Справа № 1-5
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

11 червня 2008 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі
головуючого судді Пулика
М.В.,

секретаря
судового засідання Семків
Л.Й.

з участю
прокурора Венгжина
О.Я.,

захисників
ОСОБА_1,ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, з вищою освітою,
одруженого,приватного
підприємця, раніше не судимого
громадянина України, за ст.
286 ч.2 КК України, суд -

встановив:

Підсудний ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що
спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Злочин вчинено за таких обставин.

Підсудний ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, 25 серпня 2001 року
приблизно о 4 годині 30 хвилин,в
темну пору доби ,керуючи транспортним засобом-автомобілем марки „Форд
Сієра" реєстраційний НОМЕР_1, рухався
по автодорозі з с. Креховичі
Рожнятівського району в напрямку смт. Рожнятів.
В цей час,по вказаній дорозі, в напрямку с.Сваричів Рожнятівського
району в попутному із автомобілем напрямку по дорозі поруч один із одною рухалися пішоходи ОСОБА_4, яка йшла по
правому узбіччю,потерпіла ОСОБА_5, яка йшла по правому краю проїзної частини на
межі із правим узбіччям та ОСОБА_6,
яка йшла по проїзній частині дороги ліворуч від потерпілої ОСОБА_5 На відрізку
дороги, що в кінці с. Сваричів після закінчення повороту праворуч, пісудний ОСОБА_3в порушення п. 1.3.Правил дорожнього руху (далі-Правил),
згідно якого учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил, п. 1.5.Правил,згідно якого
дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних збитків,п. 2.9.а) Правил, згідно якого водієві забороняється
керувати транспортним засобом у стані алкогольного
сп'яніння, п. 12.1.Правил, який зобов”язує водія під час вибору в установлених межах безпечної
швидкості руху урахувати дорожню
обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та
безпечно керувати ним,п. 12.2.Правил, який
зобов'язує водія в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості обирати таку швидкість руху, щоб мати змогу зупинити
транспортний засіб у межах видимості дороги,та п. 12.3.Правил,який зобов'язує водія в разі виникнення небезпеки для
руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, негайно
вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду
перешкоди,вчинив наїзд на
потерпілу ОСОБА_5 заподіявши їй тяжке
тілесне ушкодження.

Підсудний ОСОБА_3свою вину у вчиненні злочину
передбаченого ст. 286 ч.2 КК України
визнав повністю,суду дав показання,що вчинив злочин саме при викладених
вище обставинах. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати,
обіцяє, що в майбутньому буде більш
обережним на дорозі.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винуватість у вчиненні
злочину повністю доказана зібраними по кримінальній справі доказами, які не оспорює
підсудний і які підтверджують фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 діяння.

Зокрема винуватість підсудного у скоєнні злочину
доказана:

- даними що містяться в протоколі допиту потерпілої ОСОБА_5показання якої оголошено в
судовому засіданні в порядку ст.ст.306,308 КПК України,яка в ході досудового
слідства показала про те, що 25 серпня
2001 року приблизно о 3.00
год. разом із своїми подругами ОСОБА_6 і ОСОБА_4 пішком поверталися із смт. Брошнів в смт. Рожнятів. Від
с. Креховичі йшли разом по правому краю проїзної частини, взявшись попід руки.
ОСОБА_4 йшла по правому узбіччю, особисто йшла ліворуч від неї, а ОСОБА_6 йшла ліворуч від неї по проїзній частині дороги на
відстані біля 1,5м. від правого краю проїзної
частини дороги. о 4год.30 хвилин пройшли поворот, що знаходиться за
автозаправною станцією. На той час
була темна пора доби. Позаду себе почула гул двигуна автомобіля, однак з
проїзної частини дороги не сходила,
бо подумала, що автомобіль їх об'їде. Щоб в той час по зустрічній смузі рухалися автомобілі не пам'ятає. Самого наїзду
автомобілем не пам'ятає(т.1,а.с.17-18);Представник потерпілої адвокат ОСОБА_2
просить суворо не карати
підсудного,оскільки він добровільно відшкодував заподіяний потерпілій збиток,надав
допомогу потерпілій безпосередньо після вчинення злочину. Претензій матеріального та морального
характеру до підсудного не має.

- даними, що містяться в
протоколі допиту свідка ОСОБА_6,яка в ході досудового слідства дала показання,які
оголошено в судовому засіданні в порядку ст.306 КПК України,оскільки вказаний
свідок в судове засідання не прибула,подала суду заяву з якої видно,що вона
просить взяти до уваги дані нею в ході досудового слідства показання,які
аналогічні по суті показанням потерпілої ОСОБА_5 А крім того органу досудового слідства
ствердила про те, що перед наїздом на них
автомобілем ОСОБА_3, в зустрічному напрямку ніякий автомобіль не рухався. На час ДТП була одягнена в світло-сірі
штани, зелений піджак, чорну футболку, коричневі туфлі, по плечах було
розпещене довге світле волосся, ОСОБА_5, була одягнена в світлій кофті, чорних штанах. До водія ОСОБА_3 не має
ніяких претензій, заподіяну їй внаслідок ДТП шкоду повністю
відшкодовано(т.1,а.с.126).

- даними, що містяться в показаннях свідка ОСОБА_4, яка суду дала показання про те, що 25 серпня 2001 року
приблизно о 4 годині 30 хвилин разом
із своїми подругами ОСОБА_6 і ОСОБА_5 пішком йшла по дорозі із смт. Брошнів в смт. Рожнятів. За поворотом, що
знаходиться за автозаправною станцією йшли разом по правому краю дороги. Особисто йшла по правому
узбіччю, ОСОБА_5 йшла ліворуч від неї по правому краю проїзної частини,
а ОСОБА_6 йшла ліворуч від ОСОБА_5 Позаду себе почула гул двигуна автомобіля, однак з проїзної частини
дороги дівчата не сходили, бо подумали, що автомобіль їх об'їде.Чи їхали назустріч автомобілі не
пам”ятає.Коли автомобіль, що рухався позаду проїхав, побачила, що поруч ні ОСОБА_6 ні ОСОБА_5 не
має.Автомобіль проїхавши певну відстань зупинився. Сама з переляку впала
в кювет. Коли вийшла із кювету, побачила, що ОСОБА_5 лежить на дорозі. Із
автомобіля вийшов водій ОСОБА_3, його дружина і син. ОСОБА_6 знаходилась на даху автомобіля. З місця події ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
було доставлено до лікарні.Підсудний та його дружна надавали необхідну допомогу
потерпілим,зупиняли зустрічний
транспорт,щоб доставити їх в лікарню.

- даними, що містяться в показаннях свідка
ОСОБА_7, яка в ході судового слідства дала показання,про те, що
24 серпня 2001 року вона із чоловіком автомобілем «Форд Сієра» їхали від її
батьків і заїхали в смт. Брошневі в кафе «Глорія», де пробули до 3 год.30 хв.
Звідти поверталися до дому в смт. Рожнятів. По дорозі зупинилися в кафе «Під
дубами», де з чоловіком, так як було свято День незалежності, випили по 100 гр. вина. Потім поїхали до дому. За кермом був
чоловік. Коли проїжджали поворот дороги, який знаходиться за автозаправною станцією, побачила раптово перед машиною в
попутному напрямку трьох
дівчат,які йшли взявшись попід руки, які були одягнені в темний і в світлий одяг.Швидкість руху автомобіля була біля 50 км/год.
Побачивши даних дівчат, її чоловік не застосовуючи
гальмування, почав об'їжджати дівчат з лівої сторони, так як в той час на
дорозі ні попутних ні зустрічних
автомобілів не було. В цей час відбувся удар і було розбите лобове скло автомобіля.
На той час була темна пора доби, в автомобілі було включене дальнє світло фар.
Чоловік зупинив автомобіль біля правого краю дороги і побіг назад до дівчини,
яка лежала позаду на проїзній частині. Коли
вийшла із автомобіля, вона,свідок побачила, що друга дівчина знаходиться на
даху їхнього автомобіля. Вона сильно
перелякавшись стали оглядати потерпілих,яким намагалися надати
допомогу,зупиняли автомобілі для доставки потерпілих в лікарню кауди і були
доставлені дівчата.

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 25 серпня 2001 року та схемі до нього,яким зафіксовано стан ділянки дороги в районі ДТП, за правим поворотом на відстані 2,5м та
1,4м від правого краю проїзної частини
дороги знаходяться частини скла
фар, заколка для волосся, плями бурого
кольору, на відстані 113 м від початку розсипу частин
скла біля правого узбіччя знаходиться автомобіль «Форд Сієра»
реєстраційний № 580-24 ІВ (т.1,а.с.4-6);

- даними,
що містяться в акті технічного огляду автомобіля та фототаблиці до
нього(т.1,а.с.7-10),з яких видно,що на вказаному автомобіля внаслідок ДТП
пошкоджена передня права фара та переднє вітрове скло,деформований по середині передній номерний знак, тріснутий передній
бампер, є вм'ятина на капоті;

- даними, що містяться в протоколі № 118 від 25.08.2001
року,з якого видно,що ОСОБА_3на момент
вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп”яніння(т.1,а.с.12);

-даними,що
містяться в протоклі відтворення обстановки та обставин продії

- даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 944101-Д від
17.08.2006 року,згідно якого, в ОСОБА_5 мались тяжкі тілесні ушкодження,які є небезпечними для
життя в момент спричинення, у вигляді закритої
травми живота з розривом селезінки,
масивною заочеревинною гематомою,багатовідламковий перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням
(т.1,а.с.165-164);

- даними, що містяться
у висновку судово-медичної експертизи №
442 від 25.12.2001 року,згідно якого в ОСОБА_6 мались легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми й у вигляді струсу головного
мозку, синця(т.1,а.с.38-39);

-даними,що містяться в довідці про погодні
умови 25 серпня 2001 року (т.1,а.с.58),при яких, на думку
суду,ОСОБА_3мав можливість уникнути наїзду на потерпілу;

-даними, що містяться у
висновку повторної комісійної судової автотехнічної експертизи № 3876 від 30
листопада 2007 року, згідно якого,у даній дорожній ситуації ОСОБА_3у відповідності до вимог п.п. 12.2,
12.4, 12.3, 1.10 (в частині визначених понять «видимість у напрямку руху»,
«небезпека для руху») ПДР повинен був, з
технічної точки зору, вести свій автомобіль зі швидкістю що відповідала б
видимості у напрямку руху (зокрема: перед моментом та на момент настання
видимості пішоходів у світлі фар, але не більше 60 км/год, а з моменту настання
цієї видимості - повинен був своєчасно застосувати екстренне гальмування (як
спосіб зупинки автомобіля у межах найкоротшої віддалі). Якщо виходити із
видимості у напрямку руху автомобіля «Форд-Сієра» у 57,2 м, то у цьому випадку
значення допустимої швидкості руху вказаного легковика (за умови видимості
дороги) не повинно було б перевищувати 87…90 км/год. Стосовно ж даної дорожньої
ситуації, то оскільки це значення перевищувало допутиме у населених пунктах (60
км/год), то з технічної точки зору, при виборі швидкості руху (у цьому
варіанті) водій повинен був керуватися саме вимогами п. 12.4 ПДР. Якщо ж
виходити із варіанту 2 вихідних даних постанови про призначення автотехнічної
експертизи від 10.10.2005 року (хоча як вказує слідчий, цей варіант не
підтверджений доказами), то у цьому варіанті задано, що видимість пішоходів (і,
відповідно небезпека для руху водієві)
наставала з віддалі 6,4 м. У цей момент видимість у напрямку руху була
відсутньою. Однак слід відзначити, що й ця видимість була
отримана при відтворенні обстановки і обставин події ДТП від 01.05.2005 року. Але при цьому варіанті вказаної
слідчої дії (при якому враховувалася наявність зустрічного транспортного засобу) у точках, що відповідають знаходженню
автомобіля «Форд Сієра» за 5с, 4с, 3с, 2с, 1с до базової лінії, не було
встановлено значень видимості у напрямку руху вказаного легковика, що позбавляє дану експертизу можливості не
тільки визначати значення допустимої
швидкості руху цього автомобіля по мірі зближення із зустрічним транспортним
засобом, але й дати відповідь на запитання про те, яка технічна причина даної
ДТП пр цьому варіанті розвитку механізму ДТП.
Якщо видимість у напрямку руху автомобіля «Форд Сієра» складала 53,6 м
або 12,5 м, то при таких вихідних даних допустима (за умов видимості дороги)
швидкість руху вказаного транспортного засобу мала б складати величину
відповідно 84…87 км/год або 34…35 км/год. Якщо виходити з умови, що водій
побачив пішоходів з віддалі у 5…10 м, то у межах вказаної віддалі ОСОБА_3не мав технічної можливості своєчасно
зупинити свій автомобіль «Форд Сієра» (при вибраній цим водієм швидкості руху
50 км/год). Якщо виходити з умови, що видимість пішоходів наставала з віддалі
41,4 м, то водій ОСОБА_3мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів
шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. Якщо виодити з умови,
що видимість пішоходів наставала з віддалі 6,4 м, то у межах цієї віддалі водій
ОСОБА_3не мав технічної можливості своєчасно зупинити свій автомобіль (при вибраній цим водієм швидкості руху 50
км/год). Якщо виходити з умови, що видимість
пішоходів наставала з віддалі 63,4 м, то у цьому віипадку водій мав технічну
можливість уникнути скоєння наїщду на пішоходів шляхом своєчасного застосування
екстреного гальмування (при вибраній цим водієм швидкості руху 50 км/год). Якщо
виходити з умови, що видимість пішоходів наставала з віддалі 16,7 м, то у цьому
випадку водій ОСОБА_3, як при вибраній ним швидкості руху 50 км/год, так і при
умові руху з допустимою швидкістю по видимості дороги для цього варіанту (34…35
км/год) не мав технічної можливості своєчасно зупинити свій автомобіль у межах
вказаної віддалі (тобто 16,7 м). Розбіжності висновків даної експертизи із
висновками двох попередніх полягають у тому, що:

- у висновку № 1802 від 12.12.2005 року
експертами Рудим В.Я. та Солоджуком В.М. був прийнятий час реакції водія 1,8с,
що не можна вважати технічно обгрунтованим, оскільки для подібних ситуацій
рекомендується брати час реакції водіїв величиною 1,2с;

- у висновку № 143 від 27.06.2006 року
експертом Солоджуком В.М. при визначенні значення повного зупинного шляху а/м
«Форд Сієра» при швидкості руху 50 км/год прийняте значення часу реакції водія
1,2 с, а при визначенні пового зупинного шляху цього транспортного засобу за
умови руху із допустимою швидкістю руху (34…35 км/год) прийняте інше значення
часу реакції водія: 0,6с (хоча й у цьому випадку слід було б прийняти значення
1,2с) (т.3,а.с.

Згідно довідок
виданих Рожнятівською ЦРЛ ОСОБА_3 на диспансерному обліку в
наркологічному та психоневрологічному кабінетах Рожнятівської ЦРЛ не
знаходиться, тому суд вважає, що на момент вчинення злочину підсудний був
осудним (т.1,а.с.78,79).

Аналізуючи та оцінюючи детально досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного у вчиненні
злочину доказана повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України, оскільки ОСОБА_3керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки
дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

В
судовому засіданні не здобуто доказів того,що автомобіль,яким керував ОСОБА_3був несправним. Дорожня транспортна
пригода сталася не у зв”язку з порушенням
підсудним правил експлуатації транспорту,а у зв”язку з порушенням правил
безпеки дорожнього руху, тому суд не вбачає
в його діях порушення правил експлуатації транспорту,яке з
обвинувачення підсудному слід виключити.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до ст.65
КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючими покарання підсудньому обставиною є те,що він
керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння. .

Пом'якшуючою покарання обставиною для підсудного суд
визнає те, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, щире
каяття підсудного з приводу скоєного
злочину,який вчинено з необережності,надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення злочину,що
представник потерпілої просить суворо його не карати,добровільне відшкодування
потерпілій заподіяного збитку,позитивно характеризується за місцем проживання
(т.2,а.с.303).

За таких обставин, суд важає за необхідне призначити
підсудному ОСОБА_3основне покарання у виді
позбавлення волі в межах
санкції передбаченої ст. 286 ч. 2 КК України, без призначення додаткового
покарання у виді позбавлення права керувати
транспортними засобами .

Однак,зважаючи на вищенаведені
пом”якшуючі покарання обставини та особу винного, суд вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_3 ст.69 КК України,тобто перейти до
іншого,більш м”якого виду основного покарання,не зазначеного в санкції статті
за цей злочин,тобто у виді штрафу, без
призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами,оскільки на думку суду
призначення підсудному такого покарання
із застосування цього інституту буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.81
КПК України.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України,суд-

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 286
ч. 2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України
у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п”ятсот) гривень без
позбавлення права керувати транспортними засобами .

Верстат
шліфувально-калібрувальний,раму лісопильну вертикальну Р63-4А,котел
варочний К7-ФКДУ-250 Є повернути ОСОБА_3

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в
законну силу залишити попередньо обраний перебування на підписці про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд
Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу його проголошення через Рожнятівський районний суд.

Суддя:
(підпис)

З
оригіналом вірно

Суддя
Рожнятівського районного суду М.В.Пулик