Справа
№ 11- 882/2007 р. Головуючий у І інстанції
ст. 121 ч.2 КК України Доповідач Щербаков О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого Щербакова
О.С.

суддів Гром Л.М., Кузюри М.М.

з
участю прокурора Томілка М.П.

адвоката ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 25 вересня 2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець м. Ніжин Чернігівської
області, українець, громадянин України,
з середньою спеціальною освітою,
розлучений, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований:
АДРЕСА_2 Чернігівської області), раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, -

засуджений за ч.2 ст.121 КК України до
покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 грн. в рахунок відшкодування витрат на
поховання та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього
стягнуто 10000 грн. заподіяної шкоди.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 на користь держави в особі
Прилуцької центральної міської лікарні - 1192 грн. витрат понесених на
лікування потерпілого ОСОБА_4

ОСОБА_1 визнаний судом винним в тому, що 14 травня 2007
року близько 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
поблизу будинку АДРЕСА_3 вчинив з ОСОБА_4 сварку, яка переросла в бійку, в ході
якої ОСОБА_1 маючи на меті заподіяти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4 наніс
численні удари кулаком у різні частини тіла, який від ударів падав як на
тротуар ударяючись головою так і на дерев'яну огорожу зазначеної садиби.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_1, ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження, від
яких наступила смерть останього в реанімаційному відділені Прилуцької міської
лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В апеляції адвокат
просить вирок суду щодо засудженого
ОСОБА_1 змінити та перекваліфікувати його
дії з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 119
КК України.

Вважає, що в діях
засудженого мало місце вбивство через необережність, а судом недостатньо досліджені
докази по справі, що призвело до їх невірної оцінки і помилкових висновків щодо спрямованості умислу ОСОБА_1
Покарання
просить призначити в межах нижчої межі встановленої санкцією ст. 119 КК України.

Заслухавши
доповідача, виступ адвоката в інтересах
засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, міркування потерпілої ОСОБА_3
та прокурора про обґрунтованість вироку суду, перевіривши
матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні з таких
підстав.

Згідно ч.2 ст. 24 КК України злочин визнається вчиненим умисно, якщо особа
усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або
бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх
настання.

Виходячи з цього, дії ОСОБА_1 могли бути кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК
України, як умисне тяжке тілесне
ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, лише за умови, що тяжкий характер
тілесних ушкоджень охоплювався його передбаченням.

Проте висновок суду, що ОСОБА_1 передбачав настання таких ушкоджень, не
відповідає наявним у справі доказам.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 пояснив, що під час сварки з ОСОБА_4
він образив його і той намагався вдарити його кулаком в обличчя, але він
ухилився і у відповідь ударив останнього кулаком лівої руки в обличчя. Причому
від удару ОСОБА_4 похитнувся і упав на спину на тротуар. Потім він підвівся і
знову почав замахуватися, щоб вдарити його кулаком в обличчя, але він ще раз
ударив потерпілого кулаком в обличчя від чого той похилився спиною на паркан.
Потім ОСОБА_1 підвівся і пішов додому.

Ці обставини підтвердив свідок ОСОБА_5

З аналізу показань підсудного ОСОБА_1 та інших матеріалів справи видно, що
між засудженим і потерпілим відбувалася звичайна сварка під час якої ОСОБА_1
кулаком наносив ОСОБА_4 удари в обличчя після яких той падав на тротуар і
хилився спиною на паркан.

Згідно з протоколом огляду місця події від 5.06.2007 року на місці пригоди
виявлено: пішоходну доріжку, яка являє собою твердий грунт висипаний дрібними
камінцями (відсівом); дерев”яний паркан, під яким мається насип відсіву вище
від рівня тротуару на 7 см; під парканом поверхня пішоходної доріжки
забетонована. На відстані 78 см від паркану і 202 см від краю лавки з поверхні
доріжки видніється бетонний виступ неправильної форми розміром 3,6х11 см
висотою 3,3 см. ( а.с.17-18 )

Показання ОСОБА_1 не суперечать висновку судово-медичної експертизи, згідно
з яким у потерпілого виявлено синці під правим оком, в скуловій області зліва,
набряк м”яких тканин перенісся, садна в області перенісся та в лобній області
зправа, закриту черепно-мозкову травму, крововиливи в м”які тканини голови в
потиличній області зправа з переходом на основу черепа, крововиливи під м”які
мозкові оболонки в потиличній області зправа та в скроневій області зліва,
набряк головного мозку.

Тілесні ушкодження у вигляді синців під правим оком, в лівій скуловій
області, саден в області перенісся та в лобній області відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки, крововиливу в
м”які тканини в потиличній області, крововиливи під тверді мозкові облонки в
потиличній області зправа та в скроневій області зліва відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпечності для життя.

Безпосередньою причиною смерті явився набряк головного мозку, який виник
після отримання закритої черепно-мозкової травми внаслідок перелому потиличної
кістки зправа та крововиливів під тверді та м”які мозкові оболонки.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 вигляді перелому потиличної кістки,
крововиливу в м”які тканини в потиличній області, крововиливи під тверді
мозкові облонки в потиличній області зправа та в скроневій області зліва могли
виникнути при падінні з висоти власного зросту з прискоренням від удару в
обличчя, на тротуар, як вказує ОСОБА_1

ОСОБА_4 було нанесено не менше 3-х ударів.

Між отриманими тілесними ушкодженнями і смертю потерпілого мається прямий
причинний зв”язок ( а.с.30-35 )

В судовому засіданні судово-медичний експетр ОСОБА_6 пояснив, що від ударів
кулаком в обличчя потилична кістка не травмується. Більш вірогідно, що тріщіна
потиличної кістки виникла від падіння на тверду поверхню, доріжку, землю,
тротуар, де був бетонний виступ.

Таким чином, з наведеного видно, що черепно-мозкова травма, яка стала
причиною смерті потерпілого, була результатом не тільки безпосередніх дій
ОСОБА_1, а й того, що ОСОБА_4 ударився головою об тверду поверхню.

У справі не доведено, що ОСОБА_1 бив ОСОБА_4 із значною силою. Сам
засуджений категорично заперечував, що мав намір заподіяти потерпілому тяжкі
тілесні ушкодження, тим більше такі, які привели б до смерті.

Взявши до уваги зазначені обставини, силу і знаряддя удару, колегія суддів
вважає, що ОСОБА_1 не передбачав можливості заподіяння потерпілому ОСОБА_4
тяжких тілесних ушкоджень внаслідок нанесення ударів рукою в обличчя, від яких
настала смерть останнього, хоча повинен був і міг передбачити.

В зв”язку з цим колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 вчинив
необережне вбивство потерпілого ОСОБА_4, тому дії засудженого підлягають
перекваліфікації з ч.2 ст.121 на ст. 119 КК України.

При призначенні ОСОБА_1 покарання за ст. 119 КК України колегія суддів
враховує, що злочин він вчинив в стані алкогольного сп”яніння, не вперше
притягується до кримінальної відповідальності.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для призначення ОСОБА_1
покарання в межах нижчої межі санкції ст. 119 КК України, як про це йдеться у
апеляції адвоката.

На підставі наведеного, керуючись ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 задовольнити .

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 25 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії засудженого ОСОБА_1 з ч.2 ст. 121
КК України на ст.119 КК України та призначити покарання у виді 5 років
позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ГРОМ Л.М. ЩЕРБАКОВ О.С. КУЗЮРА М.М.