Справа № 1-737/08;
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2008 р. м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі судді Мачули О.М., при секретарі Сухаревич З.М., з участю помічника прокурора того ж району Надольної Т.В., захисника
ОСОБА_1
, розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
р. народження, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2
, українця, документів про належність до громадянства України чи іншої держави в матеріалах справи немає, освіта 8 класів, не одруженого, не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1
, такого, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, –

встановив:

Близько 10-ї години 25 серпня 2008 р. на міському звалищі, що розташоване в сел. Велика Корениха м. Миколаєва,
ОСОБА_2
знайшов палицю ударно-дробильної дії у вигляді обрізка металевої труби з руків‘ям, обладнаним петлею на кінці. Вказану холодну зброю він забрав із собою і носив без передбаченого законом дозволу. Приблизно о 10-й годині 10 хвилин наступного дня біля будинку № 14 по вулиці Радянській в сел. Велика Корениха він був затриманий працівниками міліції в зв‘язку із вчиненням адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, а вказана холодна зброя – вилучена.

Під час розгляду справи судом
ОСОБА_2
винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і підтвердив викладене, а також пояснив, що підібрав шматок труби і носив її з собою з метою самозахисту він собак, погоджується з висновками судово-криміналістичної експертизи про те, що вказаний предмет є холодною зброєю, в скоєному кається і більше таким чином поводитись не буде.

При таких обставинах в силу ч. 3 ст. 299 КПК України за клопотанням прокурора і згодою підсудного та його захисника дослідження доказів відносно тих фактичних обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювались, судом визнано недоцільним.

З урахуванням викладеного суд вважає встановленою провину
ОСОБА_2
у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину – середня, його особу – такий, що не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, що страждає алкогольною залежністю, в зв‘язку з чим потребує примусового лікування, раніше вчиняла аналогічні дії, офіційно не працює, а також обставини, що пом’якшують покарання – у вчиненому кається, та обтяжують його – стан алкогольного сп’яніння.

З урахуванням переліченого, суд приходить до висновку про те, що підсудному для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливо призначити покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд –

присудив:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2
від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обв’язки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов’язки періодично з’являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти зазначений орган про зміну місця свого проживання.

Запобіжний захід
ОСОБА_2
до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Долучений до справи в якості речового доказу шматок металевої труби – знищити.

Стягнути з
ОСОБА_2
на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області за проведення криміналістичної експертизи 188 грн. 31 коп.

На вирок сторонами на протязі 15 діб після його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: Мачула О.М.