Справа № 1-47
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року м.Тлумач

Тлумацький
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Гавриша ЯМ.

секретаря Шашки P.M.

прокурора Балашової Т.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Тлумачі справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця та жителя с.Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області,
українця, освіта середня, одруженого, на утрманні має двох неповнолітніх дітей,
військовозобов'язаного, працюючого керівником СФГ „Віта" не судимого, гр.
України, за ст.ст. 364 ч.2 КК України ,-

встановив:

ОСОБА_1 будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, в
супереч інтересам служби, діючи умисно з корисливих мотивів, не повернув
отриману на поворотній основі фінансову допомогу з коштів Державного бюджету та
розтратив заставне рухоме майно, склавши акти на його списання, що спричинило
тяжкі наслідки державним інтересам.

Злочин було
вчинено при наступних обставинах

Дирекція Українського державного фонду підтримки
селянських ( фермерських) господарств - Укрдержфонд в м. Київ в особі в.о.
генерального директора фонду з однієї сторони та СФГ „Віта" в особі голови
господарства ОСОБА_1, уклали 01.11.2001 року договір про надання фінансової
допомоги СФГ, а саме: про те, що дирекція Укрдержфонду надає на зворотній
основі СФГ „Віта" фінансову допомогу згідно „ Порядку надання та
використання коштів державної підтримки СФГ" в розмірі 25 000 грн. для
придбання молодняка ВРХ, свиней та сільгосптехніки.

20.06.2003 року між Укрдержфондом, Івано-Франківським
відділенням Укрдержфонду та СФГ „Віта" укладено угоду про уступку права вимоги,
тобто Івано-Франківське відділення Укдержфонду набуло право вимагати від СФГ
„Віта" належного виконання зобов'язань по договору від 01.11.2001 року, а
у разі їх не виконання - звернутись за захистом своїх прав до господарського
суду.

Згідно умов договору СФГ „Віта" зобов'язалось
повернути отримані кошти на протязі трьох років, тобто до 01.07.2004 року, але
кошти надані з державного бюджету так і не повернула.

Наказ господарського суду Івано-Франківської області
№12060 від 26.07.2005 року про примусове виконання рішення про стягнення
заборгованості з СФГ „Віта" повернутий державною виконавчою службою в
Тлумацькому районі без виконання, у зв'язку з відсутністю майна на яке може
бути звернуте стягнення.

ОСОБА_1 являючись керівником та власником СФГ „Віта" с.Грушка
Тлумацького району отримав фінансову допомогу з Укрдержфонду в розмірі 25000
грн., за кошти якої

закупив три свиноматки, одного
вебрика, одну корову та гербіциди для кроплення пшениці, а також
сільськогосподарську техніку, а саме: трактор Т-150 з причіпом, плуг,
культиватор та сівалку, яку зобов'язався передати в заставу під гарантію
повернення коштів згідно п.1.2 договору від 01.11.2001 року. Однак він будучи
службовою особою, словживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з
корисливих мотивів, не бажаючи повертати отримані ним кошти в сумі 25000 грн.
та не маючи в наявності заставного майна, яке розтратив, склав акти на списання
закупленої ним сільськогосподарської техніки, що спричинило тяжкі наслідки
державним інтересам.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину визнав повністю, показав, що з сім'єю проживає в
с.Грушка Тлумацького району та являється керівником та власником СФГ
„Віта". 01.11.2001 року в м. Києві СФГ „Віта" в його собі заключила договір про
надання фінансової допомоги господарству „Віта". Згідно умов цього
договору СФГ „Віта" отримує від Фонду допомогу в сумі 25000 грн. з
погашенням даної суми до 01.07.2004 року. Дана допомога надавалась на придбання
молодняка ВРХ, свиней та сільськогосподарської техніки. Після заключения
договору на рахунок СФГ „Віта" поступили кошти в сумі 25000 грн., які в
подальшому були використані на закупівлю сільськогосподарської техніки, а сааме
були придбані: косарка тракторна, гербіциди для кроплення пшениці, колісний
трактор Т-150 з причіпом, плуг ПЛН-4-35, культиватор КПН-4,2, Сівалка зернова.
Також він купив три свиноматки, одного вебрика та одну корову.

Згідно умов договору після використання коштів, він представив у Фонд
закупівельні акти- авансові чеки. Також однією з умов договору була передача
даної техніки в заставу під гарантію повернення допомоги.

В подальшому, так як сільськогосподарська техніка вийшла з ладу, ним було
проведено списання даної техніки, а саме: косарки, плуга, культиватора, сівалки
та колісного трактора. Причіп тракторний він продав на запчастини невідомим
особам за 500 грн., дані кошти по бухгалтерії не провів, так як бухгалтерію з
2003 року не веде взагалі. Трактор Т-150 „К" у 2005 р. зняв з обліку в
держтехнагляді та продав за 1500 грн., кошти отримані від продажу трактора та
причіпа в сумі 2000 грн. використав на господарські потреби. Гербіциди -10 л.
вніс під посіви в 2002 році.

В червні 2003 р. з Укрдержфонду. згідно договору уступки, право вимоги
передано в Івано-Франківське відділення Укрдержфонду. Оскільки даний договір є
трьохстороньою угодою, то ОСОБА_2 підписав його з ним, так як тепер він повинен
був повертати кошти у Івано-Франківське відділення. ОСОБА_2 неодноразово
відсилав йому нагадування про повернення коштів, телефонував, приїжджав до
дому, але він кошти не повернув, так як не мав можливості.

26.07.2005 р. господарський суд Івано-Франківської області виніс рішення, а
згодом видав наказ №12060 про примусове виконання рішення про стягнення з СФГ
„Віта" на користь Івано-Франківського відділення Укрдержфонду- 25000 грн.
основного боргу та 1890 грн. пені. Виконавча служба в Тлумацькому районі
повернула наказ без виконання у зв'язку з відсутністю майна на яке може бути
звернуте стягнення.

На даний час ним частково відшкодовані спричинені злочином збитки в сумі
2500 грн.

У вчиненному щиро
розкаюється, запевняє суд, що відшкодує залишок заборгованості, просить його
суворо не карати.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів тих фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються, виходячи з показів підсудного, приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження у
судовому засіданні та кваліфікує його дії за ст.364 ч.2 КК України, оскільки
він, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, в супереч
інтересам служби, діючи умисно з корисливих мотивів, не повернув отриману на
поворотній основі фінансову допомогу з коштів Державного бюджету та розтратив
заставне рухоме майно, склавши акти на його

списання, що спричинило тяжкі
наслідки державним інтересам.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин передбачений
ст.364 ч.2 України належить до тяжких злочинів, вчинений підсудним, який вперше
притягується до кримінальної відповідальності, працює, одружений, на утриманні
має двох неповнолітніх дітей, виключно позитивно характеризується по місцю
проживання та роботи, частково відшкодував завдані збитки, щиро розкаюється.

Беручи до уваги фактичні обставини справи, особу винного,
суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбуття
покарання у вигляді позбавлення волі, а тому на підставі ст. 75 КК України його
слід звільнити від відбуття такого покарання з випробуванням, встановивши
необхідний іспитовий строк та відповідні обов'язки з числа передбачених ст.76
КК України, з позбавленням права обіймати на підприємствах установах та
організаціях усіх форм власності посади пов'язані з виконанням постійно чи
тимчасово адміністративно - господарських та організаційно-розпорядчих функцій
строком на 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.364 ч.2 КК України та
призначити йому покарання - 5 (п'ять) років позбавлення волі з позбавленням
права обіймати на підприємствах установах та організаціях усіх форм власності
посади пов'язані з виконанням постійно чи тимчасово адміністративно -
господарських та організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік 6
місяців.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбуття
призначеного йому основного покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого
ОСОБА_1 наступні обов'язки протягом іспитового строку.

Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи.

Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання чи роботи.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_1у
вигляді підписки про невиїзд -залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення через Тлумацький
районний суд.