюка Б.С

засудженого ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Вол.-Волинського міського суду від 4
грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець і житель АДРЕСА_1,
росіянин, гр.України, з вищою освітою, не одружений, не працює, раніше
неодноразово судимий, останній раз -21.11.2003
року Вол.-Волинським міським судом за ст.ст.185 ч.З, 395, 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі,
звільнений 31.03.06 року умовно-достроково на 1 рік і 13 днів,

- засуджений за ст. 185 ч.З КК України на 4 роки позбавлення волі, за ст.263 ч.2 КК України - на 1 рік позбавлення
волі.

На підставі
ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до відбуття йому визначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі
ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте
покарання за вироком цього ж суду від 21
листопада 2003 року і
остаточно до відбуття визначено -
4 роки і 3 місяці
позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 270 грн. 26 коп. судових
витрат.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 18
червня 2006 року біля 17
години проник у приміщення будинку АДРЕСА_2

2

АДРЕСА_2,
що належить ОСОБА_2, звідки повторно таємно викрав мисливську рушницю
ТОЗ-67, чохол до неї, мисливський ніж та інше майно на загальну суму 703 грн.

Викрадаючи
мисливського ножа, який являється холодною зброєю, він переніс без
передбаченого законом дозволу до місця свого проживання в АДРЕСА_1 у цьому ж
місті, де його було вилучено працівниками міліції.

У своїй апеляції
засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи
доведеності вчинення ним злочину та вірності кваліфікації його дій судом,
просить пом'якшити обране йому покарання. При цьому просить врахувати його вік,
поганий стан здоров'я, повне визнання своєї вини і розкаяння у вчиненому, що
збитків від вчиненого ним злочину не наступило і потерпілий не настоює на його
суворому покаранні.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який
підтримував апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку без змін,
дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила, що апеляція засудженого
до задоволення не підлягає.

Винність
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки чужого майна і незаконному носінні
холодної зброї за обставин, зазначених у вироку, підтверджена сукупністю
досліджених у судовому засіданні і належно оцінених судом доказів, а його діям
дано правильну юридичну оцінку, що в апеляції не оспорюється.

Призначаючи
покарання засудженому, суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та дані про його особу, яка до
кримінальної відповідальності притягується не вперше, злочини вчинив у період
умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком.

Враховані судом
і інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності, у тому числі і ті,
на які посилається в апеляції ОСОБА_1

Оскільки призначене йому покарання
є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових
злочинів, підстав для пом'якшення -цього
покарання, про що ставиться питання в апеляції засудженого, судова колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Вол.-Волинського міського суду від 4
грудня 2006 року
відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.