Категорія: ст. 190 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши із проведенням частково судового слідства у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду від 13 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рожище Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має 2 дітей, інваліда 3-ї групи, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якого визнано винним та засуджено за ст.190 ч.2 КК України на 1 (один) рік обмеження волі; за ст.358 ч.4 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_8 до відбуття 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в доход держави 1818,18 гривень витрат за проведення почеркознавчої та технічної експертиз та в користь Держави Міністерства оборони України, в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах матеріальну шкоду завданої злочином в сумі 91744,92 гривень.

Вироком вирішено долю речових доказів , -

в с т а н о в и в:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, будучи звільнений з військової служби в запас, діючи з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного збагачення, заволодіння бюджетними коштами, 18.09.2013 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з письмовою заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ від 28.05.2008 року №499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб». Для отримання одноразової грошової допомоги обвинувачений ОСОБА_8 надав до Волинського ОВК письмову заяву від 18.09.2013 року, копію паспорта, ідентифікаційний код, завідомо підроблену довідку про отримання травми №56 від 22.02.2005 року, завідомо підроблений витяг з наказу військового комісара Ківерцівського РВК №17 від 22.02.2005 року «Про отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 », завідомо підроблене розслідування по факту отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 від 22.02.2005 року, виписку з акту огляду МСЕК від 22.08.2013 року №1658/25 та свідоцтво про хворобу від 18.04.2013 року №204/106. На підставі наданих документів, комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги департаменту фінансів Міністерства оборони України прийнято рішення про виплату обвинуваченому ОСОБА_8 , одноразової грошової допомоги в розмірі 27 місячного грошового забезпечення в сумі 91744,92 грн.. 26.02.2014 року на картковий рахунок ВАТ «Ощадбанк» №. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 , Волинським ОВК перераховані грошові кошти на загальну суму 91744,92 грн., чим спричинені збитки на вищевказану суму.

Крім того, він же, 18.04.2013 року, будучи військовослужбовцем, прапорщиком Збройних Сил України, під час проходження військово-лікарської комісії терапевтичного профілю ВМКЦ Західного регіону на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 05.04.2013 року №4511, подав завідомо підроблену довідку про отримання травми №56 від 22.02.2005 року, завідомо підроблений витяг з наказу військового комісара Ківерцівського РВК №17 від 22.02.2005 року «Про отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 », завідомо підроблене розслідування по факту з отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 від 22.02.2005 року. На підставі наданої завідомо підробленої довідки №56 від 22.02.2005 року комісія BЛK терапевтичного профілю ВМКЦ Західного регіону, надала ОСОБА_8 свідоцтво про хворобу №204/106 від 18.04.2013 року, де в п.8 зазначено, що 16.02.2005 року під час фізичної підготовки, останній отримав травму (пошкодження зв`язок) правого колінного суглобу (обставини травми підтвердженні довідкою військового комісара Ківерцівського РВК від 22.02.2005 року №56) та поставили діагноз, що травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 для отримання одноразової грошової допомоги надав до Волинського ОВК письмову заяву від 18.09.2013 року, копію паспорта, ідентифікаційний код, завідомо підроблену довідку про отримання травми №56 від 22.02.2005 року, завідомо підроблений витяг з наказу військового комісара Ківерцівського РВК №17 від 22.02.2005 року «Про отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 », завідомо підроблене розслідування по факту отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 від 22.02.2005 року, виписку з акту огляду МСЕК від 22.08.2013 року №1658/25 та свідоцтво про хворобу від 18.04.2013 року №204/106. На підставі наданих документів, комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги департаменту фінансів Міністерства оборони України прийнято рішення про виплату ОСОБА_8 , одноразової грошової допомоги в розмірі 27 місячного грошового забезпечення в сумі 91744,92 грн.. 26.02.2014 року Волинським ОВК грошові кошти в розмірі 91744,92 грн. були перераховані на картковий рахунок ВАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 належний обвинуваченому ОСОБА_8 .. При цьому останній достовірно знав, що дані документи підроблені та містять у собі інформацію, яка не відповідає дійсності і на їх підставі здійснив заволодіння бюджетними коштами на загальну суму 91744,92 грн..

В своїй апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, а кримінальне провадження закрити.

Посилається на те, що факт отримання травми ОСОБА_8 при виконанні ним службових обов`язків є доведеним, а належних і допустимих доказів того, що обвинувачений надав завідомо неправдиві документи не зібрано.

Прокурор, який приймав участь у провадженні, у своєму запереченні на апеляційну скаргу захисника вказує на її безпідставність. Зазначає, що Луцьким міськрайонним судом під час розгляду провадження об`єктивно та у повному обсязі досліджено усі обставини справи.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію, прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів судової палати дійшла висновку, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а дослідженим доказам дана невірна оцінка.

Визнаючи ОСОБА_9 винним у вчинені інкримінованих йому злочинів суд першої інстанції на обгрунтування своїх висновків посилався на показання свідків: ОСОБА_10 , який працював у 2005 році військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , який працював на цій посаді з лютого 2011 року по січень 2015 року, ОСОБА_12 - заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2005 році, ОСОБА_13 - старшого офіцера відділу соціального забезпечення військового комісаріату та ОСОБА_14 , який працював начальником відділу фінансового та соціального забезпечення Волинського обласного військомату, експерта ОСОБА_15 , а також на письмові докази, зокрема, на витяг з протоколу засідання комісії №10 від 03.12.2013 року; витяг з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №23 від 07.02.2014 року; довідку №56 від 22.05.2005 року; витяг з наказу військового комісара Ківерцівського РВК №17 від 22.02.2005 року; довідку військового комісара Ківерцівського РВК №12 від 23.01.2014 року; витяг з підсумків проведення додаткового медичного огляду Волинського ОВК за період з 25.08.2009 по 20.01.2010 року; книгу обліку катастроф, аварій та нещасних випадків Ківерцівською РВК та заяву ОСОБА_8 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю та хворобою, пов`язаною із проходженням військової служби.

Свідок ОСОБА_10 в категоричній формі ствердив, що заняття з фізичної підготовки у 2005 році ніким не організовувались і не проводились, довідки №56 від 22.02.2005 року та наказу №17 від 22.05.2005 року про те, що ОСОБА_8 отримав травму при виконанні обов`язків з військової служби на заняттях з фізичної підготовки він не видавав і не підписував.

Такі показання ОСОБА_10 в частині проведення занять з фізичної підготовки не відповідають дійсності і спростовуються дослідженим в апеляційній інстанції листом ОСОБА_16 . Волинського ОВК ОСОБА_17 від 28.05.2015 року, в якому зазначено, що відповідно до плану підготовки Волинського ОВК в 2005 навчальному році заняття з фізичної підготовки проводились щомісячно із залученням військовослужбовців районних військових комісаріатів області.

Показання цього свідка щодо неналежності йому підпису у довідці №56 від 22.02.2005 роуку та в наказі №17 від цього ж числа про отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 , як і показання свідка ОСОБА_12 , який заперечив, що саме він своїм підписом завірив витяг з наказу №17 від 22.05.2005 року, та розслідування обставин травми від цього ж числа досудовим слідством не перевірялись, хоча захисником ОСОБА_7 01.08.2014 року заявлялось клопотання про проведення з цією метою судово-почеркознавчих експертиз та інших слідчих дій, однак клопотання органом досудового слідства не було вирішено.

З висновку експерта №584 від 23.07.2014 року вбачається, що на момент дослідження ознак, які вказують на технічну підробку підписів від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_18 у довідці №56 від 22.02.2005 року не виявлено, а відповідно до висновку №583 від 24.07.2014 року рукописні записи довідки виконані не ОСОБА_8 , як і не виявлено ознак, які б свідчили про навмисну зміну почерку при виконанні рукописних записів (а.п.185, 168).

Суд першої інстанції цим висновкам експертів будь-якої оцінки не дав, постановляючи вирок до уваги не взяв.

Показання свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_8 під час реформування ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово виконував обов`язки військового комісара і мав доступ до гербової печатки і таким чином міг виготовити та завірити довідку №56 та наказ №17 від 22.02.2005 року, також спростовуються листом військового комісара Ківерцівського РВК від 22.05.2015 року, в якому зазначається, що ОСОБА_8 , відповідно до Книг наказів по Ківерцівському РВК у 2004 -2006 роках, обов`язки військового комісара - ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконував і печатка йому не передавалась.

Показання свідка ОСОБА_11 , який ствердив, що в журналах обліку наказів та інших документів даних про отримання травми ОСОБА_8 у 2005 році немає, факт отримання останнім травми під час фізичної підготовки а ні підтверджують, а ні спростовують.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали в суді, що ОСОБА_8 після звільнення зі служби Збройних сил України звернувся до Волинського обласного воєнкомату з пакетом документів про надання йому одноразової грошової виплати у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків. На підставі цих документів комісія надала висновок про те, що ОСОБА_8 має право на отримання цієї виплати, оскільки отримав травму під час виконання обов`язків із військової служби.

Із дослідженої судом апеляційної інстанції заяви ОСОБА_8 від 18.09.2013 року, яку він надав до Волинського ОВК для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю та хворобою, пов`язаною з проходженням військової служби, вбачається, що у переліку доданих до заяви документів довідка №56 , наказ №17 та розслідування обставин отримання травми від 22.02.2005 року не значаться. Ким подано ці документи досудовим слідством не встановлено, а судом не перевірялось.

Суд першої інстанції показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які ствердили, що бачили як ОСОБА_8 під час фізичної підготовки впав та отримав травму коліна, не прийняв до уваги, мотивуючи тим, що вони разом проходили службу, перебували у дружніх стосунках і таким чином сприяють уникненню обвинуваченим відповідальності. Як намагання уникнути відповідальності розцінив суд і показання ОСОБА_8 про обставини отримання травми та отримання грошової допомоги. Такий висновок суду є безпідставним.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_22 також ствердив, що ОСОБА_8 на заняттях з фізичної підготовки у Волинському ОВК під час бігу впав, внаслідок чого отримав травму коліна.

Та обставина, що ОСОБА_8 отримав травму під час занять із фізичної підготовки, а значить з виконанням обов`язку військової служби, стверджується і свідоцтвом про хворобу №204/106 від 18.04.2013 року, згідно якого ОСОБА_8 знаходився на обстеженні та лікуванні у ВМКЦ Західного регіону, де військовою лікарською комісією йому поставлено діагноз, пов`язаний із травмою правого колінного суглобу.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 , ознайомившись з медичними документами, ствердив, що ОСОБА_8 міг отримати таку травму при обставинах та часі, вказаних підсудним та свідками: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 .

Органи досудового слідства в обвинувальному акті, а суд у вироку, вказавши про використання обвинуваченим з метою заволодіння бюджетними коштами завідомо підроблених: довідки про отримання травми №56 від 22.02.2005 року, витягу з наказу військового комісара Ківерцівського РВК №17 від 22.02.2005 року «Про отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 », розслідування по факту з отримання травми відповідальним виконавцем прапорщиком ОСОБА_8 від 22.02.2005 року не зазначили, в чому полягає підробка цих документів та не встановили осіб, які здійснили цю підробку. Доказів підробки вищевказаних документів досудовим слідством та судом не встановлено.

Посилання суду у вироку на те, що бланк довідки №56 від 22.02.2005 року не затверджено Міністром оборони і не використовується є безпідставним, оскількивідповідно до п.п.157,361, 379 Додатку №17 Положення, затвердженого Наказом Міністра оборони України №2 від 04.01.1994 року, саме така форма довідки використовувалась у 2005 році до її зміни відповідно до наказу МО України №402 від 14.08.2008 року.

Те, що в різного роду журналах та книгах обліку Ківерцівського РВК відсутні відомості про отримання травми ОСОБА_8 та щодо документального її оформлення не свідчить про незаконність дій обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що досудовим слідством не зібрано достатніх доказів, а судом не встановлено, що ОСОБА_8 надав Волинському ОВК завідомо неправдиві документи щодо отримання травми при виконанні обов`язків військової служби, на підставі яких шляхом обману незаконно отримав бюджетні коштии в сумі 9174 , 92 грн.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 не підтверджується наявними в кримінальному провадженні доказами, а ті докази, які суд не взяв до уваги істотно впливають на вирішення питання про невинуватість обвинуваченого.

Як вбачається з ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду або суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Вирок підлягає скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції можливості отримати докази вичерпано.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про скасування обвинувального вироку і закриває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 411, 417 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 13 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України закрити за недоведеністю його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, покласти на рахунок держави.

В задоволенні цивільного позову старшого прокурора Волинської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_23 в інтересах Держави Міністерства оборони України, в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої злочином - відмовити повністю.

Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: