Справа № 509/4670/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.3, 358 ч.4 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.198 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.3, 358 ч.4 КК України.

Досудовим слідством, крім іншого, встановлено, що влітку 2011 року, точний час не встановлений, обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи у м.Бровари Київської області зустрівся з невстановленою особою, якій передав свою фотокартку та копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: вантажного автомобіля RENAULT AЕ385 та причепа, а через деякий час отримав підроблені документи на ім`я ОСОБА_9 : посвідчення водія, до якого була вклеєна фотографія ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію вантажного автомобіля RENAULT AЕ385, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепа.

Реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом обману ОСОБА_7 під вигаданим прізвищем ОСОБА_9 зареєструвався у диспетчерському пункті вантажоперевезень у м.Одесі та 01 грудня 2011 року залишив заявку на перевезення вантажу у диспетчерському пункті СПД "Таміра".

Отримавши замовлення на перевезення належної потерпілому ОСОБА_10 партії товару 01 грудня 2011 року ОСОБА_7 прибув на автомобілі на складську базу АДРЕСА_5 та при отриманні товарно-матеріальних цінностей обвинувачений ОСОБА_7 пред`явив диспетчеру СПД "Таміра" ОСОБА_11 підроблені документи на ім`я ОСОБА_9 : посвідчення водія, до якого була вклеєна фотографія ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію вантажного автомобіля RENAULT AЕ385, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепа, як документи, що засвідчують його особу, та право володіння транспортними засобами, а потім діючи відповідно до заздалегідь собі відведеної ролі, видаваючи себе за ОСОБА_9 , звантажив у свій автомобіль належний потерпілому ОСОБА_10 товар загальною вартістю 223440 гривень.

Такі злочинні дії ОСОБА_7 , пов`язані з використанням завідомо підроблених документів, кваліфіковані органами досудового слідства за ст.358 ч.4 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, визнав та просив суд закрити відносно нього кримінальне провадження в цій частині обвинувачення у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисники та обвинувачений ОСОБА_8 це клопотання підтримали, прокурор проти його задоволення не заперечувала.

Санкція ст.358 ч.4 КК України передбачає максимальне покарання у вигляді обмеженням волі на строк до двох років.

Згідно з ст.12 КК України злочин, передбачений ст.358 ч.4 КК України є злочином невеликої тяжкості та з часу його скоєння ОСОБА_7 вже пройшло більш ніж три роки.

Протягом цього часу ОСОБА_7 від слідства та суду не ухилявся.

Згідно з ст. 49 ч.1 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин (ст.49 ч.3 КК України).

Останній злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_7 та який органами досудового слідства кваліфікований за ст.190 ч.3 КК України, скоєний 02.12.2011 року та з цього часу вже пройшло більш ніж три роки.

Згідно з ст.288 ч.3 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З врахуванням наявності підстав, передбачених ст.49 ч.1 КК України, дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 в частині його обвинувачення за ст.358 ч.4 КК України підлягає закриттю, а ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.288 КПК України, на підставі ст.49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст.358 ч.3 КК України, закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності за ст.358 ч.4 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом семі днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1