Єдиний унікальний номер 185/2329/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000212 від 28 січня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області,

українки, громадянки України, із середньою - технічною освітою,

не заміжньою, не працюючою, яка зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимою:

- 13.06.2001 року Заводським районним судом м.

Дніпродзержинська за ч.2 ст. 140, ч.1 ст. за ч.2 ст.140, ч. І ст.229-6 КК

України / 1960 року / до двох років позбавлення волі. Із застосуванням ст.

46-4 КК України / 1960 року / відстрочити виконання вироку на два роки;

- 27.08.2003 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України до

двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України

звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на два

роки;

- 01.12.2004 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до

двох років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України

до призначеного покарання частково приєднано не відбуте

покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області від 27 серпня 2003 року, та до відбуття

призначено покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі;

- 11.09.2008 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, 76 КК України до двох

років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України

звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на два

роки;

- 31.05.2010 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років

позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного

покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком

Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 11 вересня 2008 року, та до відбуття призначено покарання у виді

двох років трьох місяців позбавлення волі. Покарання відбула,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
27 січня 2015 року о 10 годині 08 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині РгоStог - 154 ТОВ Стиль Д, що розташований по проспекту Шахтобудівників, 6-Б в м. Павлограді Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, пройшла до торгівельного ряду, де знаходиться декоративна косметика, та розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає та її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрала з торгівельного прилавку три туші для вій марки Мах Factor False Lash Effect коричневого кольору вартість яких за одну одиницю, згідно висновку експертизи №118/38 від 18.02.2015 року, складає 273 грн. 67 коп., загальною вартістю 821 грн. 01 коп., та сховала їх до лівого карману куртки, в яку була одягнена. Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 направилась до виходу із торгівельної зали вищевказаного магазину, не здійснюючи розрахунок за викрадені туші минула касові зони магазину не оплативши вищезазначені туші, покинула приміщення магазину із викраденим майном, яким в подальшому розпорядилась на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 магазину РгоStor - 154 ТОВ "Стиль Д" спричинила матеріальний збиток на загальну суму 821 грн. 01 коп.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, відмовилась від надання пояснень, та на запитання показала, що вона погоджується з обставинами, що зазначені в обвинувальному акті. З вартістю, кількістю та найменуванням викраденого майна вона згодна. Причину скоєння злочину вона пояснити не може. Викрадене майно вона не повернула, але обіцяє в короткий час відшкодувати шкоду. У вчиненому вона щиро розкаюється.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона працює в ТОВ Стиль Д заступником керуючого, та від персоналу магазина їй стало відомо про крадіжку. Також вона бачила запис з камер відеоспостереження на яких було добре видно як обвинувачена скоїла крадіжку. Викрадене майно не повернуто. Просить суд призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинувачену, представника потерпілого, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_3 винна у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Її дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена вчинила злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше неодноразово судима, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнала у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи дані особи обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вона не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею злочинів.

З обвинуваченої ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 393 грн. 12 коп.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, та зобов`язати її відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 393 /триста дев`яноста три/ грн. 12 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: мультимедійний диск CD RW з відеозаписом камери спостереження в приміщенні магазину від 27.01.2015 року зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1