печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні номер 0000902 від 15 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :
Старший прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на таке: Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000902 від 15 травня 23015 року, яке виділено із кримінального провадження номер 0000020 за фактами зловживання владою або службовим становищем під час затримання учасників масових акцій протесту, що відбувалися у місті Києві протягом січня-лютого 2014 року, притягнення їх до кримінальної відповідальності та обрання запобіжного находу у вигляді тримання під вартою за ч.1 ст.364, ч.1 ст. 371, ч.2 ст.372, ч.3 ст.365, ч.2 ст.375 КК України. У кримінальному провадженні 16 липня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, а саме: постановленні завідомо неправосудної ухвали, вчиненому в особистих інтересах. В клопотанні прокурор посилається на таке: досудовим розслідуванням встановлено, що 20 січня 2014 року о 5.30 годин старшим оперуповноваженим ГУМВС України у місті Києві ОСОБА_6 поблизу вулиці Нижній Вал, 7/11 затримано ОСОБА_7 як особу, що може бути причетна до вчинення масових заворушень групою осіб. В рамках розслідування кримінального провадження номер 0000179 за ч. 2 ст. 294 КК України слідчий слідчого відділу Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_8 безпідставно затримав ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні масових заворушень по АДРЕСА_1 , хоча ОСОБА_9 був затриманий на АДРЕСА_2 , де будь-яких масових заворушень не відбувалось. У подальшому слідчий ОСОБА_8 за погодженням із процесуальним керівником старшим прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 всупереч вимогам ч. 1 ст. 276 КПК України, склав повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України. Після цього старший слідчий Деснянського РУ ГУМВС України у місті Києві ОСОБА_11 за погодженням із процесуальним керівником прокурором прокуратури Деснянського району міста Києва ОСОБА_12 склав та направив до Деснянського районного суду міста Києва клопотання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22 січня 2014 року слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_5 , підтримуючи злочинні дії вищевказаних працівників міліції та прокуратури, діючи умисно, на виконання злочинної вказівки про взяття під варту завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан» розглянула вказане клопотання, яке підтримали і просили задовольнити прокурор ОСОБА_12 та слідчий ОСОБА_11 , дослідила надані до клопотання матеріали, а саме: рапорт ОСОБА_6 про затримання ОСОБА_7 у групі агресивно налаштованих осіб поблизу вулиці Нижній Вал 7/11 у місті Києві та його показання з цього приводу, зі змісту яких не вбачалось факту перебування ОСОБА_9 на АДРЕСА_1 та вчинення ним будь-якого злочину; протокол огляду вилучених у ОСОБА_9 речей, серед яких не було заборонених предметів та зброї; протокол затримання ОСОБА_9 , а також повідомлення про підозру, які не були підтверджені будь-якими доказами. Крім того, в поясненнях ОСОБА_9 заперечував його участь у масових акціях протесту. Заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_9 та його захисника, з урахуванням доказів, які не підтверджували протиправність дій ОСОБА_9 та свідчили про його невинуватість, слідчий суддя ОСОБА_5 у порушення вимог ч. 1 ст. 194, ч. 4 ст. 193 КК України не дослідила вказані обставини, які мають істотне значення для ухвалення судового рішення, не допитала у судовому засіданні свідків сторони захисту і вийшла до нарадчої кімнати. В клопотанні зазначається, що, діючи умисно, з особистою зацікавленістю, яка зумовлена кар`єризмом, слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 був затриманий слідчим усупереч вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 208 КПК України та повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину в порушення вимог ч. 1 ст. 276 КПК України, за відсутності достатніх, належних і допустимих доказів, які б вказували на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 294 КК України, чітко усвідомлюючи, що ризики, які б давали будь-які підстави вважати, що ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, відсутні, ураховуючи, що відомості, викладені у клопотанні про обрання ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є недостовірними, не підтверджувались жодними матеріалами кримінального провадження і не доведені прокурором в ходу судового розгляду, усвідомлюючи, що за таких обставин прийняте нею рішення є завідомо неправосудним, таким, що не відповідає вимогам законності та обгрунтованості, однак, бажаючи настання саме таких наслідків, усупереч вимогам ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178, ч. ч.1, 2 ст. 194 КПК України, склала, підписала та проголосила завідомо неправосудну ухвалу про обрання ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На підставі неправосудної ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 22 січня 2014 року ОСОБА_9 незаконно утримувався під вартою у Київському СІЗО номер 13 до 03 лютого 2014 року, в подальшому апеляційним судом було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В результаті розслідування вказаного кримінального правопорушення 31 травня 2014 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 294 ч. 2 КК України закрито за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Таким чином, органом досудового розслідування встановлена непричетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В результаті злочинних дій, як вказує прокурор у поданні, пов`язаних з незаконним затриманням та притягненням завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, а також незаконним обранням найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановленням суддею завідомо неправосудної ухвали, вказаними службовими особами та, зокрема, слідчим суддею Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_5 завдано істотну шкоду у вигляді порушення законних прав, свобод та інтересів громадянина ОСОБА_7 , а також дискредитації та підриву авторитету та престижу органів державної судової влади України. Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у постановленні суддею завідомо неправосудної ухвали в особистих інтересах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

В клопотанні прокурором викладені обставини, що дають підстави обгрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: оригіналами матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , який був притягнутий до кримінальної відповідальності за участь у масових заворушеннях за ч. 2 ст. 294 КК України, та протоколом їх огляду; судовим провадженням щодо розгляду клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 , який заперечував факт участі у масових заворушеннях; протокол затримання останнього; повідомленням про підозру останньому; протоколом огляді речей останнього; протоколом допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили факт перебування ОСОБА_7 на робочому місці; протоколами допиту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які заперечили факт перебування ОСОБА_7 20 січня 2014 року на вулиці Грушевського; іншими матеріалами кримінального провадження номер 0000902.

16 червня 2015 року заступником Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій.

Прокурор у клопотанні вказує, що з метою забезпечення виконання процесуальних рішень підозрюваною ОСОБА_5 , а також з метою запобігти можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином необхідно застосувати щодо ОСОБА_20 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Підставами для цього, як вказує прокурор у клопотанні, є таке: ОСОБА_5 , будучи суддею, вчинила тяжкий злочин, пов`язаний із використанням наданих їй законом повноважень. З огляду на викладене, у слідства є підстави вважати, що, продовжуючи займати посаду судді в Деснянському районному суді міста Києва, ОСОБА_5 буде незаконними способами впливати на свідків із числа працівників органів внутрішніх справ, районних прокуратур міста Києва, показання яких про обставини вчинення нею злочинів мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вона, як слідчий суддя, розглядає клопотання та кримінальні провадження, які надходять до Деснянського районного суду міста Києва із Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві, прокуратури Деснянського району міста Києва від працівників, які мають статус підозрюваних та свідків у вказаному кримінальному провадженні. ОСОБА_5 , обіймаючи посаду судді Деснянського районного суду міста Києва, має широке коло знайомств серед працівників правоохоронних органів та судових органів, органів державної влади, зв`язки з якими може використовувати для створення перешкод досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та протиправного перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчиненню інкримінованого їй кримінального правопорушення сприяв той факт, що вона вчинила злочин саме із використанням службових повноважень, що зафіксовано у повідомленні про підозру. У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурор, посилаючись на те, що виникла необхідність застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання просив задовольнити клопотання, застосувати до ОСОБА_5 вказаний запобіжний захід та покласти на неї такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого та суду у даному кримінальному провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим та будь-якою іншою особою у кримінальному провадженні, визначеною слідчим, прокурором, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що фактично ОСОБА_5 не пред`явлено підозру, оскільки в порушення вимог чинного законодавства, а саме ст. 481 КПК України вказані дії мав здійснити Генеральний прокурор України або його заступник. Крім того, ОСОБА_5 не вчиняла вказаного кримінального правопорушення, а тому підстав для застосування до ОСОБА_5 вказаного виду запобіжного заходу немає.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, заявила про те, що підозра їй не пред`явлена, оскільки вказані дії мав здійснити Генеральний прокурор України або його заступник; кримінальне правопорушення, в скоєнні якого вона підозрюється вона не вчиняла, вона дослідила всі докази, надані органом досудового розслідування, будь-яких клопотань щодо виклику свідків з боку сторони захисту не заявлялось, сама вона не мала права ініціювати це питання, крім того, апеляційний суд міста Києва, скасовуючи її ухвалу, змінив міру запобіжного заходу на більш м,яку, при цьому не зазначив, що відсутні підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 . Крім того, ніякого корисливого мотиву вона не мала, попередньої змови з робітниками міліції та прокуратури не було, ухвалу вважає законною. Крім того, прокурор не навів обґрунтованих підстав для задоволення клопотання. А його посилання щодо можливості впливу на с свідків із числа працівників органів внутрішніх справ, районних прокуратур, оскільки вона розглядає клопотання та кримінальні провадження є безпідставними.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку: ОСОБА_5 є підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України у кримінальному провадженні номер 0000902 від 15 травня 2015 року.

Посилання підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника щодо незаконного вручення їй повідомлення про підозру, оскільки саме Генеральний прокурор України або його заступник зобов`язаний був здійснити ці дії слідчий суддя до уваги не приймає за таких підстав: відповідно до п.3 ч.1 ст.481 КПК України письмове повідомлення про підозру здійснюється судді Конституційного Суду України, професійному судді, присяжному та народному засідателю на час здійснення ними правосуддя Генеральним прокурором України або його заступником. Відповідно до повідомлення про підозру від 16 липня 2015 року /а.с. 88/ ОСОБА_5 повідомлено про підозру Заступником Генерального прокурора України державним радником юстиції 3 класу ОСОБА_21 . Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.36, ст. 278 КПК України заступником Генерального прокурора України ОСОБА_21 доручено слідчому в особливо важливих справах слідчого управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Білашу виконати процесуальну дію вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК України, а також роз`яснити її права, передбачені ст. 42 КПК України. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_20 вручено у відповідності до вимог ст. 278 КПК України. Посилання ОСОБА_5 та її захисника про те, що вручення підозри мав здійснити особисто заступник Генерального прокурора, а не особа, яка здійснила ці дії за дорученням останнього, до уваги слідчим суддею не приймається, оскільки у вказаних статтях КПК України відсутнє слово «особисто», тому заступником Генерального прокурора України здійснено вимоги ст. 481 КПК України та відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 та 278 КПК України здійснення повідомлення про підозру та вручення письмового повідомлення про підозру відбулось відповідно до вимог КПК України, порушень його слідчий суддя не вбачає, тому вважає, що ОСОБА_5 , отримавши повідомлення про підозру, отримала статус підозрюваної у кримінальному провадженні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України містяться у долучених до клопотання матеріалах, а саме: матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_7 про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України, протоколом їх огляду; судовим провадженням про розгляд клопотання слідчим суддею ОСОБА_5 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_7 , в якому він заперечував факт участі в масових заворушеннях, а також обставини, зазначені у повідомленні про підозру, що в ніч на 20 січня 2014 року ОСОБА_7 перебував за місцем своєї роботи та не приймав участі в подіях в центрі міста Києва; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 в місці, де не проводились мирні акції «Євромайдан», протоколом огляду речей ОСОБА_7 , під час якого не виявлені заборонені речі; протоколом допиту ОСОБА_7 , допитаного в якості підозрюваного, який заперечував його участь у подіях в центрі міста Києва; протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , які підтвердили факт знаходження ОСОБА_7 під час проведення акції на своєму робочому місці; протоколами допиту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які заявили про відсутність ОСОБА_7 на вулиці Грушевського в місті Києві під час вказаних подій. Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що надалі прокурором прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 294 КК України. ОСОБА_7 знаходився під вартою з 22 січня по 03 лютого 2014 року. Посилання підозрюваної ОСОБА_5 на ті обставини, що розглядаючи скаргу адвокатів на ухвалу, нею постановлену про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не скасована, а обрано більш м,який вид запобіжного заходу слідчим суддею до уваги не приймається, оскільки Апеляційний суд міста Києва розглядав скаргу на вказану ухвалу лише в межах застосування виду запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м,яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. У судовому засіданні стороною обвинувачення, зокрема, прокурором доведено, що одним із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на слідчих та прокурорів, які є свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведеності її вини за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчиненні правопорушення, зокрема, місце та спосіб його вчинення, дані про особу підозрюваної слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваної передбачений ст. 179 КПК України у вигляді особистого зобов`язання, яке є найменш суворим видом запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. З урахуванням вищевказаного, слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості впливу на інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні в силу займаної посади, але прокурор не визначив коло осіб, відносно яких просив підозрювану утримуватись від спілкування з ними, тому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану додаткові обов`язки, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на визначений час; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, в тому числі біометричний паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Слідчий суддя вважає, що відповідно до ст. ст. 176, 179, 194 КПК України обов`язки, покладені на підозрювану ОСОБА_5 встановлюються на строк до 02 вересня 2015 року, оскільки постановою Заступника Генерального прокурора України старшого радника юстиції 3 класу ОСОБА_21 від 16 червня 2015 року строк досудового розслідування продовжено до 02 вересня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні номер 0000902 від 15 травня 2015 року задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки міста Лутугіне Ворошиловградської області? громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 у кримінальному провадженні номер 0000902 від 15 травня 2015 року запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на визначений час; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, в тому числі біометричний паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя