Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/436/15 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3ст. 187 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2015 року. м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу прокурора Новоархангельського району та апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоархангельськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , судимого 05.09.2005 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 15.04.2011 року по закінченню строку відбування покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,
повернуто прокурору Новоархангельського району, який затвердив обвинувальний акт для усунення порушень вимог КПК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

12.01.2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 надійшов до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.
09.02.2015 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 надіслано в апеляційний суд Кіровоградської області для визначення підсудності і ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 17.02.2015 року направлено для розгляду до Голованівського районного суду Кіровоградської області.
23.02.2015 року до Голованівського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000067 відносно ОСОБА_8 складений слідчим СВ Новоархангельського УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та затверджений 06.01.2015 року старшим прокурором прокуратури Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_10 .

Ухвалою Голованіського районного суду Кіровоградської області 11.03.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 20.02.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, повернуто прокурору Новоархангельського району, який затвердив обвинувальний акт для усунення порушень вимог КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що органами досудового слідства не з`ясована особа обвинуваченого, в обвинувальному акті відсутні відомості про його сімейний стан, про перебування на його утриманні неповнолітніх дітей, про обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, які взагалі не досліджувались. В обвинувальному акті зазначені обставини, що стосуються не обвинуваченого ОСОБА_8 , а іншої особи ОСОБА_11 .
В обвинувальному акті також не вказано прізвища, імена та по батькові слідчого і процесуального прокурора, займані ними посади, а також ім`я та по батькові захисника, його адреса незважаючи на те, що його участь в судових засіданнях є обов`язковою. Реєстр матеріалів досудового розслідування також є неповним і не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки в зазначеному реєстрі відсутні відомості про наявність в матеріалах досудового розслідування вироку на засудженого ОСОБА_11 , протоколу його допиту в якості свідка, не зазначено дату та час закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 , але статус ОСОБА_11 не визначений, не зазначено, що він є особою, яка перебуває в розшуку, відносно якої справа виділена в окреме провадження, засудженим чи звільненим від кримінальної відповідальності.
Також, обвинувачення ОСОБА_8 є поверховим, не конкретним, не вказано хто саме був ініціатором скоєння правопорушення, яка домовленість була між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які дії кожен з них мав вчиняти, на що був направлений умисел кожного з них до початку скоєння протиправних дій та в процесі вчинення злочину, чи була між ними домовленість про напад та відкрите викрадення майна, про застосування насильства до проникнення в житло, чи було відомо ОСОБА_11 про наявність у ОСОБА_8 кухонного ножа, чи погоджували вони свої дії щодо нападу та інше.
Крім того, в обвинувальному акті не розмежована правова кваліфікація дій обвинуваченого щодо заволодіння майном, яке знаходилась в приміщенні сараю, піднавісу, веранди, не вказано чи знав обвинувачений ОСОБА_8 , що потерпіла ОСОБА_12 є особою похилого віку.
В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог зазначив, що відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора та не зобов`язує визначати в обвинувальному акті статус інших осіб, крім вищевказаних, а тому посилання судом на вказане порушення є безпідставним. Суд, на стадії підготовчого судового засідання, не може давати оцінку діям обвинуваченого, у тому числі кваліфікувати його дії, визначати спрямованість умислу та інше, оскільки вказані обставини досліджуються на стадії судового розгляду обвинувального акту по суті.

Вказав, що в обвинувальному акті зазначено прізвища, імена та по батькова слідчого та прокурора, займані ними посади. Відповідно до ст. 291 КПК України внесення до обвинувального акту відомостей про захисника, його анкетні дані та адресу проживання взагалі не передбачено.

Крім того, суд вмотивовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту вказав, що реєстр матеріалів досудового розслідування є не повним та не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Вказав, що підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, а недотримання вимог щодо змісту реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення прокурору на доопрацювання обвинувального акта з доданими до нього документами.

Крім того, судом вказано що в обвинувальному акті відсутні відомості про обтяжуючі та пом`якшуючі обставини покарання ОСОБА_8 , а зазначено обтяжуючі та пом`якшуючі обставини ОСОБА_11 .

Разом з тим, вказані в обвинувальному акті обтяжуючі та пом`якшуючі обставини покарання відносяться до ОСОБА_8 , а невірне зазначення ініціалів обвинуваченого є опискою слідчого під час складання обвинувального акту, яку можливо було усунути у підготовчому судовому засіданні.

В доповненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати оскаржувану ухвалу та призначити нове підготовче засідання. В обґрунтування вимог зазначає, що судом першої інстанції в ухвалі не зазначено грубого порушення його прав на захист органом досудового слідства та прокуратури, оскільки процесуальні дії під час досудового розслідування проведено без участі захисника, участь якого є обов`язковою, що є порушенням права на захист.

Вказав, що зазначені в рішенні суду підстави повернення обвинувального акту не мають конкретної вказівки та не несуть узагальнену змістовність. За деякі дуже суттєві порушення, що мали місце під час досудового розслідування суд взагалі не обмовився і залишив їх без уваги, а саме не вказано на необхідність ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000067 відносно ОСОБА_8 та матеріалами кримінального провадження №0000914 відносно ОСОБА_11 , який проходить співучасником у скоєнні розбійного нападу.

Також вказав, що через те, що всі процесуальні дії під час досудового слідства проводилися без належного ознайомлення з його правами та обов`язками, повинні вважатися недопустимими доказами та відповідно до ч. 3 ст. 358 КПК України підлягають виключенню з матеріалів кримінального провадження.

Вказав на необхідність порушення питання перевірки прокуратурою Кіровоградської області обставин за яких його не повідомлялося на протязі майже 14 місяців про підозру і про здійснення кримінального провадження, оскільки ніхто навіть не намагався вручити йому повідомлення про підозру.

Зазначив, що без уваги також залишився факт його затримання 05.01.2015 року, хоча в матеріалах справи зазначено 06.01.2015 року, що є фальсифікацією та потребує прокурорської перевірки.

Наполягає на відстороненні слідчого ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_13 від подальшої участі у кримінальному провадження та на притягненні їх до кримінальної відповідальності.

Крім того, вказав, що залишилися без належної оцінки підстави, що слугували для взяття його під варту, оскільки він ні від кого не переховувався та не знав, що його підозрюють у вчиненні злочину. Підстави для його утримання під вартою, як і для його звинувачення в скоєнні злочину були вигадані та сфабриковані.

Також вказав, що клопотання, яке він подав на підготовчому судовому засідання про щодо зміни запобіжного заходу судом першої інстанції не розглянуто і в ухвалі зазначено про те, що ні від кого клопотань не було, а тому запобіжний захід залишено без зміни.

Крім того, не призначено допит свідків, які своїми свідченнями унеможливлюють його звинувачення.

Також, вказав, що прокурор постійно вносить до офіційних документів неправдиві відомості чим порушує його право на захист.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляцію обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Положеннями ст. 291 КПК України передбачено процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає обов`язкову наявність у обвинувальному акті анкетних відомостей кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_11 , але анкетні дані ОСОБА_11 в обвинувальному акті відсутні, крім того, статус ОСОБА_11 не визначений, не зазначено є він особою, яка перебуває в розшуку, відносно якої справа виділена в окреме провадження, засудженим чи звільненим від кримінальної відповідальності.
Крім того, досудовим слідством не з`ясована особа обвинуваченого ОСОБА_8 , і на це правильно послався в своїй ухвалі суд першої інстанції і, зокрема, в обвинувальному акті відсутні відомості про його сімейний стан, про перебування на його утриманні неповнолітніх дітей, однак зазначено судимості, які є погашеними в установленому законом порядку.
Також, в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України досудовим слідством взагалі не досліджувалися обставини обтяжуючі та пом`якшуючі покарання, оскільки в обвинувальному акті зазначені обставини, що стосуються ОСОБА_11 , а не обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому доводи сторони обвинувачення щодо помилкового зазначення ініціалів обвинуваченого є опискою слідчого під час складання обвинувального акту, яку можливо було усунути у підготовчому судовому засіданні є безпідставними.
Крім того, в обвинувальному акті, і на це правильно послався суд першої інстанції в своїй ухвалі не вказано прізвища, імена та по батькові захисника, його адреса, участь в судовому засіданні якого є обов`язковою.

Положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачається обов`язкова наявність у обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом із тим, з обвинувального акту вбачається, що обвинувачення ОСОБА_8 є поверховим, не конкретним, і на це також правильно послався суд першої інстанції, не вказано хто саме був ініціатором скоєння правопорушення, яка домовленість була між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які дії кожен з них мав вчиняти, на що був направлений умисел кожного з них до початку скоєння протиправних дій та в процесі вчинення злочину, чи була між ними домовленість про напад та відкрите викрадення майна, про застосування насильства до проникнення в житло, чи було відомо ОСОБА_11 про наявність у ОСОБА_8 кухонного ножа, чи погоджували вони свої дії щодо нападу та інше, не розмежована правова кваліфікація дій обвинуваченого щодо заволодіння майном, яке знаходилась в приміщенні сараю, піднавісу, веранди, не вказано чи знав обвинувачений ОСОБА_8 що потерпіла ОСОБА_12 - особа похилого віку.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити відомості про наявність в матеріалах досудового розслідування вироку на засудженого ОСОБА_11 , протоколу його допиту в якості свідка, а також в реєстрі відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 109 КПК України повинна зазначатися дата та строк застосування заходу забезпечення кримінального провадження, однак дані вимоги закону стороною обвинувачення також було порушено і на також правильно вказав суд першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що судом першої інстанції винесено ухвалу з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора Новоархангельського району Кіровоградської області задоволенню не підлягає.

Колегія суддів позбавлена можливості перевірити доводи обвинуваченого щодо порушення його права на захист під час досудового розслідування та виявити ряд порушень, зазначених ним в апеляційній скарзі, оскільки слідчим у кримінальному провадженні та прокурором Новоархангельського району не надано суду матеріалів кримінального провадження, зібраних під час досудового розслідування, а тому після повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_8 прокурору органам досудового розслідування необхідно звернути увагу під час усунення недоліків, зазначених судом першої інстанції на доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , викладені ним в апеляційній скарзі та доповненні до неї.

Крім того, слід зазначити, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції позбавлений можливості давати оцінку доказам у кримінальному провадження щодо їх допустимості.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неврахування судом першої інстанції його клопотання про зміну міри запобіжного заходу хоча і знайшли своє підтвердження, однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, перебував у розшуку, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів, доданий до нього не відповідають вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору для виправлення їх змісту та форми згідно з вимогами закону.

В судовому засіданні, під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи тим, що ризики заявлені під час обрання запобіжного заходу існують і на даний час, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, переховувався від органів досудового слідства у зв`язку з чим перебував у розшуку, а тому і надалі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин.

Обвинувачений ОСОБА_8 також звернувся із клопотанням про заміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт або інший непов`язаний із позбавленням волі, посилаючись на те, що в нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підлягає задоволенню частково, строк тримання під вартою слід продовжити на 30 днів.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під ватрою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі підлягає залишенню без задоволення, оскільки ОСОБА_8 неодноразово судимий, судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі визнання його винним за вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, крім того, ризики та обставини, якими обґрунтовувалося клопотання про обрання запобіжного заходу продовжують існувати і надалі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 28 травня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новоархангельського району Кіровоградської та доповнену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.3 ст.187 КК України, повернуто прокурору м Новоархангельського району, який затвердив обвинувальний акт для усунення порушень вимог КПК України - залишити без зміни.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, до 15 год. 15 хв. 28 травня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4