Справа №531/956/15-к
Провадження №1-кп/531/114/15
В И Р О К

Іменем України

30 липня 2015 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої установи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короленківка, Карлівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 24 квітня 2015 року, близько 15 години, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до Короленківського ФАП, який знаходиться за адресою: вул. Садова, 14, с. Короленківка, Карлівського району, Полтавської області, що перебуває у власності комунальної організації Карлівський Центр первинної медико-санітарної допомоги, де, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, зірвав фанерні листи з віконної рами приміщення коридору Короленківського ФАП, через яке проник до середини приміщення, де демонтував та викрав з котла опалення водяний насос марки «RENS GRS 25/4» вартістю 622 грн., чим спричинив матеріальну шкоду комунальній організації Карлівський Центр первинної медико-санітарної допомоги.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що дійсно 24 квітня 2015 року з приміщення Короленківського ФАП, який розташований за адресою: вул. Садова, 14, с. Короленківка, він викрав водяний насос з котла опалення, який потім продав ОСОБА_7 за 100 грн, щоб купити продуктів. У скоєному щиро розкаюється.

Представник потерпілої установи в судовому засіданні пояснила, що 25 квітня 2015 року фельдшером Короленківського ФАП ОСОБА_8 було виявлено крадіжку насоса з системи опалення, який було вирізано болгаркою, про що він одразу повідомив міліцію та керівництво. Вказаний насос перебував на балансі Карлівського Центру первинної медико-санітарної допомоги. Його балансова вартість складає 622 грн.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він працює фельдшером Короленківського ФАП. Навесні 2015 року, точної дати він не пам`ятає, йому подзвонила мешканка с. Короленківка та повідомила що в ФАП виставлено вікно, яке було забите фанерою. Після приходу до приміщення, свідок виявив, що було вирізано насос з системи опалення, після чого він подзвоним дільничному та своєму керівництву. Останні два роки насос не експлуатувався. Пізніше насос було повернуто працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він був присутнім в якості понятого при огляді місця пригоди приміщення ФАП, працівниками міліції. При огляді було встановлено, що було виставлене вікно раніше воно було забито фанерою, та було зрізано насос з системи опалення. Свідок також пояснив, що він був присутнім в якості понятого при вилученні раніше викраденого насосу у ОСОБА_7 , який пояснював, що купив його у обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_9 .

Вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, державне обвинувачення також підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з кримінального провадження №0000243;

-протоколом огляду місця події приміщення Короленківського ФАП, від 25.04.2015 року з фототаблицею до нього;

-протоколом огляду місця події господарства ОСОБА_7 , від 25.04.2015 року з фототаблицею до нього;

-постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів водяного насосу марки «RENS GRS 25/4», від 25.04.2015 року;

-довідкою про перебування на балансі водяного насосу №01-18/234 від 28.04.2015 року;

-довідкою про вартість насоса №01-18/233 від 28.04.2015 року, відповідно до якої його вартість складає, станом на 27.04.2015 року, 622 грн.;

-інвентаризаційним описом нематеріальних активів від 27.04.2015 року, відповідно до якого вартість насосу складає 622 грн., а сума накопиченого зносу складає 311 грн.;

-копією акту передачі інших необоротних матеріальних активів по Короленківському ФАП станом на 01.01.2013 року, відповідно до якого вартість насосу складає 622 грн., а сума зносу складає 311 грн..

На підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення. Але в той же час, суд має зазначити, що при дослідженні доказів не було встановлено інкримінованої суми матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій установі, оскільки вартість бувшого у використанні водяного насоса, згідно інвентаризаційного опису нематеріальних активів від 27.04.2015 року та копії акту передачі інших необоротних матеріальних активів по Короленківському ФАП станом на 01.01.2013 року, вартість насосу складає 622 грн., а сума зносу 311 грн., в зв`язку з чим, на думку суду, з обвинувачення необхідно виключити іншу частину інкримінованої суми матеріальної шкоди в розмірі 311 грн., що не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікаря психіатра; перебування на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом ППР; згідно акту судово-психіатричного експерта №284 від 20.05.2015 року - на даний час та на час вчинення злочину будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє ознаки розладу особистості і поведінки органічного походження комбінованого ґенезу, ступінь розладу особистості та поведінки органічного походження є таким, що не позбавляє його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, під дію ч. ч. 2, 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; раніше в силу ст. 89 КК України не судимого; загалом, позитивну характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність матері похилого віку 1938 року народження, яка є інвалідом ІІ групи та потребує сторонньої допомоги, наслідки суспільно-

небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В зв`язку з тим, що строк застосування обраного на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 збіг 18 липня 2015 року, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В зв`язку з тим, що строк застосування обраного на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 збіг 18 липня 2015 року, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речовий доказ водяний насос марки «RENS GRS 25/4», який переданий на відповідальне збереження ОСОБА_8 , вважати повернутим законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя