Справа № 1-194/12
Провадження № 1/1015/847/12
В И Р О К

іменем України

03.04.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В., Комендат М.Р.

за участю прокурора Алфьорової Г.В., Литвиненка Р.С., Юркової Ю.В.

захисника з числа близьких родичів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, що має повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2, будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за наступних обставин.

22.11.2011 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, поряд із магазином по вул. Київська, 23А в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин здійснив напад на ОСОБА_3, а саме зробив підніжку, від якої ОСОБА_3 впав. В цей час ОСОБА_2 помітив у кишені ОСОБА_3 його мобільний телефон, після чого у нього виник умисел на повторне відкрите викрадення майна ОСОБА_3 Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, а саме сівши зверху на ОСОБА_3, таким чином тримаючи його в положенні лежачи на землі, витягнув з лівої кишені його штанів мобільний телефон марки «Nokia 6233» ІМЕІ 48716 вартістю, згідно звіту про проведення товарознавчої експертизи, 637,34 грн., в якому була сім-карта мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером +38 вартістю, згідно звіту про проведення товарознавчої експертизи, 19,59 грн. та карта памяті марки «Kingston» формату «Mikro SD» обємом 1 Гб вартістю, згідно звіту про проведення товарознавчої експертизи, 43,09 грн., що належать ОСОБА_3 В такий спосіб заволодівши речами ОСОБА_3 в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 700,02 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що 22.11.2011 року разом з ОСОБА_4 перебував в м. Боярка біля будинку № 9 по вул. Сєдова, де вони зустрілися із ОСОБА_5, якому на мобільний телефон зателефонувала знайома на імя ОСОБА_6 та попросила приїхати до неї в с. Тарасівка та взяти із собою ще когось. Після телефонної розмови ОСОБА_5 попросив його та ОСОБА_4 поїхати з ним до ОСОБА_6, на що вони погодилися. По приїзду він побачив, що між невідомими йому громадянами вирішується питання з приводу житла. ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6, що в їх сімейні проблеми вони вмішуватися не будуть. Через деякий час ОСОБА_6 з чоловіком запропонували їм відпочити разом, оскільки ситуація, що виникла, вирішилася. Він, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, її чоловік на імя ОСОБА_3 та ще двоє невідомих йому (чоловік та жінка), які були з ОСОБА_6, пішли до магазину в с. Тарасівка по вул. Чапаєва, де придбали спиртні напої, які в подальшому розпивали поблизу магазину. Приблизно о 20 годині, коли всі вже були в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_4 почав просити у ОСОБА_6 6 грн. на проїзд, про що вони домовлялися раніше, на що чоловік ОСОБА_7 почав кричати, що викличе міліцію. Він, ОСОБА_2, побіг за ОСОБА_7, щоб зупинити, наздогнав, поставив йому підніжку, від чого той впав. В цей час він побачив у ОСОБА_3 в кишені мобільний телефон, сів на ОСОБА_3 зверху, шляхом ривка забрав у того мобільний телефон, після чого побіг до залізничного переїзду. З мобільного телефону він подзвонив ОСОБА_4 та домовився з ним зустрітися. Близько 21 години він зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким показав телефон ОСОБА_3, запропонував продати його та разом витратити отримані кошти, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодилися. Мобільний телефон він продав продавцю магазину «Спокуса» в м. Боярка по вул. Білогородська за 250 грн., які вони разом витратили на продукти харчування.

У вчиненому підсудний розкаявся, просив його суворо не карати.

Окрім повного визнання підсудним ОСОБА_2 вини у предявленому йому обвинуваченні, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- оголошеними в судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 304, 314 КПК України показами потерпілого ОСОБА_3, який будучи допитаним на досудовому слідстві, пояснив, що 22.11.2011 року він вирішив зустрітися із знайомим ОСОБА_5 та зателефонував йому, домовився, що той приїде до них додому, але той до них так і не приїхав, а ввечері йому зателефонувала дружина ОСОБА_6 та запросила того до них додому. Близько 17 години 30 хвилин його дружина з господинею будинку Людмилою пішли зустріти ОСОБА_5 поблизу світлофора по вул.. Шевченка. Коли вони повернулися, він побачив, що з ОСОБА_5 були також наглядно йому знайомі чоловік на імя ОСОБА_4 та незнайомий йому молодий чоловік на імя ОСОБА_2. В той час в будинку, де вони проживають, господиня будинку вирішувала свої житлові питання із рідними. Коли вони закінчили, він, його дружина ОСОБА_6, ОСОБА_5, його знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а також Власники будинку Анатолій та Людмила, вирішили разом піти до магазину, що розташований за адресою: с. Тарасівка, вул. Чапаєва. Перебуваючи біля даного магазину, а саме позаду нього, вони відпочивали та вживали спиртні напої. Приблизно о 20 годині 20 хвилин, воно всі перебували в стані алкогольного спяніння та під час відпочинку ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 надати кошти на проїзд, проте дружина повідомила, що на даний час в неї коштів немає, після чого ОСОБА_4 вирвав з її лівого плеча жіночу сумочку чорного кольору, звідки дістав її гаманець світло-червоного кольору. З даного гаманця він витягнув гроші, в сумі 6 грн., які були дрібними купюрами по 2 та 1 грн. Дані грошові кошти той віддав в руки ОСОБА_5, а гаманець поклав назад у сумочку, яку віддав ОСОБА_6 в руки. Олександр гроші відразу віддав ОСОБА_6. Після цього він підійшов до них та зробив їм зауваження, щоб не чіпали ОСОБА_6 та до нього почав підходити ОСОБА_4. Він злякався, почав підходити та сказав їм, що викличе міліцію. В цей час він побачив, що до нього почав бігти ОСОБА_2 та він почав втікати від нього. Пробігши 10 метрів ОСОБА_2 наздогнав його та поставив йому підніжку, від чого він впав. ОСОБА_8 він повернувся та хотів відбити ногами ОСОБА_8. Йому це не вдалося та ОСОБА_8 нагнувся до нього, почав перевіряти вміст його кишень, знайшов у внутрішній кишені його куртки паспорт, але не взяв його. В цей час до них також підійшов ОСОБА_5, який вдарив його ногою по голові, можливо ненавмисно, відтягуючи ОСОБА_2 від нього. ОСОБА_8 також підійшов ОСОБА_4 Йому здалося, що ОСОБА_4 наступив йому на ліву руку, але точно сказати не може, можливо це ОСОБА_2 тримав йому руки, а він подумав, що це зробив ОСОБА_4 Також під час даної сутички він чув, що хтось сказав, що у нього повинні бути гроші, але можливо йому почулося, так як ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мали знати, що грошей у нього немає. ОСОБА_8 витягнув із лівої кишені його штанів мобільний телефон марки «Nokia» чорно-сірого кольору модель 6233 ІМЕІ 48716, який він придбав восени 2010 року бувший у використанні за яку суму не пригадує. В телефоні були йог сім-карта мобільного оператора «Київстар» абонентський номер +63, придбана ним на початку листопада 2011 року за 40 грн., скільки було на рахунку він точно не пригадує. Також у телефоні була карта памяті обємом 1 Гб марки «Kingston» формату «Mikro SD», придбана ним влітку 2009 року за яку суму не пригадує. Після цього він повернувся на праву сторону, так як в правій кишені його штанів у нього був ще один телефон, який вони так і не знайшли. Можливо те, що ОСОБА_2 перевіряв вміст його кишень та забрав у нього мобільний телефон, ОСОБА_4 та ОСОБА_5М не бачили, так як ОСОБА_2 був зверху нього, все було швидко. Олексій та Олександр могли подумати, що вони просто бояться. Через декілька хвилин дані чоловіки втрьох пішли вулицями, по дорозі не пішли. Пішли в сторону м. Боярка. В результаті даної події йому було завдано незначні тілесні ушкодження та на даний час їх вже не видно. До медичних закладів він не звертався, на даний час звертатися не бажає. Від проходження СМО відмовляється. ОСОБА_8 злочином йому було завдано матеріального збитку на суму приблизно 800 грн., але у звязку з тим, що його телефон було знайдено, претензій матеріального характеру до осіб, причетних до даного злочину він не має (том 1 а.с. 145). Від предявлення цивільного позову потерпілий відмовився. З приводу міри покарання підсудному поклалася на розсуд суду (том 2 а.с. 41);

- показами свідка ОСОБА_4, який показав суду, що 22.11.2011 року разом з ОСОБА_2, який приходиться йому пасинком, був у м. Боярка біля будинку № 9 по вул. Сєдова, де вони зустрілися із ОСОБА_5, якому на мобільний телефон зателефонувала знайома на імя ОСОБА_6 та попросила приїхати до неї в с. Тарасівка та взяти із собою ще когось. Після телефонної розмови ОСОБА_5 попросив його та ОСОБА_2 поїхати з ним до ОСОБА_6, на що вони погодилися. По приїзду побачили, що між невідомими йому особами вирішується питання з приводу житла. Вони сказали, що в їх сімейні проблеми вмішуватися не будуть. Через деякий час ОСОБА_6 з чоловіком запропонували їм відпочити разом, оскільки ситуація, що виникла, вирішилася. Він, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, її чоловік на імя ОСОБА_3, чоловік на імя Анатолій із співмешканкою, які були з ОСОБА_6, пішли до магазину в с. Тарасівка по вул. Чапаєва, де придбали спиртні напої, які в подальшому розпивали поблизу магазину. Приблизно о 20 годині, коли всі вже були випивші, він почав просити у ОСОБА_6 6 грн. на проїзд, про що вони домовлялися раніше, на що вона сказала, що у неї в гаманці грошей немає, тоді він силою забрав у неї сумочку, дістав гаманець, забрав з нього 6 грн. В цей час чоловік ОСОБА_7 почав кричати, що викличе міліцію, почав від них відходити. ОСОБА_2, побіг за ним, що було далі він не бачив, оскільки вже було темно. Потім ОСОБА_2 подзвонив йому та разом із ОСОБА_5 вони зустрілися з ним. ОСОБА_2 показав телефон ОСОБА_3, запропонував продати його та разом витратити отримані кошти, на що вони погодилися. Мобільний телефон продали продавцю магазину «Спокуса» в м. Боярка по вул. Білогородська за 250 грн., гроші витратили на продукти харчування. Також свідок пояснив, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.03.2012 року його визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ст. 198, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- показами свідка ОСОБА_5, який показав суду, що 22.11.2011 року він зустрівся з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в м. Боярка біля будинку № 9 по вул. Сєдова. Йому на мобільний телефон зателефонувала знайома на імя ОСОБА_6 та попросила приїхати до неї в с. Тарасівка та взяти із собою ще когось. Після телефонної розмови він попросив ОСОБА_4 та ОСОБА_2 поїхати з ним до ОСОБА_6, на що вони погодилися. По приїзду побачили, що між незнайомими їм особами вирішується питання з приводу житла та відмовилися втручатися в їх сімейні проблеми. Через деякий час, коли ситуація вирішилася, ОСОБА_6 з чоловіком запропонували їм відпочити разом, на що вони погодилися. Всі разом вони пішли до магазину в с. Тарасівка по вул. Чапаєва, де придбали спиртні напої, які в подальшому розпивали поблизу магазину. Коли всі вже були випивші, ОСОБА_4 почав просити у ОСОБА_6 6 грн. на проїзд, так як про це вони домовлялися раніше, але вона сказала, що у неї в гаманці грошей немає, тоді ОСОБА_4 силою забрав у неї сумочку, дістав гаманець та забрав з нього 6 грн. В цей час чоловік ОСОБА_7 почав кричати, що викличе міліцію, почав від них відходити. ОСОБА_2, побіг за ним, потім він побачив, що вони борються лежачи на землі і поспішив розборонити їх. ОСОБА_2 втік, а потім подзвонив ОСОБА_4 та домовився зустрітися. Пізніше всі втрьох вони зустрілися і ОСОБА_2 показав телефон ОСОБА_3, запропонував продати його та разом витратити отримані кошти, на що вони погодилися. Мобільний телефон продали продавцю магазину «Спокуса» в м. Боярка по вул. Білогородська за 250 грн., гроші витратили на продукти харчування. Також свідок пояснив, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.03.2012 року його визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- оголошеними в судовому засіданні, відповідно до ст.ст. 304, 314 КПК України, показами свідка ОСОБА_9, яка будучи допитаною на досудовому слідстві, пояснила, що працює продавцем магазину «Спокуса» ВКМП «Агутін», що знаходиться по вул. Білогородська, 27, м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. 22.11.2011 року вона перебувала на роботі. Приблизно о 22 годині 50 хвилин до магазину зайшло троє наглядно знайомих їй чоловік, яких вона раніше неодноразово бачила, так як вони часто купували продукти харчування у магазині, де вона працює. Один з них, що має високий зріст, на імя ОСОБА_5, був одягнений в камуфляжні штани, чорну куртку, інших двох вона не знає як звати. Один з них має невисокий зріст, одягнений був в дублянку коричневого кольору, третій мав повну комплекцію тіла, одягнений в куртку синього чи зеленого кольору, точно не памятає шапку, інших речей також не памятає. Спочатку до магазину зайшов один із вказаних чоловіків, що має невисокий зріст, запропонував їй купити у нього мобільний телефон марки «Nokia 6233» чорно-сірого кольору, ІМЕІ 48716. Вона спочатку думала погодитися, але для гарантії, що він не крадений, сфотографувала даного чоловіка на телефон ,який він їй пропонував. Чи бачив він, що вона його сфотографувала, вона не знає. ОСОБА_8 вона знову засумнівалася, що телефон не крадений та відмовилася його купувати. О 23 годині, коли у неї закінчився робочий день та вона зачиняла магазин, до неї знову підійшов вказаний чоловік, який на той час був з двома описаними нею чоловіками. Чоловік, який був невисокого зросту, знову запропонував їй придбати вищевказаний мобільний телефон. Інший чоловік на імя ОСОБА_5 також почав її вмовляти купити даний телефон та розповідав, що він дійсно не крадений та належить чоловікові, що був з ними та мав повну комплекцію тіла. Цей чоловік також підтвердив, що даний телефон належить йому, додав, що якщо їй телефон не сподобається, то вона зможе віддати його йому назад. Враховуючи те, що чоловіка на імя ОСОБА_5, вона вже знала давно та в них є спільні знайомі, вона повірила даним чоловікам, що телефон не крадений та погодилася його купити. Чоловіки за телефон попросили 250 грн., які вона їм і дала за нього. Коли телефон вони пропонували в магазині, то в ньому на той час була сім-карта, якого саме мобільного оператора вона не памятає, але на вулиці, коли вона його купувала, то ні сім-карти, ні карти памяті в ньому не було. Фотографія чоловіка, що заходив у магазин, залишилася в телефоні. Описаним мобільним телефоном вона користувалася до 29.11.2011 року, а в цей день від працівників міліції дізналася, що він крадений ат протоколом огляду телефон у неї вилучили (том 1 а.с. 19);

- постановою від 29.11.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 КК України (том 1 а.с. 1); явкою з повинною ОСОБА_2 від 29.11.2011 року (том 1 а.с. 4); заявою ОСОБА_3 від 29.11.2011 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до знайомих йому чоловіків на імя Саша, ОСОБА_4 та одного невідомого, які 22.11.2011 року о 21 годині за адресою: с. Тарасівка на перехресті вулиць Київська та Чапаєва біля місцевого магазину, заволоділи його телефоном «Nokia» сірого кольору, а саме ривком витягнули його з кишені джинсових штанів (том 1 а.с. 5); протоколом огляду місця події від 28.11.2011 року, під час якого у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено сім-карту оператора «Київстар» (том 1 а.с. 13-14); протоколом огляду місця події від 29.11.2011 року, під час якого у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено карту памяті марки «Kingston» формату «Mikro SD» (том 1 а.с. 15-16); протоколом огляду місця події від 29.11.2011 року, під час якого у ОСОБА_9 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia 6233» ІМЕІ 48716 (том 1 а.с. 17); протоколом огляду речових доказів від 10.12.2011 року (том 1 а.с. 69-70); постановою від 10.12.2011 року про приєднання до справи речових доказів (том 1 а.с. 71); протоколом огляду речових доказів від 10.12.2011 року (том 1 а.с. 72-73); постановою від 10.12.2011 року про приєднання до справи речових доказів (том 1 а.с. 74); протоколом огляду речових доказів від 10.12.2011 року (том 1 а.с. 75-78); постановою від 10.12.2011 року про приєднання до справи речових доказів (том 1 а.с. 79); протоколами очної ставки від 15.12.2011 року проведених між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (том 1 а.с. 81-84, 90-96); протоколом очної ставки від 16.12.2011 року проведеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 107-110); звітом про проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якої ринкова вартість станом на 22.11.2011 року з урахуванням зносу мобільного телефону марки «Nokia 6233» становить 764,82 грн., сім-карти оператора «Київстар» - 23,51 грн., карти памяті марки «Kingston» формату «Mikro SD» - 51,71 грн. (том 1 а.с. 115-119); протоколом очної ставки від 24.12.2011 року проведеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 130-132); ); протоколом огляду місця події від 25.11.2011 року, під час якого було оглянуто територію, прилеглу до магазину за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Київська, 23А та схемою до нього (том 1 а.с. 137-140); постановою від 26.12.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України (том 1 а.с. 148-149); постановами від 26.12.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України (том 1 а.с. 150-151, 163); довідкою Соломянського РВ КВІ в м. Києві (том 1 а.с. 172); копією вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2011 року (том 1 а.с. 173-174); протоколом очної ставки від 05.01.2012 року, проведеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (том 1 а.с. 206-211); протоколом очної ставки від 24.01.2012 року, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 219-222); постановою від 25.01.2012 року про уточнення даних по кримінальній справі (том 1 а.с. 231-232); постановою від 25.01.2012 року про відмову в порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5. ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України (том 1 а.с. 233-234); постановою від 25.01.2012 року про відмову в порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 396 КК України (том 1 а.с. 235-236); копією вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.03.2012 року, яким ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ст. 198, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів, передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (том 2 а.с. 49-51).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний ОСОБА_2, свідки ОСОБА_4В, ОСОБА_5 під час розгляду справи в суді, потерпілий ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_9 на досудовому слідстві давали правдиві покази, які відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю, його дії кваліфікуються судом як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується посередньо (том 1 а.с. 177), раніше судимий (том 1 а.с. 171, 173-174), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 1 а.с. 175, 176), обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння, тому, з урахуванням ставлення підсудного до вчиненого, його щирого каяття, вчинення підсудним злочину в стані алкогольного спяніння, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2011 року.

Цивільний позов у справі не заявлений, судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. ст. 81, 330 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2011 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання з 29.11.2011 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у виді взяття та тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Nokia 6233» ІМЕІ 48716, сім-карту мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером +38, карту памяті марки «Kingston» формату «Mikro SD», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_3 залишити у його розпорядженні (том 1 а.с. 81).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим та захисником з числа близьких родичів, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.