справа № 197/955/15-к
провадження № 1-кп/197/145/15
УХВАЛА
04 серпня 2015 року

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву судді про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 334 ч. 2 КПК України, у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

В провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області станом на 31.07.2015 року (дата надходження до суду кримінального провадження № 0000522 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 2 КК України (справа № 197/955/15-к)) в провадженні судді ОСОБА_3 перебуває справа № 197/752/15-к щодо ОСОБА_2 .

Первісно зазначене провадження передано на розгляд судді ОСОБА_3 в порядку ст. 334 ч. 2 КК України, оскільки в його провадженні перебуває інше судове провадження щодо тієї ж самої особи (станом на 04.08.2015 року не розглянуте). Ухвалою від 04.08.2015 року у справі № 197/752/15-к суддя ОСОБА_3 відмовив в об`єднанні зазначених справ, дав вказівку проводити «обичне розподілення справи», в якій ніякі ухвали ним не виносилися, тобто дав вказівку щодо розподілу іншої справи та відмовився її розглядати. В справі № 197/955/15-к ніякі ухвали суддею ОСОБА_3 не постановлялися, давати вказівки щодо порядку авто розподілу цієї справи він не має права.

Автоматизованою системою документообігу Широківського районного суду Дніпропетровської області визначено суддю ОСОБА_1 для судового провадження у кримінальному провадженні № 0000522.

Вважаю, що авто розподіл кримінального провадження № 0000522 на суддю ОСОБА_1 є незаконним з наступних підстав: суд не уповноважений в своїх ухвалах давати вказівки щодо загального розподілу справ, однак суддя ОСОБА_3 вчинив такі дії; ст. 334 ч. 2 КПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в тому числі і п. 2.3.30, 2.3.44, не передбачають загальний порядок розподілу справ у разі прийняття судом рішення про недоцільність об`єднання кримінальних проваджень, справи розглядаються тим самим складом суду, але окремо.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Morris v. the United Kingdom Європейський суд з прав людини пояснив: «Щодо питання «безсторонності» існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього. Аналогічне рішення викладено у справі Findlay v. the United Kingdom.
Отже, суддю ОСОБА_1 визначено для розгляду кримінального провадження № 0000522 з порушенням ст.ст. 35, 334 КПК України, п. 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76 ч. 1 п. 5, 80, 370, 372 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Широківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1