Справа -
11-784 2007 р Головуючий у
першій інстанції - Стасенко Г.В.
ст.185 ч 3, 185 ч.2 Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 серпня 2007 року колегія судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Авраменка
М.Г.

суддів - Каленченко
Н.О. Шилової Т.С.

прокурора - Єлфімова
І.П.

розглянула
у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1. на вирок
Бородянського районного суду Київської області від 04.06.4 травня 2007 року ,яким

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженень та мешканецьАДРЕСА_1, раніше судимий: 29.03.2006 року
Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. ст.296 ч.4, 186
ч.2, 75 до 4 років позбавлення волі,
іспитовий строк 2 роки,

Засуджений за
ст. 185 ч.3 , 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. застосовано
до засудженого примусові заходи медичного характеру у місцях позбавлення волі у
вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно
вироку ОСОБА_2 визнаний
винним і засуджений за те, що 13 липня 2006 року о 12 годині в с.Лубянка Бородянського
району Київської області з метою здійснення крадіжки, через незачинену
кватирку, проник до належного ОСОБА_3. будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав
телевізор „Самсунг" вартістю 1099 гривен та 17 липня 2006 року біля 12
години в с. Луб'янка Бородянського району Київської області, знаходячись у
будинку свого знайомого ОСОБА_4. по АДРЕСА_2, скориставшись відсутністю
власника, таємно викрав з будинку бензопилу „Макс" вартістю
630 гривен.

На вирок
суду адвокат засудженого подала апеляцію, в якій просить вирок скасувати у
зв'язку з істотним порушенням норм кримінального та кримінально-процесуального
законодавства.

При
цьому апелянт посилається на те, що відповідно до ст. 19 КК України осудною
визнається особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого КК, усвідомлювала свої
дії і керувала

2

ними. ОСОБА_2 страждає враженням головного мозку і згідно заключения судово-психіатричної
експертизи під час скоєння злочину він міг усвідомлювати свої дії, але не міг
керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані
примусові заходи медичного характеру. Апелянт вважає, що суд помилково
застосував ст. 20 КК України, згідно якої особа підлягає кримінальній
відповідальності, якщо вона не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії
або керувати ними.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який у задоволенні апеляції
адвоката просив відмовити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція адвоката задоволенню не підлягає.

Вина
засудженого ОСОБА_2 у скоєних
злочинах при обставинах викладених у вироці суду, знайшла своє підтвердження
доказами зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні. Дії ОСОБА_2
кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України вірно і суд призначив засудженому
покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових
злочинів у відповідності з вимогами ст.
65 КК України.

Відповідно
до ст. 20 КК України судом при призначенні міри покарання враховано, що ОСОБА_2 визнаний особою
обмежено осудною і правомірно застосував примусові заходи медичного характеру.

Підстав для
пом'якшення вироку колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката залишити без задоволення,
а вирок

Бородянського
районного суду Київської області щодо ОСОБА_2.
від 4 червня 2007 року без змін.