Справа № 1-25/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

У складі: головуючого судді Димашка В.П.

Секретарів Чернової О.А., Матушевської Г.Д.

Прокурора Сорочихіна О.В.

Захисника ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, невійськовозобовязаної, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 скоїв привласнення та розтрату чужого майна, повторно.

Злочин скоєно за таких обставин;

ОСОБА_2 з 01.02.2002 року по 15.03.2005 року працював продавцем магазину «Будмаркет» у підприємця ОСОБА_3.

У 2002 році вчинив злочин передбачений ст.190 ч.1 КК України за що його вироком Городенківського районного суду від 27.07.2007 було засуджено до 680 грн. штрафу.

11 січня 2005 року між ОСОБА_2 та підприємцем ОСОБА_3 укладено договір про повну особисту матеріальну відповідальність, і він будучи матеріально відповідальною особою, наділеною організаційно-розпорядчими функція у період з 11 січня 2005 року по 15.03.2005 року умисно привласнив та розтратив ввірене йому майно на суму 5630 грн.

У пред'явленому обвинуваченні за ст. 191 ч.4 КК України свою вину ОСОБА_2 визнав частково, розкаявся у скоєному, та вказав, що він працював у підприємця ОСОБА_3 з 01.03.2001 року по 15.03.2005 року на посаді продавця. Оформленим він не був, і тільки 11.01.2005 року між ним та підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Визнає, що за період з 11.01.2005 року до часу проведення інвентаризації ним допущено розтрату ввірених йому товарно-матеріальних цінностей на суму 5630 грн., які ним повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_3 вказав, що підсудний працював у нього завскладом і відпускав товар в магазині «Будмаркет» з 2001 року, він його на роботу не оформляв. 11 січня 2005 року було підписано договір про повну матеріальну відповідальність, а згідно акту інвентаризації була встановлена недостача в розмірі 37099 грн. 31 коп., з яких 5630 грн. ОСОБА_2 йому відшкодовано.

Оскільки вчинення розтрати на суму 5630 грн. підсудний ОСОБА_2 визнав, а досудовим, і судовим слідством не встановлено причетність підсудного до привласнення та розтрати товарно-матеріальних цінностей у великому розмірі, на суму 37099 грн. 31 коп., так як відсутні оригінали накладних про отримання підсудним товарно-матеріальних цінностей за період з 01.03.2001 року по 15.03.2005 року, (Т.2 а/с 33) суд дії підсудного ОСОБА_2, які кваліфіковані досудовим слідством за ч.4 ст. 191 КК України перекваліфіковує на ч.3 ст. 191 КК України, яка передбачає привласнення та розтрату чужого майна, повторно, так як вироком Городенківського районного суду від 27.07.2007 року ОСОБА_2 визнано винним за ст. 190 ч. 1 КК України що він отримав допомогу по безробіттю за період з 17.02.2002 по 14.11.2002 року та призначено покарання - штраф у розмірі 680 грн., які він сплатив згідно квитанції від 25.06.2008 року.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу підсудного, та обставини що помякшують та обтяжують покарання.

До помякшуючих обставин підсудному ОСОБА_2 суд відносить те, що він розкаявся у скоєному, відшкодував заподіяну злочином шкоду, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_2 розкаявся у скоєному, відшкодував заподіяну злочином шкоду, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання, суд вважає, що наведені обставини істотно знижуютьсь ступінь тяжкості вчиненого і до підсудного слід застосувати ст. 69 КК України і обрати щодо нього більш мяке покарання не зазначене в санкції ст. 191 ч.3 КК України у вигляді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Накладений постановою від 22.03.2006 року слідчого прокуратури Городенківського району арешт на майно, вклади, цінності та інше майно ОСОБА_2 необхідно скасувати.

В задоволенні позову потерпілого ОСОБА_3 про стягнення 31469 грн. матеріальної шкоди необхідно відмовити, оскільки в судовому засіданні не встановлено вини підсудного у спричиненні даної шкоди.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 277, 323, 324, 327, 328 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за статтею 191 ч.3 КК України і застосувавши ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану підписку про невиїзд.

Арешт накладений постановою від 22.03.2006 року слідчого прокуратури Городенківського району на майно, вклади, цінності та інше майно ОСОБА_2 скасувати.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 про стягнення 31469 грн. матеріальної шкоди - відмовити

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 15 діб з дня його проголошення, через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Димашок В. П.