П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_4 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, які надійшли з апеляційного суду Запорізької області, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходилась скарга ОСОБА_4 на постанову помічника прокурора Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_5 від 19.07.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_6 за ст.364, 365 КК України, начальника СДІМ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 за ст.365 КК України, та ОСОБА_8 за ст..ст.364,368, 375 КК України на підставі ст.6 п.2 КПК України (1960 року).

Постановою суду від 22.12.2014 року, скаргу ОСОБА_4 було залишено без задоволення (а.с.59).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15.01.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без задоволення, а зазначену постанову суду першої інстанції - без змін (а.с. 80).

26 січня 2015 року до апеляційного суду Запорізької області вдруге від ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року (а.с.84).

04.02.2015 року з апеляційного суду Запорізької області надійшли матеріали за скаргою ОСОБА_4 на вищевказану постанову про відмову в порушенні кримінальної справи для виконання вимог ст.353 КПК України (1960 року).

В судове засідання 10.02.2015 року ОСОБА_4 не з`явився, про час та день слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою (а.с.102-а).
В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.02.2015 року при виконанні вимог ст.353 КПК України (1960 року) у поновленні ОСОБА_4 , строку на апеляційне оскарження постанови суду від 22.12.2014 року відмовлено, визнано апеляцію ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню. (а.с.104).
05 лютого 2015 року до апеляційного суду Запорізької області втретє від ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року (а.с.106).
Постановою апеляційного суду Запорізької області від 25.02.2015 року ОСОБА_4 відмовлено в прийнятті апеляції від 05.02.2015 року на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року (а.с.123).
26 лютого 2015 року до апеляційного суду Запорізької області вчетверте від ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року в якій також порушується питання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.02.2015 року, під час винесення якої, суд виконавши вимоги ст.353 КПК України (1960 року) у поновленні ОСОБА_4 , строку на апеляційне оскарження постанови суду від 22.12.2014 року відмовив та визнав апеляцію ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню. (а.с.120).
12.03.2015 року з апеляційного суду Запорізької області надійшли матеріали за скаргою ОСОБА_4 на вищевказану постанову про відмову в порушенні кримінальної справи для виконання вимог ст.353 КПК України, а саме, щодо вирішення питання про поновлення строку ОСОБА_4 на апеляційне оскарження ухвали суду від 10.02.2015 року під час винесення якої, суд виконавши вимоги ст.353 КПК України (1960 року) у поновленні ОСОБА_4 , строку на апеляційне оскарження постанови суду від 22.12.2014 року відмовив та визнав апеляцію ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню (а.с.137,138).

В судовому засіданні прокурор заперечував проти поновлення ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 10.02.2015 року, та просив суд визнати апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав своє клопотання яке надійшло з апеляційного суду Запорізької області про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 10.02.2015 року якою у поновленні ОСОБА_4 , строку на апеляційне оскарження постанови суду від 22.12.2014 року відмовлено та визнано апеляцію ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню, вказавши, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, не пояснивши при цьому чим він мотивує своє рішення, пославшись лише на те, що йому 71 рік. Доказів на підтвердження поважності причини пропуску на апеляційне оскарження ухвали суду від 10.02.2015 року окрім своєї думки, останній суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.353 КПК України (1960 року) у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

Відповідно до ст. 353 КПК України, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подачу апеляції, можуть заявити клопотання в суді, який виніс постанову, про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч.4 ст.353 КПК України, за результатами розгляду клопотання суд виносить постанову, якою відновлює пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Дослідивши апеляційну скаргу разом з матеріалами, доданими до неї, судом встановлено наступне.
Так, ОСОБА_4 16.02.2015 року отримав копію ухвали суду від 10.02.2015 року, про що свідчить поштове повідомлення яке було відправлено 14.02.2015 року та повернулось до суду (а.с.141). Окрім того, вказаний факт підтверджується й доданою ОСОБА_4 до апеляційної скарги копією поштового конверту, який наявний в матеріалах справи, з відміткою відправлення саме 14.02.2015 року (а.с.132) та самим змістом його апеляції (а.с.120). В той же час, згідно штампу на апеляційній скарзі ОСОБА_4 (а.с.120) міститься відмітка вхідної кореспонденції апеляційного суду Запорізької області від 26.02.2015 якою вказану апеляцію було прийнято від ОСОБА_4 до вищевказаного суду, тобто останній подав апеляцію з пропуском 7 денного строку на оскарження, а саме, апеляція подана на 10 день після отримання копії ухвали суду від 10.02.2015.
Проаналізувавши вищевказане, суд не вбачає законних підстав для поновлення строку ОСОБА_4 на апеляційне оскарження ухвали суду від 10.02.2015 року якою у поновленні останньому строку на апеляційне оскарження постанови суду від 22.12.2014 року судом було відмовлено та визнано апеляцію ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, суд, керуючись ст. 353 КПК України (1960 року), -

ПОСТАНОВИВ :
У поновленні ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження постанови суду від 10.02.2015 року під час винесення якої, суд виконавши вимоги ст.353 КПК України (1960 року) у поновленні ОСОБА_4 , строку на апеляційне оскарження постанови суду від 22.12.2014 року відмовив та визнав апеляцію ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню відмовити, визнавши апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб в апеляційний суд Запорізької області .

Суддя ОСОБА_1