Справа № 192/2575/14
Провадження № 1-кс/192/142/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року слідчий суддя СОЛОНЯНСКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 за участю прокурора прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 , слідчого Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду смт.Солоне клопотання слідчого Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області, по внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000801 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Солонянського ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до суду по внесеному 22 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000801 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадення торгово-матеріальних цінностей та мобільного телефону марки «Нокія» з номером « НОМЕР_1 » з приміщення магазину ПП « ОСОБА_4 » по АДРЕСА_1 з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області, про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, посилаючись на наступне.
На обґрунтування клопотання зазначили, що в ході досудового розслідування було встановлено, що місце скоєння кримінального правопорушення знаходиться в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в зв`язку з чим з метою встановлення інформації, що може сприяти встановленню особи, яка причетна до вказаного кримінального правопорушення та в подальшому може бути використана як докази, які прямо чи не прямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і те, що необхідна інформація знаходиться у операторів мобільного зв`язку відносно абонентів, які з 22 жовтня 2014 року користувались мобільним телефоном в зоні дій базових станцій оператора мобільного зв`язку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », так як іншим способом неможливо встановити особу, яка скоїла крадіжку майна з магазину ПП « ОСОБА_5 », тому просить надати доступ до інформації, яка знаходиться у операторів мобільного зв`язку відносно мобільного терміналу «IMEI» та відносно номера « НОМЕР_1 » з 22 жовтня 2014 року по теперішній час з прив`язкою до базових станцій, а саме: вхідні та вихідні дзвінки, нульові з`єднання, текстові повідомлення без зазначення їх змісту, прив`язкою до базових станцій, з подальшим вилученням такої інформації.
Відповідно до ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно положень ч.1 ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, за винятком зазначених в ст.161 цього кодексу, при цьому слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором, в тому числі і щодо речей та документів, які відповідно до ст.162 КПК України містять охоронювану законом таємницю.
В зв`язку з неприбуттям без поважних причин в судове засідання представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у володінні якого знаходяться інформація про вхідні та вихідні дзвінки, текстові повідомлення з прив`язкою до базових станцій абонентів, про тимчасовий доступ до яких заявлено клопотання та який належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, суд ухвалює розглядати клопотання у відсутність зазначеної особи, оскільки її неявка відповідно до ч.4 ст.163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000801, заслухавши прокурора, слідчого, які підтримали клопотання про тимчасовий доступ до документів та їх вилучення, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
В поданому слідчим клопотанні не зазначено: правова кваліфікація кримінального правопорушення, а зазначена лише стаття та її частина закону України про кримінальну відповідальність; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної, оскільки слідчий зазначив, лише, що було встановлено про знаходження місця скоєння кримінального правопорушення в зоні базової станції оператора мобільного зв`язку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; а, прохаючи про надання можливості на вилучення інформації, не обґрунтував жодним чином підстави для цього.
Крім того, ні з клопотання ні з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що номер мобільного телефону, інформацію, щодо якого слідчий просить надати, знаходився у користуванні потерпілого, і що даний термінал був викрадений.
Зазначаючи в клопотанні, що воно заявлено за фактом викрадення майна належного ОСОБА_6 , слідчий не врахував, що з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22 жовтня 2014 року та протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 22 жовтня 2014 року вбачається, що викрадене майно належить ПП « ОСОБА_5 ».
Також, вказуючи про надання доступу до інформації, щодо мобільного терміналу, слідчий не зазначив номер «IMEI» цього терміналу, обмежившись, лише зазначенням словосполученням «IMEI».
Таким чином, слідчим та прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, перелічених в п.п.1, 2, 3, 6 ч.5 ст.163 КПК України; значення речей та документів, тимчасовий доступ до яких прохали надати та які самі по собі не є доказом у кримінальному провадженні, але можуть нести інформацію, що має доказове значення, та неможливість іншим способом довести ті обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів, в зв`язку з чим приходжу до висновку, що клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до документів та їх вилучення задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163,245 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області, по внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000801 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1