Провадження № 1-кп/161/45/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 травня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої сторони - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000097, що надійшло з прокуратури Луцького району 11.07.2014 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Богушівка, Млинівського району, Рівненської області, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, українки, гр.України, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366 ч.1, 191 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в перебуваючи згідно протоколу №1 засідання правління СЗАТ «Нива» від 06.08.2013 року на посаді виконувача обов`язків голови правління СЗАТ «Нива», розташованого в с. Веселе, Луцького району, будучи відповідно до договору від 02.04.2012 року матеріально-відповідальною особою, виконуючи адміністративно-господарчі та організаційно-розпорядчі функції, які полягали у керівництві та виконанні повноважень по управлінню і розпорядженню майном та коштами даного суб`єкта господарської діяльності, тобто являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою привласнення коштів та незаконного збагачення, тобто являючись службовою особою підробила офіційні документи, чим вчинила службове підроблення, а саме внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме у видатковий касовий ордер №278 від 31.08.2013 року про те, що відповідно до договорів про безпроцентну грошову позику №07 від 27.07.12 року та №08 від 23.11.12 року, позичальнику ОСОБА_7 повернуто кошти в розмірі 8 000 гривень, хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким не повертались.

Крім цього вона, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме у видатковий касовий ордер №287 від 17.09.2013 року про те, що відповідно до договорів про безпроцентну грошову позику №09 від 03.12.12 року та №10 від 07.12.12 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто кошти в розмірі 9 500 гривень, хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Крім цього вона, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме у видатковий касовий ордер №290 від 24.09.2013 року про те, що відповідно до договорів про безпроцентну грошову позику №10 від 07.12.12 року та №01 від 08.01.13 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто кошти в розмірі 9 500 гривень, хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Крім цього вона, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме у видатковий касовий ордер №292 від 26.09.2013 року про те, що відповідно до договорів про безпроцентну грошову позику №01 від 08.01.13 року та №02 від 30.01.13 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто кошти в розмірі 9 500 гривень, хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Крім цього вона, внесла завідомо неправдиві відомості до офіційного документу, а саме у видатковий касовий ордер №298 від 10.10.2013 року про те, що відповідно до договору про безпроцентну грошову позику №02 від 30.01.13 року позичальнику ОСОБА_7 повернуто кошти в розмірі 10 000 гривень, хоча фактично дані кошти ні позичальнику, ні його близьким родичам не повертались.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями, котрі виразилися у службовому підроблені, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та іншому підробленні документів, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366 КК України.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 по обвинуваченню за ст.191 ч.2 КК України своєї вини не визнала та вказала, що після смерті голови правління СЗАТ «Нива» ОСОБА_7 вона виконувала обов`язки керівника товариства, а саме в серпні 2013 року. Господарство залишилося із великими боргами, а саме до 100 000 грн., серед них невиплата заробітної плати за чотири місяці, оскільки в касі не було грошей. Після продажу господарством свиней, вона виплатила всю заборгованість по заробітній платі працівникам, в тому числі і дружині покійного ОСОБА_7 ОСОБА_8 також в подальшому вчасно платила заробітну плату за серпень та вересень 2013 року. Після проведення інвентаризації каси СЗАТ «Нива» в якій було на той час 1656,06 грн., де головою комісії був ОСОБА_5 недостач і надлишків коштів по наданих документах не було виявлено. 01.08.2013 року жителями с. Верхівка, Луцького району в прокуратуру був написаний лист про відчуження ОСОБА_7 земельних ділянок акціонерів СЗАТ «Нива», також продавав майно господарства, однак гроші в касу товариства не вносив.

Вона перебувала на посаді касира в СЗАТ «Нива» трохи більше як один рік, і в її обов`язки входило приймання грошей, виплата заробітної плати та виділення на потреби господарства. Кошти зберігали в сейфі, однак їх майже там не було, оскільки якщо поступала сума коштів, то вони відразу неслися в банк і проплачувалися борги.

ОСОБА_8 і її сім`ї, вона позику господарству не повертала, пізніше частково повернув ОСОБА_5 в сумі 20 000 грн.. Перед тим як ОСОБА_7 потрапив в трагічне ДТП, то в нього при собі були кошти підприємства в сумі 4200 грн., про що розповідала його дружина і тому вона із ОСОБА_9 приходили до ОСОБА_8 із тим, щоб остання підписала видатковий ордер на суму 4200 грн.. Позика ОСОБА_7 в касу товариства вносилася нібито за продане майно акціонерів.

Вона вносила в касу СЗАТ «Нива» кошти в сумі 8 000 грн., оскільки її залякував ОСОБА_5 під час передачі товариства, хоча фактично мав спитувати із бухгалтера, яка на товаристві пропрацювала протягом трьох років. Вказала що 8 000 грн. вона не брала з каси товариства, оскільки за той період там такої суми не було взагалі. Всю фінансово-господарську документацію СЗАТ «Нива» передавала бухгалтер, ОСОБА_5 , який її забрав на своє підприємство «Родючість».

Видаткові касові ордера заповнювала вона з дозволу головного бухгалтера ОСОБА_9 , оскільки в неї немає бухгалтерської освіти і тому остання їй диктувала, які потрібно було туди вносити відомості і взагалі всі фінансові питання вирішували разом із ОСОБА_9 .. Вона на момент призначення на посаду голови ліквідаційної комісії СЗАТ «Нива» була звільнена із посади касира, про що був виданий певний наказ та касу було передано ОСОБА_9 ..

З грошей отриманих від реалізації свиней виплачувалася заборгованість по заробітній платі, гроші з каси в сумі 38 500 грн. для повернення позики не брала, хоча видаткові касові ордера заповнювала.

Вказала, що дані в видаткові касові ордери вносила вона, щодо спрямування коштів на виплату заробітної плати. Станом на дана час позика повернута, що також вказується документально.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що підставою звернення його до правоохоронних органів стало те, що ОСОБА_6 було нанесено збитків СЗАТ «Нива», яке він на даний час очолює з 21.10.2013 року, оскільки була проведена фінансова ревізія (інвентаризація) та на підставі її акту було визначено, що внаслідок видачі грошових коштів без підтверджуючих документів, було завдано збитків товариству на суму 38 500 гривень і вказане порушення було допущено виконуючою обов`язки голови правління СЗАТ «Нива» ОСОБА_6 , оскільки вона як керівник несла відповідальність про використання коштів товариством, так як не було проконтрольовано виконання касових операцій та дії бухгалтера ОСОБА_9 , яка видала кошти без законного обґрунтування. Просить відшкодувати завдані збитки СЗАТ «Нива», на даний час обвинуваченою відшкодовано 8000 гривень, що підтверджується касовим орденом.

На момент проведення інвентаризації, коли обвинувачена ОСОБА_6 працювала в СЗАТ «Нива» заборгованості відображеної в акті не було. Видаткові касові ордери були підписані ОСОБА_6 .

На даний час позика повністю виплачена сім`ї покійного ОСОБА_7 , а саме це було зроблено в листопаді 2013 року.

Також ОСОБА_7 вносив кошти в сумі 50 000 грн. в касу товариства в якості позики ще в березня-квітні 2012 року та в грудні 2012 року 30 000 грн. знімав, що підтверджується касовою книгою.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що йому стало відомо, що після смерті батька ОСОБА_7 , який очолював СЗАТ «Нива» виникла недостача грошей. Його батько в 2013 році позичав в нього гроші в сумі 8 000 грн., які останній пізніше вносив в касу товариства на його розвиток, однак на даний час дані кошти не повернуті товариством. Також батькові позичав кошти його брат ОСОБА_11 .. ОСОБА_6 кошти їм не повертала, тільки приходила до його мами ОСОБА_8 , щоб вона підписала якийсь документ, про те, що нібито частину грошей повернуто, однак мама його не підписала. Йому не відомо чи дані кошти батько вносив в касу СЗАТ «Нива». Йому позику повернув ОСОБА_5 ..

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердила, що їй відомо, що її покійний чоловік ОСОБА_7 працюючи на протязі трьох років СЗАТ «Нива» вів певний зошит в якому вона виявила, що станом на 01.06.2013 року йому були винні 10 655 грн., які він вносив в касу СЗАТ «Нива» для ведення сільського господарства. Також їй відомо, що чоловік позичав без процентові кошти в друзів, які вносив в касу СЗАТ «Нива» в сумах 50000, з яких 30000 грн. було повернуто, про що знала бухгалтер ОСОБА_9 .. В 20-их числах жовтня 2013 року обвинувачена ОСОБА_6 із бухгалтером ОСОБА_9 приїжджали до неї та обвинувачена просила підписати касовий ордер на 23 000 грн., які вона підписала, однак дані гроші вона не отримувала, а ордер на 10 000 грн. не підписувала. Станом на 2014 рік її чоловік отримував заробітну в розмірі 3 000 грн., 2000 грн. неофіційно, а 1 000 грн. офіційно, однак її він додому не приносив, оскільки гроші тримав на роботі для потреб товариства. Після смерті чоловіка вона від ОСОБА_6 отримувала його заробітну плату, на загальну суму 6 000 грн., яку офіційно нараховували за декілька місяців, при цьому за отримані кошти розписувалася. На даний час їй повернуто ОСОБА_5 гроші в сумі 32 872 грн. за що вона розписувалася. Вона особисто не бачила, як ОСОБА_7 вносив гроші в касу товариства.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні ствердив, що йому відомо, що його покійний батько ОСОБА_7 , який очолював СЗАТ «Нива» надавав фінансову допомогу на господарську діяльність вказаного підприємства коштами, які позичав в знайомих і в тому числі в нього, про що знала на його думку бухгалтер. На той час ОСОБА_6 працювала завідуючою складом. Кошти на даний час йому не повернуті, які він позичав батьку. Він був присутній коли обвинувачена ОСОБА_6 та бухгалтер ОСОБА_9 приїжджали до його мами, щоб остання підписала якісь документи (касовий ордер) даного підприємства, однак він маму відмовив підписувати дані документи. Його батько отримував мінімальну заробітну плату. Він особисто не бачив, що батько вносив в касу СЗАТ «Нива» гроші.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердила, що вона працювала бухгалтером на підприємстві «Нива» і в її обов`язки входило формування бухгалтерських звітів і фінансової документації та була вона матеріально-відповідальною особою, касиром і виконуючим обов`язки голови правління на той час була ОСОБА_6 .. В 2013 року на підприємстві була заборгованість по заробітній платі за чотири - п`ять місяців, однак в податковій звітності вона не показувалася, хоча фактично існувала, яка погашалася шляхом реалізації свиней ТОВ «Пятидні» та іншої продукції. Отриманий прибуток вносився в касу підприємства і виплачувалася заробітна плата, про що у відомостях працівники розписувалися. Їй відомо про факт внесення колишнім керівником ОСОБА_7 коштів в касу СЗАТ «Нива». Вона доступу до сейфа на товаристві не мала і розподілом коштів займалася ОСОБА_6 .. Після звернення ОСОБА_5 до ОСОБА_6 щодо недостачі коштів на СЗАТ «Нива», обвинувачена вносила кошти в сумі 8 000 грн. в касу товариства, що фіксувалося ордером виписаним на ОСОБА_6 , які вона підписувала на прохання обвинуваченої. СЗАТ «Нива» заборгованість по безвідсотковій позиці перед ОСОБА_7 не поверталося. Заборгованість по заробітній платі виникла при ОСОБА_12 , але вона виплачувалася вже при ОСОБА_6 .. Фонд заробітної плати на товаристві становив приблизно 10-12 тисяч.. Після смерті ОСОБА_7 заборгованість по заробітній платі йому СЗАТ «Нива» виплачувало. ОСОБА_6 фактично на підприємстві була касиром.

Видаткові касові ордери заповнювала ОСОБА_6 , де ставила свої підписи на прохання ОСОБА_6 ..

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні ствердила, що вона працює на СЗАТ «Нива» і на даний час охоронцем. Вказала, що заборгованість по виплаті їй заробітної плати була після смерті ОСОБА_7 за три місяці, яку виплачувала особисто пізніше ОСОБА_6 по окремим за кожен місяць відомостях, оскільки виконувала обов`язки касира та голови товариства.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні вказав, що він з 1986 року працював в СЗАТ «Нива» зоотехніком, з ним працювала обвинувачена ОСОБА_6 , спочатку завідуючою складу, а після того касиром. В подальшому з жовтня 2013 року був звільнений за згодою сторін. Йому відомо, що товариство, де він працював реалізовували свиней ТОВ «Пятидні». В 2013 році затримки були по виплаті заробітної плати, яку виплачувалася по мірі реалізації сільськогосподарської продукції, яку виплачувала ОСОБА_6 ..

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні ствердив, що на момент очолювання СЗАТ «Нива» ОСОБА_6 він там працював, однак неофіційно. Заробітну плату йому виплачувала ОСОБА_6 за що він розписувався в якомусь документі. Заборгованість по заробітній платі була на протязі 2-3 місяців. Його на роботу влаштовував ОСОБА_7 ..

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні ствердив, що він два роки працює охоронцем на СЗАТ «Нива». В 2013 році заробітну плату йому виплачувала ОСОБА_6 , яка на той час керувала товариством. На товаристві була заборгованість по виплаті заробітної плати, яка в подальшому була погашена.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні ствердив, що він з 80-х років працює на СЗАТ «Нива». В 2013 році заборгованість перед ним щодо виплати заробітної плати була за 2-3 місяці. Він тоді отримував близько 700 грн. Виплату по заборгованості здійснювала ОСОБА_6 по відомості.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні ствердила, що перед нею була заборгованість по виплаті заробітної плати на СЗАТ «Нива» в 2013 році за квітень, травень, червень, яку в подальшому було виплачено керівництвом товариства ОСОБА_6 , а саме після продажу свиней..

Ревізор ОСОБА_19 в судовому засіданні ствердила, що досліджувала бухгалтерську документацію під час ревізії СЗАТ «Нива» та всі деталі ревізії висвітлені у її висновку від 20.10.2013 року, який вона підтримує. Згідно ревізії було виявлено на товаристві безвідсоткову позику на суму 46 500 грн., з яких 31 серпня 2013 року було повернуто 8000 грн., відповідно до видаткового касового ордеру ОСОБА_6 , які попередньо видавалися із каси СЗАТ «Нива» ОСОБА_6 за підписом головного бухгалтера ОСОБА_9 .. Дана позика на товаристві була виявлена по касовій книзі. Під час перевірки на товаристві станом на 01.08.2013 року та 01.09.2013 року заборгованості по виплаті заробітної плати не було, хоча фактично за попередні місяці була, яка на протязі даних двох місяців була сплачена. Згідно видаткових ордерів, які підписувала ОСОБА_6 , гроші з товариства йшли на погашення позики згідно договору в сумі 38 500 грн., однак хто їх отримував в них не зазначено.

Бухгалтер ОСОБА_9 пояснювала, що кошти, які видавалися згідно видаткових ордерів на погашення позики, фактично йшли на погашення заборгованості по заробітній платі. Збитки товариству виникли через непогашення позики СЗАТ «Нива».

Згідно ревізії СЗАТ «Нива» відслідковується, що з 01.08.2013 року по 30.10.2013 року, що певна сума позики, яка бузла внесена в 2012 році по прибуткових накладних, була повернута за видатковими ордерами, згідно договорів позики, однак отримувача коштів не зазначено і особа не встановлена.

Обвинувачення ОСОБА_6 також підтверджується матеріалами зібраними під час досудового розслідування, які були досліджені в судовому засіданні, а саме видатковими касовими ордерами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Крім того ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона перебуваючи на посаді виконувача обов`язки голови правління СЗАТ «Нива», тобто являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою привласнення коштів та незаконного збагачення, в період часу з серпня по вересень 2013 року підробила видаткові касові ордери, а саме: від 17.09.2013 за №287 на загальну суму 9 500 гривень, від 24.09.2013 за №290 на загальну суму 9 500 гривень, від 26.09.2013 за №292 на загальну суму 9 500 гривень, від 10.10.2013 за №298 на загальну суму 10 000 гривень, від 31.08.2013 за №278 на загальну суму 8 000 гривень та внесення у них завідомо неправдиву інформацію про видачу з каси товариства грошових коштів в загальній сумі 46 500 гривень позичальнику ОСОБА_7 , які особисто отримала з каси господарства, привласнила та в подальшому незаконно їх обернула в свою користь, тим самим спричинивши матеріальні збитки СЗАТ «Нива» на вказану суму.

Однак, зазначене обвинувачення не знайшло свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні, оскільки не здобуто переконливих доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, а можливість отримання інших доказів вичерпана.

Обвинувачена фактично визнала себе не винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.191 КК України, в якому вона обвинувачується, дала суду покази які підтверджуються показами свідків та матеріалами кримінального провадження.

Так, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», п.23, зазначено, що у статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.

Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.

Підсудна ОСОБА_6 , яка дійсно є службовою особою в розумінні п.п.1 і 2 примітки до статті 364 КК України, обвинувачується саме в привласненні чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, проте такий висновок сторони обвинувачення не відповідає встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що після смерті голови правління СЗАТ «Нива» ОСОБА_7 вона виконувала обов`язки керівника товариства, а саме в серпні 2013 року. Господарство залишилося із великими боргами, а саме до 100 000 грн., серед них невиплата заробітної плати за чотири місяці, оскільки в касі не було грошей. Після продажу господарством свиней, вона виплатила всю заборгованість по заробітній платі працівникам. З грошей отриманих від реалізації свиней виплачувалася заборгованість по заробітній платі, гроші з каси в сумі 38 500 грн. для повернення позики не брала, хоча видаткові касові ордера заповнювала. На даний час позика товариства погашена.

Вказала, що дані в видаткові касові ордери вносила вона, щодо спрямування коштів на виплату заробітної плати. Станом на даний час позика повернута, що також підтверджується документально.

ОСОБА_6 не визнала факт привласнення коштів СЗАТ «Нива». Натомість повідомила, що вказані кошти вона використала на виплату заборгованості по заробітній платі працівникам СЗАТ «Нива», яка не була відображена в податковій звітності. Вказані покази підтвердили всі свідки допитані в судовому засіданні.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили факт виплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_6 з показань яких також вбачається, що заробітна плата виплачувалася і особам, які офіційно не працювали.

В акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Нива» за період з 01.08.2013 року по 30.10.2013 року вказано, що порушення допущені в.о. голови правління ОСОБА_6 та бухгалтером касиром ОСОБА_9 , якими не було забезпечено відображення стану заборгованості по даних фінансової звітності, що суперечить суті самого обвинувачення, яке пред`явлено лише одній ОСОБА_6 ..

В ході досудового розслідування, не була проведена судово-бухгалтерська експертиза, висновок якої є одним із доказів згідно кримінального-процесуального кодексу України.

Жодним з поданих суду стороною обвинувачення доказів, не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 , вчинила заволодіння грошовими коштами СЗАТ «Нива» за обставин пред`явлених обвинуваченням.

Факт володіння отриманими коштами як власними, а тим самим їх привласнення, сторона обвинувачення взагалі не підтвердила будь якими доказами.

Суд вважає, щодо жодного злочину законодавець не робить винятків, щодо безумовного виконання слідчим вимог ст.91 КПК України про доказування при провадженні досудового розслідування події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини справи) і винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При розгляді даного кримінального провадження суд додержується закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачаться на його користь і дійшов висновку про недоведеність вини в діях обвинуваченої ОСОБА_6 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, а тому її слід виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України.

За умови, що всі можливості збирання додаткових доказів судом вичерпані і сторони про це не клопотали, недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення тягне постановлення виправдувального вироку в частині пред`явленого обвинувачення за ст. 191 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винної.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд по справі відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України визнала повністю та у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалася, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід обрати покарання у виді штрафу.

Арешт накладений на земельну ділянку площею 5,2425 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської сільської ради Луцького району, згідно Державного акта серії ЯД № 278062, яка належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з позбавленням права обіймати керівні посади чи займатися господарсько-розпорядчою діяльністю на строк 3 роки.

ОСОБА_6 за ст.191 ч.2 КК України виправдати, у зв`язку з недоведеністю її вини.

Арешт накладений на земельну ділянку площею 5,2425 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Веселівської сільської ради Луцького району, згідно Державного акта серії ЯД № 278062 , яка належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_6 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: