Справа № 11-932 / 2007
в 1-й інстанції Єременко В.М.
Категорія: ч.1 cт. 121 КК України
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року. м.
Київ.

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області

в складі:

головуючого Ігнатюка О.В.

суддів Черкасова В.М., Шроля В.Р.

з участю
прокурора Єлфімова І.П.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями:
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок та потерпілого ОСОБА_3 на
вирок Баришівського районного суду Київської області від 04 липня 2007 року -

встановила:

Вироком
Баришівського районного суду Київської області від 04 липня 2007 року ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел.
Яблуневе Баришівського району Київської області, громадянина України, із
середньою спеціальною освітою, не одруженого, який мешкає АДРЕСА_1, раніше не
судимого

засуджено за ч.
1 ст. 121 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

на
підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання із
випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю в 2 роки та покладено
обов"язки у вигляді заборони виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодичної
явки до органів кримінально-виконавчої системи для реєстрації;

стягнуто
із ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 5 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Зазначеним
вироком ОСОБА_2 визнанно винним та засуджено за умисне тяжке тілесне
ушкодження, а саме за те, що він 22 жовтня 2006 року близько 00 год. 30 хв.,
знаходячись біля приміщення кафе сел.
Яблуневе Баришівського району Київської області, в ході сварки із потерпілим
ОСОБА_3 наніс останньому декілька ударів руками та ногами, завдавши йому тяжких
тілесних ушкоджень.

В
апеляціях прокурора та потерпілого вказано на незаконність вироку в частині
розв"язання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та необхідність
зміни вироку в цій частині.

В
обгрунтування своєї апеляції прокурор послався на те, що при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди в 5 000 грн. судом не були враховані: тяжкість
вчиненого засудженим злочину, тривалість знаходження потерпілого на
стаціонарному лікуванні,
вимушеність змін у житті
потерпілого. Вважав, що

2

належним
відшкодуванням моральних страждань потерпілого є стягнення на його користь 10
000 грн., в зв"язку із чим просив вирок в частині розв"язання
цивільного позову про відшкодування моральної шкоди змінити та стягнути на
користь потерпілого в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди 10
000 грн.

В
обгрунтування своєї апеляції потерпілий послався на те, що розмір відшкодування
завданої йому моральної шкоди, який судом визначений у 5 000 грн. не відповідає
ступеню його моральних страждань, при цьому судом не враховані: вимушеність
змін у його життєвих, соціальних та побутових стосунках, тривалість лікування
та перенесені фізичні страждання, необхідність подальшого лікування,
неможливість матеріального забезпечення своєї сім"ї. Вважав, що судом
необгрунтовано визнано те, що саме він був ініціатором бійки, поводив себе
агресивно, ображав засудженого та його батька наносив удари засудженому. Просив
в зв"язку із цим вирок в частині розв"язання цивільного позову про
відшкодування моральної шкоди змінити та задовольнити його позов в цій частині
у повному обсязі, відповідно до заявлених ним позовних вимог.

В
запереченнях на апеляцію потерпілого засуджений вказав на необґрунтованість
даної апеляції. Послався при цьому на те, що суд першої інстанції
об"єктивно та у повній мірі врахував всі обставини вчиненого злочину та
виніс справедливий вирок як в частині призначеного покарання, так і в частині
відшкодування моральної шкоди. Просив апеляцію потерпілого залишити без
задоволення.

Вислухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення: прокурора, який в повному обсязі
підтримав апеляцію прокурора і частково підтримав апеляцію потерпілого, вважав,
що розмір відшкодування моральної шкоди у 5 000 грн., який визначив суд першої
інстанції, не відповідає ступеню моральних страждань потерпілого, а адекватним
відшкодування цієї шкоди є стягнення на користь потерпілого 10 000 грн., просив
вирок змінити та збільшити розмір стягнення на користь потерпілого в рахунок
відшкодування завданої йому моральної шкоди до 10 000 грн.; потерпілого, який у
повному обсязі підтримав свою апеляцію та частково підтримав апеляцію
прокурора, підтвердив доводи своєї апеляції, вважав, що при визначенні розміру
відшкодування завданої йому моральної шкоди судом не були враховані всі істотні
для справи обставини, просив задовольнити його апеляцію та збільшити розмір
відшкодування відповідно до його позовних вимог; засудженого та його захисника,
які заперечували проти обох апеляцій, вважали, що суд обгрунтовано визначив
розмір відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди у 5 000 грн.,
вважали, що із урахуванням майнового стану засудженого та його батьків
засуджений не у змозі буде виплатити більшу, ніж 5 000 грн. грошову суму,
просили обидві апеляції залишити без задоволення; вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що обидві
апеляції підлягають до часткового задоволення.

Висновки
суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за обставин,
наведених у вироку, стверджуються зібраними по справі та дослідженими у
судовому засіданні доказами і не оспорюється учасниками судового розгляду.

Кваліфікація
дій засудженого за ч.1 ст. 121 КК України є правильною і не оспорюється
учасниками судового розгляду.

Покарання
засудженому призначене із дотриманням вимог ст. 65 КК України. Рішення суду про
необхідність звільнення засудженого від відбування покарання із випробуванням
колегія суддів вважає обгрунтованим, а саме звільнення таким, яке відповідає
вимогам ст. 75 КК України. Вирок в частині призначеного засудженому покарання
учасниками судового розгляду не оспорюється.

3

Разом із тим, вирок в
частині розв"язання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди
колегія суддів вважає таким, який не відповідає вимогам закону.

Відповідно
до вимог ст. 50 КПК України цивільним позивачем визнається громадянин, який
пред"явив у кримінальному процесі вимогу про відшкодування збитків. Про
визнання цивільним позивачем суддя виносить постанову. Відповідно до вимог ст.
295 ЦПК України, на стадії підготовчої частини судового засідання суд
зобов"язаний роз"яснити цивільному позивачеві його права у судовому
засіданні. Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було. Як
убачається із матеріалів справи, цивільний позов потерпілим ОСОБА_3 був
пред"явлений на стадії судового розгляду справи. В порушення вимог ст. 50
КПК України ОСОБА_3 не був визнаний цивільним позивачем у справі, права
цивільного позивача у судовому засіданні, в порушення вимог ст.295 КПК України,
йому роз"яснені не були.

Відповідно
до вимог п.4 ст. 64 КПК України характер та розмір шкоди, завданої злочином
підлягають доказуванню при розгляді справи у суді. Між тим, із протоколу
судового засідання вбачається, що докази щодо характеру та розміру завданої
злочином шкоди при судовому розгляді справи фактично не досліджувались, чим
була порушена зазначена вище норма закону.

Відповідно
до вимог ст. 327 КПК України обвинувальний вирок повинен бути мотивованим. Цих
вимог закону суд першої інстанції, при постановленні вироку в частині
розв'язання цивільного позову, у повній мірі не дотримався. Так, стягнувши із
засудженого на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди 5
000 грн., суд цих висновків належним чином не мотивував.

За
наявності порушення зазначених вище вимог кримінально-процесуального закону,
які колегія суддів вважає істотними, вирок Баришівського районного суду
Київської області від 04 липня 2007 року щодо ОСОБА_2 в частині розв'язання
цивільного позову про відшкодування моральної шкоди не може визнаватись
законним та обгрунтованим, а тому він підлягає скасуванню в цій частині із
направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

При
новому судовому розгляді необхідно врахувати наведене, дослідити докази,
перевірити доводи апеляцій потерпілого та прокурора щодо необґрунтованого
стягнення на користь потерпілого в рахунок відшкодування завданої йому
моральної шкоди 5 000 грн., встановленим обставинам дати належну юридичну
оцінку, прийняти по справі законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.
365, 366 КПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок та апеляцію потерпілого
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок
Баришівського районного суду Київської області від 04 липня 2007 року щодо
ОСОБА_2 змінити. Скасувати даний вирок в частині розв'язання цивільного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Справу в цій частині
направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства до
Баришівського районного суду Київської області, іншим суддею.

В іншій
частині вирок Баришівського районного суду Київської області від 04 липня 2007
року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.