Справа № 459/1401/15-к
УХВАЛА

Іменем України
06 травня 2015 року колегія суддів Червоноградського міського суду Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю: прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001169 відносно:

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28-ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_10 , -

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28-ч. 2 ст. 317 ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
28.04.2015 року на розгляд до суду поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001169 відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28-ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28-ч. 2 ст. 317 ч. 1 ст. 164 КК України, з додатками до нього.

Ухвалою суду від 29.04.2015 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Подав клопотання про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню.

Захисники обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 діючи в інтересах своїх підзахисних подали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору оскільки такий не відповідає вимогам КПК України. Зокрема зазначили, що викладаючи обставини звинувачення слідчий та прокурор незаконно послався на висновки експертиз, що можуть бути доказом у справі. Крім того вказали, що ставлячи у вину підзахисним придбання та перевезення наркотичних засобів у фабулі звинувачення не виклали конкретних обставин даного звинувачення. Також захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 вказав, що звинувачуючи останню у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 164 КК України органом досудового слідства не визнано та відповідно не зазначено у обвинувальному акті потерпілого.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як органом досудового слідства в обвинувальному акті сформульовано некоректне обвинувачення, зокрема фактичні обставини обвинувачення викладені у довільній формі без зазначення конкретних даних об`єктивної сторони складу злочину передбаченого ст.ст. 307, 311 КК України в частині придбання та перевезення наркотичних засобів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

Крім того фабула обвинувального акту містить посилання на висновки експертиз та комісійне обстеження квартири, як на джерело доказів, що є недопустимим згідно вимог КПК України, оскільки обсяг і перелік доказів, які підлягають дослідженню судом встановлюється в ході судового розгляду.

Поміж цим судом встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_10 також ставиться у вину вчинення злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України. З диспозиції даної норми вбачається, що об`єктом даного злочину є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний розвиток. Таким чином потерпілими від даного кримінального правопорушення являються діти інтереси яких відповідно до вимог ст. 59 КПК України повинні представляти їх законні представники.

Відповідно до ст. 291 ч.2 п. 3 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого.

Так із змісту обвинувального акту вбачається, що потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Аналізуючи наведені вище обставини, які викладені в обвинувальному акті, наведені прокурором спростування та заперечення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Виходячи з наведених вище обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 291, 314 КПК України колегія, -

УХВАЛИЛА :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001169 відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28-ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28-ч. 2 ст. 317 ч. 1 ст. 164 КК України - повернути прокурору який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий
Судді