Справа № 520/4557/15-к
Провадження № 1-кп/520/282/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у стадії підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000825, внесеному до ЄРДР 21.02.2015 р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

старшого прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 звернулися до суду із клопотанням про затвердження угоди про примирення між ними.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, 16.02.2015р. приблизно о 13:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі свого знайомого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою особистої наживи, бажаючи поправити матеріальне становище за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно ОСОБА_5 а саме: гаманець, вартістю 160 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 732 гривень, 100 доларів США, спричинив тим самим ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3390 гривень. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Крім цього ОСОБА_3 у повному обсязі відшкодував завдану потерпілій шкоду на суму 3390 гривень.

ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за цей злочин в виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру

висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно обставин, які пом`якшують покарання, міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків невиконання угоди тощо.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_5 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Прокурор не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16.03.2015р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних податком мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, після набрання вироку законної сили, скасувати.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський р/с м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1