АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/385/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , погодженого із старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Крижопіль, Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, обіймає посаду командира роти № 1 полку міліції особливого призначення, підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши, підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Ухвала мотивована тим, що з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з урахуванням того, що прокурором в судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного в клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор вважає що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2015 р. підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор зазначає, що слідчим суддею при винесенні ухвали в повній мірі не враховано дані, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також не враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому на думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисників та підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу прокуратури м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000066 від 7.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.01.2014 р., приблизно о 02 год. 30 хв. ОСОБА_9 , рухаючись разом з особовим складом роти № 1 ПМ ОП «Беркут», по вул. Щорса, в напрямку від вул. Червоноармійської в бік бульвару Лесі Українки в м. Києві, помітив групу невідомих йому людей, у кількості приблизно 15 чоловік, серед яких були учасники громадського руху «автомайдан», які у цей час будь-яких злочинів не вчиняли та щодо яких у ОСОБА_9 не було будь-яких достовірних даних про причетність їх до кримінальних чи адміністративних правопорушень, останній вчинив неправомірні дії стосовно учасників акцій протесту, безпідставно їх затримавши.

23.10.2014 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися в перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями, та завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам громадян.

27.01.2015 року слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з правом обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому застосування відносно нього інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

30.01.2015 р.ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відмовлено в задоволені клопотання слідчогота застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши, підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що з урахуванням даних, які наявні в матеріалах справи, характеризуючих особу підозрюваного ОСОБА_9 , що стосується його сімейного стану, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має незадовільний стан здоров`я, приймав участь у проведенні антитерористичної операції, визначеної Законом України «Про боротьбу з тероризмом», має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, а також з урахуванням достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт, може вважатись достатнім для запобігання вищевказаних ризиків.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , даних про його особу, в їх сукупності, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, якою відмовлено в задоволені клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , погодженого із старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши, підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби - залишити без змін, а апеляційну скаргу старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури м. Києва ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ________________
( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 ) ( ОСОБА_4 )