Справа 11а-107-2007 року Головуючий у 1
інстанції Мельник Ю.М.
Категорія : ч. 3 ст. 365
КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ У КРАЇНИ

8 травня 2007 року. м.
Рівне

Колегія
судців судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Рівненської
області в складі;

Головуючого
Омельяненка В.І. Судді: Сачука В.І.,
Баглика СП. з участю
прокурора Клімашевич Н.О. захисника-адвоката
ОСОБА_2. засудженого ОСОБА_1.

Розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, Рівненського обласного
управління Ощадного банку та засудженого ОСОБА_1. на вирок Рівненського
міського суду від 1 липня 2005 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, українець, уродженець та житель м. АДРЕСА_1, громадянин України,
одружений, освіта середньо -
спеціальна, не працює, раніше не судимий , засуджений

- за ч.2 ст. 365 КК України із
застосуванням ст. 69 КК
України до позбавлення волі строком на п'ять років із позбавленням права
обіймати посади, пов'язані із виконанням адміністративно-господарських та
організаційно-розпорядчих функцій строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1. звільнено від відбування основного покарання з іспитовим три
роки. На засудженого покладені обов'язки не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтись на
реєстрацію в ці органи.

Прийнято рішення
по речових доказах.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винним і засуджено за
те, що він будучи посадовою особою-директором
приватного підприємства „Компанія ОЛВІЗ Трейдінг" , умисно перевищив
свої службові повноваження, 14
березня 2001 року від
імені компанії уклав по договору отримав в банку Рівненського обласного
управління ВАТ „Державний ощадний банк України" кредит на суму 50 тис. грн.
строком на шість місяців на придбання паливо-мастильних матеріалів та 10 травня 2001 року отримав в
цьому ж банку кредит на суму 200
тис. грн. на строком на шість місяців на придбання паливо-мастильних
матеріалів. ОСОБА_1. всупереч вимогам умов кредитних договорів та договорів
застави не повернувши кредити, без відома та згоди Рівненського обласного
Управління ВАТ „Державний Ощадний банк
України" реалізував заставне

2

майно, не
поновивши його запаси,
внаслідок чого банку
була заподіяна матеріальна шкода
на суму 250 тис.
грн., що є тяжким наслідком для банку.

В поданих на вирок суду апеляціях :
прокурор, який затвердив обвинувальний висновок та ВАТ „ Державний
Ощадний банк України "
в особі Рівненського обласного управління Ощадного банку, вважають вирок
суду в частині вирішення цивільного позову незаконним , оскільки
засуджений визнав свою вину, просять вирок суду скасувати в частині цивільного
позову та стягнути з ОСОБА_1. на користь банку матеріальні збитки.

Засуджений ОСОБА_1. просить
вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування посилаючись
на те, що допущенна неповнота і неправильність досудового слідства не може бути
усунута в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1. та його
захисника, які просять зменшити іспитовий строк , доводи представника банку, який підтримав свою апеляцію,
думку прокурора про зміну вироку в частині цивільного позову, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів
вважає, що апеляції засудженого, представника банку та прокурора підлягають
задоволенню частково з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1.
у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст. 365 КК України , не суперечить
фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованими.

Під час розгляду апеляції засуджений ОСОБА_1. та його захисник просять зменшити іспитовий строк,
визначений судом першої інстанції при призначенні покарання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 65
КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Поряд з цим при призначенні покарання суд першої інстанції хоча і
перерахував обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_1., однак належної оцінки
їм не дав.

По даній справі, як видно з її матеріалів, установлено, що ОСОБА_1. до кримінальної
відповідальності притягується вперше, у вчиненому щиро розкаявся.

ОСОБА_1. сприяв
розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання,
має на утриманні неповнолітню дитину, являється інвалідом 2-ої групи.

Оцінюючи вищевказане та враховуючи конкретні обставини
справи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити іспитовий строк щодо
засудженого ОСОБА_1 до двох років.

При вирішенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_1. матеріальної
шкоди на користь Рівненського обласного управління Ощадного банку, судом не в
повній мірі дотримані вимоги процесуального закону.

3

В супереч вимог ч.5 ст. 334 КПК України у мотивувальній частині вироку суд не виклав
підстав для відхилення цивільного позову і не послався на матеріальний закон,
на підставі якого відмовлено у вирішення цивільного позову.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст.365,366
КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції
прокурора, Рівненського обласного управління Ощадного банку та засудженого
ОСОБА_1. задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду від 1
липня 2005 року
відносно ОСОБА_1 змінити. Вважати засудженим ОСОБА_1. за ч.3 ст. 365 КК України до міри покарання призначеної судом першої
інстанції.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Цей же вирок в частині відмовлення ВАТ „Державний ощадний
банк України" в задоволенні позову до ОСОБА_1. про стягнення коштів за
безпідставністю позовних вимог скасувати, а справу в частині цивільного позову
направити в той же суд на новий розгляд в порядку цивільного судочинства під
головуванням іншого судді.