Справа № 206/423/15-к
Провадження № 1-кп/206/53/15
У Х В А Л А

"02" лютого 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000318 від 19.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не працюючого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2015року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.1, ч. 2 ст.309 КК України, з угодою про визнання винуватості.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості вважає можливим її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у підготовчому судовому засідання стверджував, що повністю розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання. Крім цього зазначив, що беззастережно визнає свою вину у незаконному придбані, перевезенні та зберіганні наркотичного засобу, вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором за добровільною згодою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У відповідності з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як встановлено у ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як убачається зі змісту угоди у даному кримінальному провадженні, вона не відповідає зазначеним вимогам закону.

А саме, з угоди про визнання винуватості, сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , міри покарання у вигляді :

- за ч.1 ст.309 КК України 1 року позбавлення волі,

- за ч.2 ст.309 КК України 2 років позбавлення волі,

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, та покладенням на обов"язків передбачених згідно п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 , раніше не судимий, вчинив умисні злочини середньої тяжкості, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, та вчинення умисного кримінального правопорушення.

Таким чином, зміст угоди в частині призначення покарання за ч.1 ст. 70 КК України, не відповідає вимогам КК України, оскільки при поглинанні менш суворого покарання більш суворим покаранням, не може складати 3 роки позбавлення волі, оскільки більш суворе покарання за ч.2 ст.309 КК України визначене в угоді, становить 2 роки позбавлення волі.

Окрім того, призначення покарання повинно узгоджуватись також з положеннями ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначення обраної сторонами укладеного угоди про визнання винуватості міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на думку суду, не відповідають інтересам суспільства.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що в затвердженні угоди слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.314,474 КПК України

У Х В А Л И В :

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 27.01.2015 року між прокурором прокуратури Самарського району та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000318.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1