№ 1-22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
лютого 2008 року місто
Київ

Військовий місцевий суд Київського гарнізону в складі:
головуючого - судді підполковника юстиції РИМАРА Є.П., при секретарі ЛОЗІ К.А.,
за участю державного обвинувача - старшого помічника військового прокурора
Київського гарнізону капітана юстиції КОЗАКА А.Т., захисника підсудного -
адвоката ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні в приміщенні військового суду
розглянувши кримінальну справу за обвинуваченням військовослужбовця Центру
забезпечення службової діяльності структурних підрозділів МО України солдата

ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Рівне, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого,
не судимого, призваного
на військову службу Рівненським МВК в травні 2007 року, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, Судовим слідством військовий
місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_1 30 листопада 2007 року, близько 22 години знаходячись у
спальному приміщенні 2 автомобільної колони Центру забезпечення службової
діяльності структурних підрозділів МО України, хибно розуміючи інтереси служби
та будучи невдоволеним тим, що рядовий ОСОБА_3 під час проведення вечірньої
перевірки порушив дисципліну в строю, в порушення вимог ст.ст. 11, 49, 50 Статуту
внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗС
України, які зобов'язують кожного військовослужбовця поважати честь і гідність
кожної людини, не допускати негідних вчинків, взаємно поважати інших
військовослужбовців, бути дисциплінованим, неухильно виконувати вимоги
законодавства, бути ввіч.1ивим, бажаючи продемонструвати свою уявну перевагу
над військовослужбовцем більш пізнього періоду служби, застосовував фізичне
насильство до солдата ОСОБА_3, нанісши останньому п'ять ударів кулаком правої
руки по схрещеним напроти лоба долоням рук.

Діючи з тією ж метою, 01 грудня 2007 року близько 06 години, будучи
невдоволеним тим, що рядовий ОСОБА_3 після подачі черговим команди
„підйом" продовжував лежати на своєму ліжку, підняв останнього та
застосовував щодо нього фізичне насильство, нанісши три удари кулаком правої
руки по схрещеним напроти лоба долоням рук.

Згідно висновку судово-медичного експерта ОСОБА_3 було заподіяно легкі
тілесні ушкодження у вигляді забоїв м'яких тканин тильної поверхні кистей рук.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у
вчиненні вказаних злочинних дій визнав повністю, про обставини скоєного дав
покази цілком відповідні викладеному вище і пояснив, що він, будучи
незадоволеним тим, що ОСОБА_3 порушував дисципліну в строю, застосував до
останнього фізичне насильство, що виразилось в нанесенні ним п'яти ударів
кулаком правої руки по схрещеним напроти лоба долоням рук останньому. Далі, 01
грудня 2007 року близько 06 години будучи обуреним тим, що рядовий ОСОБА_3
після подачі черговим команди „підйом" продовжував лежати на своєму ліжку,
підняв останнього з ліжка та наказав схрестити напроти лоба долоні рук, після
чого наніс ОСОБА_3 три удари кулаком правої руки по схрещеним напроти лоба
долоням рук.

Особистих
рахунків з потерпілими він до того не мав, більше ніяких ударів йому не
наносив, у відносинах підлеглості з ним не перебував.

Крім особистого визнання, вина підсудного ОСОБА_1 в
скоєному злочині підтверджується добутими під час досудового слідства та
розглянутими у судовому засіданні іншими доказами, які не викликають у суду
сумнівів у своїй достовірності, підсудним та іншими учасниками процесу не

№ 1-22

заперечуються
і підтверджуються в повному обсязі. За клопотанням ОСОБА_1, яке підтримали інші
учасники процесу, судове слідство судом проведено у відповідності до вимог ч.3
ст.299 КПК України. При цьому судом їм роз'яснено, що в цьому випадку вони
будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному
порядку.

Таким чином, дії ОСОБА_1, який, будучи військовослужбовцем строкової
служби, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за
відсутності між ними відносин підлеглості, заподіявши потерпілому легке тілесне
ушкодження, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 406 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд визнає і враховує, як обставини,
які пом'якшують покарання, те, що підсудний, активно сприяв розкриттю злочину,
щиро розкаявся у вчиненому. Враховує суд також і відсутність претензій до
ОСОБА_1 з боку потерпілого та прохання останнього суворо не карати підсудного.

Беручи до уваги вказані обставини, а також враховуючи дані про особу
підсудного, який раніше ні в чому протизаконному замічений не був, під час
проходження служби характеризується задовільно, а до її проходження
характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається
вперше, суд знаходить можливим застосувати до підсудного ст.ст. 69, 60 КК
України і призначаючи покарання підсудному, перейти до іншого, більш м'якого
виду основного покарання, не зазначеної о в санкції ч.2 ст. 406 КК України,
оскільки саме даний вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також
необхідним і достатнім для його виправлення.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 299, 323 -
325, 332 КПК України, військовий місцевий суд Київського гарнізону, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК
України, за якою призначити йому покарання із застосуванням ст. ст. 69 та 60 КК
України у виді арешту строком на чотири місяці.

Строк відбування
покарання ОСОБА_1 рахувати з 12 лютого 2008 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 - нагляд
командування - скасувати і до набрання вироком законної сили утримувати його на
гауптвахті Центрального управління військової служби правопорядку Збройних Сил
України по місту Києву та Київській області.

Вирок може бути оскаржений і на нього може бути внесене
подання прокурора в апеляційному порядку до військового апеляційного суду
Центрального регіону через військовий місцевий суд Київського гарнізону
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим - протягом 15 діб з
дня вручення йому копії вироку.