Справа № 636 / 3119 / 15-к
1-кп / 636 / 300 / 2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
В судовому засіданні встановлено, що що на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» за №303/2014 від 17 березня 2014 року, 04 квітня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу по мобілізації солдата ОСОБА_5 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
В подальшому солдата ОСОБА_5 було переведено до військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 за № 46 від 19 вересня 2014 року солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 бригада оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дислокується у АДРЕСА_3 ), поставлено на всі види забезпечення і призначено на посаду старшого кулеметника 2 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення (на автомобілях) 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 та у подальшому направлено для проходження військової служби до військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_2 , розташованого у АДРЕСА_3 .
Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 12 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 08 жовтня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити місце служби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 , діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вказаних вимог Закону, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 08 жовтня 2014 року самовільно залишив територію військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_3 та до 23 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 12 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 08 жовтня 2014 року самовільно залишив територію військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_2 , розташованого у АДРЕСА_3 та до 23 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладенні вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення знайшло свою підтримку в судовому засіданні, і тому кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 України самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , в силу п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочтину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Прокурором в ході судового засідання зпроповано визнати обвинуваченого ОСОБА_5 виним у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, із застосуванням щодо останього ст. 69 КК України призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_5 необхідно застосувати ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 має помякшуючі ооставини а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочтину, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі, співмірного в якості кари за скоєне кримінальне правопорушення.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, за яким призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. - в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя