АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4809/14-к Номер провадження 11-кп/786/159/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві 12 лютого 2015 року справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду від 22 грудня 2014 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою засудженому за вироком Апеляційного суду Луганської області за ч.2 ст. 185 ч. 3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.4ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 КК України на 13 років позбавлення волі

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючого до засудження у АДРЕСА_1 , громадянина України, відбуваючого покарання у Божковській виправній колонії,-
відмовлено у задоволенні спільного подання Божковської ВК УДПтСУ в Полтавській області (№16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення.

Мотивуючи своє рішення суд послався на те, що засуджений не довів виправлення, за час відбування покарання отримав 8 стягнень, останнє з яких було застосовано у 2014 році, а також не вчиняв ніяких дій по відшкодуванню шкоди, спричиненої злочином та має заборгованість за виконавчим листом на загальну суму 9560,19 грн. Крім того колонією не перевірено можливості проживання засудженого після його звільнення у м. Лисичанськ Луганської області, де ОСОБА_8 мешкав до засудження.

У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування судової ухвали та винесення нової ухвали про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць ув`язнення. За змістом апеляції визнає, що за час відбування покарання мав неодноразові стягнення, проте отримав 14 подяк. Бере активну участь в роботі по благоустрою установи, у стінах виправних закладів закінчив школу та отримав спеціальність муляра, 12.09.2014 року одружився з ОСОБА_9 , яка, зі слів апелянта, є вагітною.

Заслухавши доповідача, виступи засудженого ОСОБА_7 на підтримання доводів принесеної апеляції, думку прокурора ОСОБА_6 про законність і обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи принесеної апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_7 був засуджений 01.08.2005 року вироком Лисичанського міськрайонного суду Луганської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; 14.03.2006 року вироком Апеляційного суду Луганської області за ч.2 ст. 185 ч. 3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.4ст.187, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115 , ч.4ст.70 КК України на 13 років позбавлення волі, і з 23.09.2006 року відбував покарання у Кременчуцькій виправній колонії (№69), а наразі у Божковській виправній колонії №16, куди прибув 20 листопада 2008року.

Наявні у особові справі засудженого документи засвідчують, що за період відбуття покарання засуджений ОСОБА_7 в цілому характеризується позитивно, проте неодноразово допускав порушення режиму відбуття покарання. Всього за період відбування покарання має 11 заохочень у вигляді подяк за сумлінне ставлення до праці та участь самодіяльності. Двічі (10.02.2013 та 06.03.2014 року) отримував заохочення у вигляді дострокового зняття раніше накладеного стягнення.

Однак, ще з часу перебування в СІЗО у м. Луганську ОСОБА_7 створював конфлікті ситуації, за що отримував догану та сувору догану. У подальшому, кожного року, крім 2007, мав стягнення, у тому числі за злісне порушення установленого порядку відбування покарання (зберігання заборонених предметів). Згідно подання щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_7 має невиконаний виконавчий лист на суму 9560,19 грн. У період відбуття покарання ОСОБА_8 закінчив Бойківський навчально-виховний комплекс з середнім балом 4,7 за 12-ти бальною системою оцінювання знань, при цьому більшість отриманих балів -4, що не свідчить про сумлінне ставлення до навчання.

Як вірно наголосив суд першої інстанції, звертаючись з поданням щодо можливого застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, посадовими особами Божківської ВК, всупереч наказу № 478/5/180/375/212/258 від 28.03.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії установ виконання покарань та суб`єктів соціального патронажу під час підготовки до звільнення осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк» не проведено бесіду із засудженим для визначення його намірів щодо місця проживання та працевлаштування після звільнення і надання необхідної допомоги у вирішенні цих питань (п.1.1 Порядку). Також, у матеріалах особової справи відсутні докази звернення ОСОБА_10 до до відповідного територіального органу внутрішніх справ з повідомленням-запитом за обраним засудженим місцем проживання для перевірки можливості його проживання після звільнення за обраним місцем проживання (п. 1.4 Порядку).

Згідно ч.2 ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

З огляду на встановлені по справі обставини суд першої інстанції прийняв правильне і обгрунтоване рішення щодо передчасності клопотання та відсутності законних підстав для його задоволення в умовно-достроковому звільненні, оскільки упродовж усього строку відбування покарання ОСОБА_8 неодноразово допускав порушення установленого порядку відбування покарання, у тому числі злісні, мав стягнення і у минулому році, коли вносилось подання про УДЗ, а тому поведінку засудженого за сумлінну визнати не можна. Натомість доводи засудженого про вагітність дружини, з якою він уклав шлюб у вересні 2014р. не підтверджені ніякими доказами.

Отже оскаржуване засудженим судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального і матеріального законодавства, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.407,419 КПК України колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду від 22 грудня 2014 року про відмову у задоволені у задоволенні спільного подання Божковської ВК УДПтСУ в Полтавській області (№16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк, з моменту вручення його копії.

С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2