АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/885/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 623/4937/14-К
Категорія: ст.185 ч.3, ст.395 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 000955 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, обвинувальний акт, який внесений до ЄРДР за № 000955 від 22 липня 2014 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ст. 395 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а саме ст.314 КПК України, і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційного прохання апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена судом з формальних підстав, оскільки обвинувальний акт відповідають вимогам чинного КПК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду, що містяться у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків не позбавлені правових та фактичних підстав.

Згідно даних, що містяться в обвинувальному акті ( арк. 1-4), стороною обвинувачення зазначено про наявність судимостей ОСОБА_7 , в тому числі за вчинення викрадення чужого майна, а також стосовно повторності вчинення крадіжок при викладенні фактичних обставин подій по епізодах обвинувачення. Натомість кваліфікація дій обвинуваченого, що обрана слідчим та прокурором не містить такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, про що слушно вказує у своїх висновках суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали ( арк. 136-137). Обґрунтованість таких висновків суду вочевидь вбачається з об`єктивних даних, що містяться в обвинувальному акті та виникли до судового розгляду, але залишилися поза увагою сторони обвинувачення при обранні кваліфікації дій ОСОБА_7 . Вочевидь вбачається що наявність таких даних може впливати на питання призначення покарання, але недоліки кваліфікації можуть створити для суду певну колізію, що негативно впливатиме на розумність строків судового провадження, оскільки перший вирок вже був скасований судом апеляційної інстанції та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору для усунення вказаних недоліків, тобто невідповідності даних щодо формулювання обвинувачення, що чітко узгоджується з нормами ст.ст. 291 ч.2 п. 5; 314 ч. 3 п.3 КПК України. При цьому апеляційні доводи прокурора щодо незгоди з таким судовим рішенням, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки спростовуються вищенаведеними даними.

Поряд з цим, згідно норм ч. 3 ст. 415 КПК України, належить врахувати обов`язковість мотивів та висновків, що зазначені в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 26 лютого 2015 року (арк. 121-123) в частині відсутності у обвинуваченні даних щодо часу скоєння інкримінованих ОСОБА_7 протиправних діянь, як обов`язкових ознак події кримінального правопорушення, передбачених ст. 91 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, ще апеляційні доводи та твердження прокурора про наявність істотних порушень КПК України в суді першої інстанції має формальний та безпідставний характер, а натомість оскаржувана ухвала є обґрунтованою, що обумовлює відмову у задоволенні його апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 1; 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відхилити, залишивши без задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4