ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 4-1844/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2008 року

суддя Печерського районного суду м. Києва
Мельник А.В,

при секретарі: Марчук
О.Л., Пшегарницькій І.Е.

за участю:

прокурора: Турчина
С.О., Тимкіна І.І, ДикогоЮ.О.

представника заявника: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві
скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора Київської області Ричка О.І. від 01.08.2008 року про порушення кримінальної справи №47-1049
щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 за
фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочину передбаченого ч.2
ст. 364 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до Печерського
районного суду м. Києва із скаргою
в якій просить скасувати
постанову заступника
прокурора Київської області Ричка О.І.
від 01.08.2008 року про порушення
кримінальної справи №47-1049 щодо приватного нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за фактом зловживання службовим становищем за
ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 364 КК України та винести постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи.

В обґрунтування вимог зазначає, що рішення про порушення кримінальної справи
прийнято незаконно, без наявності достатніх
даних, які б свідчили про
наявність ознак злочину, та при відсутності правових підстав для винесення
постанови.

Зазначала, що нею 25.12.2006 року було посвідчено договори купівлі-продажу земельної
ділянки за реєстровим номером №7501 та №7503 між ВАТ «Племінний завод
«Бортничі» та ТОВ «ПРОД-В-КО». При
посвідченні цих договорів нею, як самозайнятою особою, що займається своєю
професійною діяльністю - приватною нотаріальною практикою - , були виконані
(дотримані) всі вимоги, які передбачені законодавством України, для здійснення
посвідчення правочинів купівлі-продажу земельної ділянки між юридичними
особами.

Положення чинного законодавства
України, зокрема Закон України «Про нотаріат» та Інструкція про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, містять вичерпний
перелік дій, які зобов'язаний здійснити приватний нотаріус при посвідченні
правочинів щодо відчуження земельної ділянки.

Відповідно до положень Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, при посвідченні
правочинів щодо відчуження земельної ділянки нотаріус зобов'язаний перевірити:

- правоздатність і дієздатність
сторін договору та їх представників;

- наявність правовстановлюючих
документів на об'єкт, що відчужується - державний акт;

- відсутність заборони відчуження або
арешту майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна
шляхом отримання витягу із зазначеного реєстру;

- відсутність обмежень за даними
Державного земельного кадастру шляхом отримання висновку державного органу
земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання
земельної ділянки.

Вказані вище дії були виконані в
повному обсязі та згідно чинного, на момент посвідчення договорів,
законодавства України. Надані документи були достатніми для здійснення
посвідчення договорів відповідно до законодавства України.

Жодний нормативно-правовий акт
України не містить обов'язку приватного нотаріуса перевіряти всі судові
рішення, які виносяться в Україні судами, щодо земельної ділянки, яка
відчужується за правочином, що посвідчує приватний нотаріус. Зміст рішень судів
може бути відомий виключно тим учасникам судового процесу, які брали в ньому участь.
Якщо ж приватний нотаріус не був залучений до участі в розгляді судової справи,
йому не може бути відомо про існування такої судової справи, а тим більше
рішення по цій справі.

В постанові про порушення
кримінальної справи вказується, що «Прокуратурою Київської області проведено
перевірку за зверненням голови ФГ «Лебедине» ОСОБА_3 та ФГ «Журавлине» ОСОБА_4
щодо законності проведення відчуження службовими особами ВАТ «Племінний завод
«Бортничі» та приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_1
земель, належних вище зазначеним фермерським господарствам».

В постанові про порушення
кримінальної справи не визначено територіальне співпадіння місця розташування
земельних ділянок, які були предметом Договорів, укладених між ВАТ «Племінний
завод «Бортничі» та ТОВ «ПРОД-В-КО» і земельних ділянок зазначених ФГ
«Лебедине» та ФГ «Журавлине»;

Щоб провести відчуження земельної
ділянки, особа має бути стороною правочину, за яким проводиться відчуження,
тобто особа підписує такий правочин як його сторона. Скаржником вказані
договори були посвідчені, вона не виступала стороною цих правочинів, а тому і
не могла ані фактично, ані юридично відчужити земельні ділянки, що виступали
предметом договорів.

Згідно Висновку наданого
Бориспільським районним відділом земельних ресурсів «Про наявні обмеження на
використання земельної ділянки» щодо земельних ділянок, які виступали предметом
Договорів, відповідно до Класифікатора обмежень прав власності на землю та
використання земельної ділянки не встановлено заборони продажу земельної
ділянки іншим юридичним особам, також згідно витягу з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна вказана земельна ділянка не перебувала під
забороною відчуження, а тому зміст посвідчених договорів відповідав законодавству
України.

Також зазначала, що вона як приватний
нотаріус не є службовою особою, а тому не може бути суб*єктом злочину
передбаченого ст. 364 КК України

Безпідставним також є визначення
заступником прокурора Київської області Ричка О.І. начебто спричинених збитків
фермерським господарствам та вирахування суми цих збитків в розмірі
273350000 гривень.

Також відсутні докази про наявність умислу ОСОБА_1 на
вчинення злочину.

Скаржник в судове засідання не
з*явилась, в письмових поясненнях підтримала скаргу.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав доводи скарги, просив її
задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Прокурор, заперечуючи проти скарги,в
письмових запереченнях та надаючи усні пояснення, просив відмовити в її
задоволенні та зазначив, що оскаржувана постанова про порушення кримінальної
справи є законною, і на час винесення постанови були приводи і підстави для
порушення кримінальної справи.

Особи за заявами яких була порушена
кримінальна справа в судове засідання
не з'явились, про розгляд скарги були
повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали на підставі яких
було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, матеріали додані до
скарги, дослідивши письмові пояснення, заслухавши пояснення представника заявника , прокурора прихожу до висновку, що скарга є
обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 94 КПК України
приводами до порушення кримінальної справи є: 1) заяви або повідомлення
підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади,
громадськості або окремих громадян; 2) повідомлення представників влади,
громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці
вчинення злочину або з поличним; 3) явка з повинною; 4) повідомлення,
опубліковані в пресі; 5) безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим,
прокурором або судом ознак злочину.

Справа може бути порушена тільки в
тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК
України при наявності приводів і підстав, зазначених у статті 94 цього Кодексу,
прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про
порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи,
статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також
дальше її спрямування.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою заступника прокурора Київської
області Ричка О.І. від 01.08.2008
року порушена кримінальна справа
№47-1049 щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_1 за фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочину
передбаченого ч.2 ст. 364 КК України

Приймаючи рішення про порушення
кримінальної справи прокурор виходив з того що приватний нотаріус ОСОБА_1 при
посвідченні договорів купівлі-продажу
земельної ділянки за реєстровим номером №7501 та №7503 між ВАТ «Племінний завод
«Бортничі» та ТОВ «ПРОД-В-КО» порушив право власності ФГ «Лебедине» та ФГ
«Журавлине» на землю, оскільки відповідно ч. 1 ст. 153 Земельного Кодексу
України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку,
крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України, згідно ст.
126 Кодексу право власності на земельну ділянку посвідчується державними
актами, проте вказані фермерські господарства в порядку п. «а» ст. 140 Кодексу
від зазначених земельних ділянок не відмовлялась, а самі державні акти в
порядку ч. 2 ст. 158 Кодексу не скасовані, оскільки в провадженні Вищого
господарського суду України перебувають справи № 13/249-07 та № 13/249-07 за
позовами ВАТ «Племінний завод «Бортничі» до Бориспільської
райдержадміністрації, ФГ «Лебедине» та ФГ «Журавлине» про визнання недійсними
договорів купівлі продажу земельних ділянок, остаточні рішення судів у цих
справах не постановлені.

Також,в постанові зазначено, що
рішенням апеляційного суду Київської області від 05.06.2007 року
скасоване рішення Бориспільського міськрайонного суду від 04.12.06, яким
задоволено позов ОСОБА_5 до ФГ «Лебедине» та ФГ «Журавлине» про визнання
недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку. В частині
позовних вимог ОСОБА_5 до вказаних господарств про скасування державних актів
на право власності на землю апеляційним
судом відмовлено.

Крім цього, рішенням Васильківського міськрайонного суду від 26.12.05 у
справі № 2а-294/05 за позовом ОСОБА_6. до Гнідинської сільської ради
Бориспільського району та її виконавчого комітету, визнано не чинним з дати
видачі державшій акт на право колективної власності на землю ВАТ «Племзавод
«Бортничі», виданий зазначеною сільською радою від 08.09.97 № 4/22.

Зазначені вище дії ОСОБА_1 по відчуженню земель вчинені в порушення Закону
України «Про внесення змін до Земельного кодексу України» від 09.02.06 №
3415-4. Зокрема, п. 15 розділу 10 «Перехідні положення» Кодексу передбачено, що
громадяни та юридичні особи, які мають у власності земельні ділянки для ведення
селянського (фермерського) господарства та іншого товарного
сільськогосподарського виробництва, а також громадяни України - власники
земельних часток (паїв) не вправі до 01.01.07 продавати або іншим способом
відчужувати належні їм земельні ділянки та земельні частки (паї), крім передачі
їх у спадщину та при вилученні земель для суспільних потреб.

Відповідно до проектів відведення земельних ділянок на умовах
довгострокової оренди ОСОБА_4 та ОСОБА_3. для створення фермерських господарств
в адміністративних межах Гнідинської сільської ради Бориспільського району
Київської області цільове призначення земельної ділянки визначене за кодом 1.1
Українського класифікатора цільового використання землі - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Згідно листів Бориспільського районного відділу земельних ресурсів від
06.07.07 № 525а та Управління з контролю за використанням та охороною земель у
м. Києві та Київській області від 04.07.07 № 073966/1000 від05.05.08 №
083858/1000, ці землі відносяться до земель сільськогосподарського призначення
(сіножатей, пасовищ).

Крім цього, вказані угоди посвідчені приватним нотаріусом Київського
нотаріального округу ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 2 Закону України «Про
нотаріат», згідно яких правовою основою діяльності нотаріату с Конституція
України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Згідно ст. 5 Закону нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної
дії в разі її невідповідності законодавству України.

Статтею 7 Закону визначено, що нотаріуси та інші посадові особи, які
вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України,
постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента
України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на
території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим,
наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та
Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону нотаріуси зобов'язані при вчиненні
нотаріальних дій перевіряти, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди
вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5, який
зареєстровано цим же міністерством 03.03.04 за № 283/8882 передбачено, що при
посвідченні договору про відчуження земельної ділянки як самостійного об'єкта
цивільних правовідносин нотаріус перевіряє відсутність (наявність) обмежень
(обтяжень) за даними Державного земельного кадастру. Перехід права власності на
земельну ділянку не припиняє встановленого обмеження (обтяження). Про
встановлене обмеження (обтяження) та його зміст нотаріус зазначає в тексті.

За таких обставин нотаріуси виконують надані законодавством повноваження
щодо перевірки на відповідність закону угод та інших правочинів, внаслідок чого
нотаріуси наділені організаційно-розпорядчими функціями, у межах посвідчуваних
ними угод і правочинів, та виконують функції службової особи.

Проте, приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_1
всупереч вказаним вимогам законодавства України посвідчено вищевказані договори
щодо земельних ділянок призначених для сільськогосподарського виробництва, в
той час як нормативними актами України такі господарські операції заборонені.

Таким чином, приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_1,
будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, порушила
правові підстави володіння, користування та розпорядження ФГ «Лебедине» і ФГ
«Журавлине» земельними ділянками в адміністративних межах Гнідинської сільської
ради Бориспільського району та охоронювані законом інтереси щодо збереження
земель призначених для сільськогосподарського виробництва. В порушення ст. 20
Земельного кодексу України самостійно визначила, що земельні ділянки
передаються у власність покупця для ведення підсобного сільського господарства
та посвідчила договори купівлі-продажу, чим сприяла передачі вказаних земель
іншим особам з іншим цільовим призначенням, чим завдала ФГ «Лебедине» і ФГ
«Журавлине» збитки у сумі 273 350 000 грн., що відповідно до п. 4 примітки ст.
364 КК України є тяжкими наслідками. Також цими діями ОСОБА_1 підірвано
авторитет держави в частині захисту земель сільськогосподарського призначення,
відчуження яких заборонено законом, та авторитет органів нотаріату України, на
які відповідно до ч.2 ст. 54 Закону України «Про нотаріат» покладено обов'язок
перевіряти при вчиненні нотаріальних дій, чи відповідає зміст посвідчуваної
нотаріусом угоди вимогам закону.

Внаслідок зловживання службовим
становищем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_1 покладених на неї повноважень ФГ «Лебедине» і ФГ «Журавлине» спричинені
тяжкі наслідки, оскільки останніх було позбавлено права на власність на
земельні ділянки, що є приводом до порушення кримінальної справи.

Разом з тим, зазначені в постанові висновки про наявність
в діях ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК
України є безпідставними виходячи з наступного.

Під час розгляду скарги встановлено,
що 25.12.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 було посвідчено договори купівлі-продажу земельної ділянки за
реєстровим номером №7501 та №7503 між ВАТ «Племінний завод «Бортничі» та ТОВ «ПРОД-В-КО».

При посвідченні цих договорів
ОСОБА_1, як самозайнятою особою, що займається своєю професійною діяльністю -
приватною нотаріальною практикою - , були виконані (дотримані) всі вимоги, які
передбачені законодавством України, для здійснення посвідчення правочинів
купівлі-продажу земельної ділянки між юридичними особами.

Положення чинного законодавства
України, зокрема Закон України «Про нотаріат» та Інструкція про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, містять вичерпний
перелік дій, які зобов'язаний здійснити приватний нотаріус при посвідченні
правочинів щодо відчуження земельної ділянки.

Відповідно до положень Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, при посвідченні
правочинів щодо відчуження земельної ділянки нотаріус зобов'язаний перевірити:

- правоздатність і дієздатність
сторін договору та їх представників;

- наявність правовстановлюючих
документів на об'єкт, що відчужується - державний акт;

- відсутність заборони відчуження
або арешту майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна
шляхом отримання витягу із зазначеного реєстру;

- відсутність обмежень за даними
Державного земельного кадастру шляхом отримання висновку державного органу
земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання
земельної ділянки.

Вказані вище дії були виконані в
повному обсязі та згідно чинного, на момент посвідчення договорів,
законодавства України. Надані документи були достатніми для здійснення
посвідчення Договорів відповідно до законодавства України.

Жодний нормативно-правовий акт
України не містить обов'язку приватного нотаріуса перевіряти всі судові
рішення, які виносяться в Україні судами, щодо земельної ділянки, яка
відчужується за правочином, що посвідчує приватний нотаріус.

В постанові про порушення
кримінальної справи вказується, що «прокуратурою Київської області проведено
перевірку за Зверненням голови ФГ «Лебедине» ОСОБА_3 та ФГ «Журавлине» ОСОБА_4
щодо законності проведення відчуження службовими особами ВАТ «Племінний завод
«Бортничі» та приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_1
земель, належних вище зазначеним фермерським господарствам».

В постанові про порушення
кримінальної справи не визначено територіальне співпадіння місця розташування
земельних ділянок, які були предметом Договорів, укладених між ВАТ «Племінний
завод «Бортничі» та ТОВ «ПРОД-В-КО» і земельних ділянок зазначених ФГ
«Лебедине» та ФГ «Журавлине»;

Щоб провести відчуження земельної
ділянки, особа має бути стороною правочину, за яким проводиться відчуження,
тобто особа підписує такий правочин як його сторона. Скаржником вказані
договори були посвідчені, вона не виступала стороною цих правочинів, а тому і
не могла ані фактично, ані юридично відчужити земельні ділянки, що виступали
предметом договорів.

Згідно висновку наданого
Бориспільським районним відділом земельних ресурсів «Про наявні обмеження на
використання земельної ділянки» від 11.12.2006 року щодо земельних ділянок, які виступали
предметом договорів, відповідно до Класифікатора обмежень прав власності на
землю та використання земельної ділянки не встановлено заборони продажу
земельної ділянки іншим юридичним особам, також згідно витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вказана земельна ділянка не
перебувала під забороною відчуження, а тому зміст посвідчених договорів
відповідав законодавству України.

Приймаючи рішення про порушення
кримінальної справи, прокурор прийшов до висновку ОСОБА_1 є службовою особою,
оскільки «нотаріуси виконують надані законодавством повноваження щодо перевірки
на відповідність закону угод та інших правочинів, внаслідок чого нотаріуси
наділені організаційно-розпорядчими функціями, у межах посвідчувальних ними
угод і правочинів, та виконують функції службової особи».

Зазначені висновки є безпідставними
та необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
„Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб,
на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне
значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні
покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах,
державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси), або займаються приватною
нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Приватний нотаріус, як і державний,
здійснює свою діяльність від імені держави, яка делегує йому спеціальні
повноваження та наділяє його певними правами та обов'язками.

На відміну від державних, приватні
нотаріуси не перебувають у штаті державного органу і організують свою діяльність
самостійно.

У примітці до статті 364
Кримінального кодексу України зазначено, що службовими особами є особи, які
постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають
постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно
від форми власності посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських обов'язків або виконують такі обов'язки за
спеціальним повноваженням.

У вищезазначеній примітці до статті
364 вказаного Кодексу до службових осіб віднесено дві категорії осіб:

- особи, які здійснюють функції
представників влади;

- особи, які виконують
організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов'язки або
виконують такі обов'язки за спеціальним повноваженням.

ОСОБА_1 як приватний нотаріус:

не займає посади на підприємствах, в
установах чи організаціях,

не виконує будь-які обов'язки за
спеціальним повноваженням, оскільки
спеціальне повноваження передбачає індивідуалізацію надання таких
повноважень, тобто отримання такого повноваження, із зазначенням, що саме
вказана особа наділяється спеціальними повноваженнями,

не виконує будь-які
організаційно-розпорядчі обов'язки: наявність організаційно-розпорядчих
обов'язків передбачає імперативність взаємовідносин між суб'єктами, а особи,
які звертаються за посвідченням правочинів до приватного нотаріуса не
підпорядковуються йому.

Тому, з огляду на вимоги статгей 1,
36 Закону України „Про нотаріат" прихожу до висновку, що приватний нотаріус під час виконання ним суто
професійних обов'язків щодо посвідчення права, а також фактів, що мають
юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій, передбачених Законом
України „Про нотаріат", не можє вважатися службовою особою.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не є службовою особою, а
відтак не може зловживати службовим
становищем під час виконання нею професійних обов'язків щодо посвідчення права,
а також фактів, що мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій,
передбачених Законом України „Про нотаріат"

На підставі викладеного прихожу до
висновку про відсутність в матеріалах перевірки на підставі яких прийнято
рішення про порушення кримінальної справи
даних, що б свідчили про те, що
приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 є службовою особою і вона зловживала
службовим становищем під час посвідчення
договорів купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим номером №7501 та
№7503 між ВАТ «Племінний завод «Бортничі»
та ТОВ «ПРОД-В-КО», що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України
кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину.

З огляду на вищевикладене достатніх
даних, які б вказували на наявність в
діях ОСОБА_1 ознак злочину,
передбаченого ч.2 ст.364 КК України, в ході проведеної перевірки встановлено не
було, а відтак кримінальна справа порушена без достатніх на те підстав, та з
порушеннями вимог ст.94 КПК України.

Оскаржена постанова підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю
підстав для її порушення, в порушенні
кримінальної справи щодо приватного нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за фактом зловживання службовим становищем за
ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 364 КК України слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст.94, 99, 236-7, 236-8 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора
Київської області Ричка О.І. від
01.08.2008 року про порушення
кримінальної справи №47-1049 щодо приватного нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_1 за фактом зловживання службовим становищем за
ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 364 КК України задовольнити.

Постанову постанову заступника прокурора Київської області Ричка О.І. від 01.08.2008 року про порушення кримінальної справи №47-1049
щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 за
фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочину передбаченого ч.2
ст. 364 КК України скасувати.

В порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_1 за фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочину
передбаченого ч.2 ст. 364 КК України відмовити

На постанову протягом семи діб з дня її
винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва.

СУДДЯ А.В.Мельник