Справа № 216/987/15-к
Провадження № 1-кп/216/237/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2015 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

с участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

підсудного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000117 від 14.01.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу , українця, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, який не працює, одружений, малолітніх дітей на утримані не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст . 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 , 12.01.2015 в денний час доби діючи з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , таємно шляхом вільного доступу намагався здійснити крадіжку металевої огорожі, що складається з металевих вуголків та металевої сітки розмірами 2,5 м. х 1,5 м., та була розташована на межі будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_4 вартістю 600 гривень. Однак ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що був помічений ОСОБА_6 в момент спроби завантаження викраденого майна до дерев`яної тачки.

Дії ОСОБА_5 ,, кваліфіковані ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винуватим у вчиненні злочину, щиро покаявся, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Суду пояснив, що 12.01.2015 в денний час, будучи впевненим що його ніхто не бачить, а хазяїв будинку не має вдома, з подвір`я будинку АДРЕСА_1 , намагався здійснити крадіжку металевої огорожі, що складається з металевих вуголків та металевої сітки що розташована на межі будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , однак був помічений сусідом в момент спроби завантаження викраденого майна до дерев`яної тачки.

Потерпіла ОСОБА_4 , в суду надала пояснення аналогічні наданим ним під час досудового слідства, підтвердила суду що її майно повернуто, питань щодо відшкодування матеріальної шкоди з обвинуваченого у неї немає.

У ході досудового розслідування, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, задовільну характеристику за місцем проживання, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , досягнуто угоди про примирення, яка підписана сторонами, де, ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного злочину за вказаних обставин, матеріальну шкоду потерпілій не завдано. Згідно домовленості про призначення ОСОБА_5 покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, погоджено призначення останьому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Розгляд справи проведено у відповідності до приписів ч.2 ст.473, ст. ст. 474-475 Кримінального процесуального кодексу України.

Під час підготовчого судового розгляду кримінального провадження підсудний ОСОБА_5 пояснив, що йому цілком зрозуміло наслідки угоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид та покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підсудної.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду, визнавши ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 314 ч.1 п.3, 370, 371, 374, 376, 473 ч.2, 474-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:
Угоду про примирення від 20 лютого 2015 року, укладену між ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) .

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілій ОСОБА_4 залишити потерпілій (м.к.п. а.с. 26) .

Матеріали кримінального провадження № 0000117 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № № 216/987/15/к (1кп/216/237/15).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст. 376 ч.3 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1