Справа № 372/2766/15-к
провадження № 1-кп-140/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трипілля Обухівського району Київської області, громадянина України, українця, з середньо- спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
31 листопада 2014 року, близько 00 години 10 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу магазину, що розташований по вулиці Шевченка, 60-Б в с. Трипілля Обухівського району Київської області, в ході сварки, що раптово виникла між ним та ОСОБА_5 на грунті неприязних стосунків, умисно наніс один удар ногою в пахову область останньому в результаті чого потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: гематоми мошонки, гематоми лівого яєчка, розриву придатка лівого яєчка, які згідно висновку медичного експерта № 32 від 31.03.2015 року, в своєму комплексі відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав суду, що 31 листопада 2014 року, близько 00 годин 10 хвилин знаходячись біля магазину-кафе, що розташований по вулиці Шевченка у селі Трипілля Обухівського району Київської області, в ході раптово виниклої на грунті неприязних стосунків між ним та ОСОБА_5 сварки, після того як потерпілий в образливій формі відмовився підвезти його доддому на своєму автомобілі, умисно наніс один удар ногою в пахову область останньому, в результаті чого потерпілому було спричинено тілесні ушкодження. Фактичні обставини справи, а саме, час, дату, місце, спосіб скоєння злочину, висновки експертизи він не оспорює, щиро кається у скоєному та заявив клопотання не досліджувати обставин справи , оскільки вони ним не оспорюються.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 31 листопада 2014 року, близько 00 годин 10 хвилин він перебував біля магазину-кафе в селі Трипілля та до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_6 і просив підвезти його додому на автомобілі, але через те, що він йому відмовив, почав його ображати та вдарив в пах. Тієї ж ночі він був госпіталізований до лікарі та йому було зроблено операцію. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому, потерпілий підтримав думку прокурора в тому, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді двох років позбавлення волі, але із застосуванням іспитового строку 1 рік .

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає і їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України повністю доведена, а тому його дії кваліфікує за ст. 122 ч. 1 КК України, як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру, дані про особу винного: який непрацюючий, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2011 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілого, який просив призначити покарання для обвинуваченого з призначення іспитового строку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 65 КК України, суд визнає: визнання вини та щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вмінена органом досудового слідства як обтяжуюча обставина вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, підлягає виключенню з обвинувачення як обтяжуюча обставина, оскільки останнє не доведене документально, так як відсутній акт про освідування на вміст етилового спирту в крові обвинуваченого .

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, разом з тим з врахуванням ст.ст.50,65,75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, та вважає, за можливе звільнити засудженого ОСОБА_6 , від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків встановлених ст.76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ - СD -диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 залишити при матеріалах справи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 рік не вчинять нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ - СD -диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_5 залишити при матеріалах справи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1