Кримінальна справа №0603/1-115/11
Провадження №1/0603/42/12
ВИРОК

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………….Дубцова О.В.

при секретарях.……………..ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю прокурора ……..... ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

1) 15.06.2000р. Бердичівським міськрайонним судом по ст.140 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

2) 03.08.2001р. Бердичівським міськрайонним судом по ст.140 ч.2, 43 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 19.05.2004р. Бердичівським міськрайонним судом по ст.185 ч.3, 71 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

4) 03.07.2007р. Бердичівським міськрайонним судом по ст.185 ч.3 КК України - до 3 років позбавлення волі,

за ст.187 ч.2, 186 ч.2 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, одруженого, до затримання працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше судимого:

1) 20.03.2007 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 05.07.2007 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

3) 20.03.2008 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4, 71 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

звільнений 25.02.2010р. за постановою Самбірського міськрайонного суду від 17.02.2010р. умовно-достроково на 10 місяців 16 днів,

за ст.187 ч.2, 186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

05.07.2010р., близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_5, підійшли до раніше незнайомого ОСОБА_6, який знаходився неподалік хімчистки «Імперія чистоти», що по вул.30-річчя Перемоги в м. Бердичеві, де обступивши останнього наказали віддати мобільний телефон марки «Нокіа N-73», на що ОСОБА_6 відмовився. Тоді ОСОБА_4 реалізовуючи спільний злочинний намір наніс ОСОБА_6 один удар ліктем у праве око, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, у вигляді крововиливу на верхній повіці правого ока, рани зовнішнього краю правої брови, тобто скоїли напад. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 втік. Таким чином ОСОБА_4 О,В. разом з ОСОБА_5 застосувавши насильство яке є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, скоїли напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 а саме: мобільним телефоном «Нокіа N-73», вартістю 500 гривень в якому було встановлено карту пам'яті «Міni SD», вартістю 70 гривень, та сім-карту оператора мобільного зв'язку «Лайф», вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 15 гривень, на загальну суму 610 гривень.

Крім того 05.07.2010р., близько 09 години 35 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5С, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшли до раніше незнайомого ОСОБА_7, який знаходився на території Центрального ринку, що по вул. Леніна, 13, в м. Бердичева, де відвели останнього до кіоску поруч будинку 23-А по вул. Леніна в м.Бердичеві, де ОСОБА_4 наніс йому по одному удару в живіт кулаком та коліном, а ОСОБА_5 один удар кулаком в обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці перенісся, тобто застосували насильство яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого. Після чого ОСОБА_4, реалізовуючи спільний злочинний, намір вирвав з руки ОСОБА_7 мобільний телефон «Самсунг С-3010», вартістю 320 гривень, в якому було встановлено карту пам'яті «Місro SD», вартістю 70 гривень та сім-карту оператора мобільного звязку «Діджус», вартістю 25 грн., тобто повторно викрали майно потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 415 грн.

Допитаний в ході судового розгляду справи підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованих діянь визнав повністю. В судовому засіданні показав, що 05.07.2010р. в ранішній час на території центрального ринку м.Бердичева разом з ОСОБА_5 намагався заволодіти майном потерпілого ОСОБА_6 При цьому він, вимагаючи віддати майно, наніс потерпілому удар ліктем у обличчя, а ОСОБА_5 у цей час не давав потерпілому відійти від них. Після того як потерпілий вирвався та втік, вони побачили на ринку іншого потерпілого ОСОБА_7 Вирішивши заволодіти його телефоном, вони вдвох з ОСОБА_5 відвели ОСОБА_7 в сторону, до кіоску. Там він двічі вдарив потерпілого кулаком та ногою у живіт, після чого забрав телефон останнього. Телефон потерпілого одразу передав ОСОБА_5 Вчиняючи злочини перебував у стані алкогольного спяніння. Негативно оцінює свої дії, жалкує про те, що сталося.

Допитаний в ході судового розгляду справи підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованих діянь також визнав повністю. В судовому засіданні показав, що 05.07.2010р. вранці на Центральному ринку м.Бердичева разом з ОСОБА_4 він підійшов до ОСОБА_6, який у руках тримав мобільний телефон, та в той час коли ОСОБА_4 вимагав у нього віддати мобільний телефон, не давав потерпілому піти від них. При цьому він бачив як ОСОБА_4 наніс потерпілому удар ліктем у око. Телефон у ОСОБА_6 вони не забрали, оскільки потерпілому вдалося втекти від них. Через декілька хвилин на ринку вони побачили другого потерпілого ОСОБА_7 та вирішили забрати телефон у нього. Так вони відвели ОСОБА_7 в сторону до кіоску, де стали вимагати віддати мобільний телефон. Коли потерпілий відмовився, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 два удари в живіт, а він - один удар тильною стороною кулака руки у перенісся. Після цього потерпілий віддав їм свій мобільний телефон.

Крім повного визнання вини самими підсудними, їх вина стверджується також сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів.

Так допитаний в ході судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що в один з днів літа 2010 року вранці, він проходив через центральний ринок м.Бердичева. До нього підійшли раніше йому не знайомі підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_4 запропонував відійти в сторону поспілкуватись, на що він погодився. Ще по дорозі ОСОБА_4 став вимагати віддати йому мобільний телефон та гроші, але він віддавати своє майно відмовився. Коли вони втрьох відійшли в сторону до кіоску, ОСОБА_4 повторюючи свою вимогу наніс йому два удари рукою та ногою у живіт, а ОСОБА_5 вдарив його рукою у перенісся. Від отриманих ударів у нього пішла кров та він віддав підсудним свій мобільний телефон. Коли віддавав телефон попросив залишити йому сім-карту та карту памяті з нього, на що підсудні погодились. Віддавши йому сім-карту та карту памяті, вони забрали мобільний телефон та з ним пішли. Також потерпілий зазначив, що майно йому повернуто, тому претензій до підсудних він не має. У визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Місце скоєння злочину щодо потерпілого ОСОБА_7 ділянка узбіччя неподалік будинку, 23-А, по вул.Леніна в м.Бердичеві, біля металевого кіоску, встановлено згідно протоколу огляду місця події від 05.07.2010 року (а.с. 12-17).

Місце скоєння злочину щодо потерпілого ОСОБА_6 ділянка узбіччя неподалік центрального входу до хімчистки «Імперія чистоти», що по вул.30-річчя Перемоги в м.Бердичеві, встановлено згідно протоколу огляду місця події від 05.07.2010 року (а.с. 98-100).

Тяжкість тілесних ушкоджень заподіяних підсудними потерпілому ОСОБА_7 встановлено згідно висновку судово-медичної експертизи №778 від 22.07.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_7М, виявлено тілесне ушкодження у вигляді крововиливу у ділянці перенісся. Дане тілесне ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.77).

Тяжкість тілесних ушкоджень заподіяних підсудними потерпілому ОСОБА_6 встановлено згідно висновку судово-медичної експертизи №777 від 22.07.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у верхній повіці правого ока та рани зовнішнього краю брови. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я (а.с.129).

Як підсудний ОСОБА_4 так і підсудний ОСОБА_5 в ході провадження досудового слідства по справі добровільно зізналися у скоєнні злочинів, написавши явки з повинною (а.с.24, 172). Окрім цього, кожен з підсудних ще в ході провадження досудового слідства по справі детально розповів та на місці показав де і за яких обставин ними було скоєно злочини щодо потерпілих, про що свідчать протоколи відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.61-73), та підозрюваного ОСОБА_5 (а.с.175-183).

Також, в ході провадження досудового слідства потерпілі по справі, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 особисто впізнали кожного з підсудних як осіб, що скоїли відносно них злочини.

Факт такого впізнання зафіксовано:

протоколом пред'явлення особи для впізнання від 14.07.2010 року, в ході складання якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка 05.07.2010р., близько 09.30 години, неподалік будинку 23-А по вул. Леніна в м. Бердичеві нанесла йому один удар кулаком та один удар коліном в живіт після чого заволоділа його мобільним телефоном (а.с.52);

протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 20.07.2010 року в ході складання якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на фото ОСОБА_5 як на особу, яка 05.07.2010 року близько 09.30 години неподалік будинку 23-А по вул. Леніна в м. Бердичеві нанесла йому один удар рукою в обличчя та заволоділа його мобільним телефоном (а.с.54);

протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 21.07.2010р., в ході складання якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на фото ОСОБА_4, як на особу, що скоїла напад на нього 05.07.2010р., близько 09.30 години, неподалік хімчистки «Імперія чистоти», що по вул.30-річчя Перемоги в м.Бердичеві (а.с.114);

протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 21.07.2010р., в ході складання якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на фото ОСОБА_5 як на особу, що скоїла напад на нього 05.07.2010р., близько 09.30 години, неподалік хімчистки «Імперія чистоти», що по вул. 30-річчя Перемоги в м. Бердичеві (а.с. 116).

Вартість карти пам'яті «Місro SD»та сім-карти оператора мобільного звязку «Діджус», належних потерпілому ОСОБА_7, встановлено за висновком судово-товарознавчої експертизи №52 від 22.07.2010р., згідно якого вартість карти памяті становить 70 гривень, сім-карти оператора мобільного зв'язку «Діджус» - 25 гривень (а.с.88). Вартість мобільного телефону «Самсунг С-3010»встановлено згідно довідки ФОП «ОСОБА_8, відповідно до якої вартість такого телефону станом на 05.07.2010р. становить 320 грн. (а.с.23).

Вартість речей належних потерпілому ОСОБА_6, якими намагались заволодіти підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5, встановлено згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №52 від 22.07.2010 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону «Нокіа N-73»становить 500 гривень, карти пам'яті «Міnі SD»- 70 гривень, сім-карти оператора мобільного зв'язку «Лайф»- 25 гривень (а.с.88).

Факт володіння та приналежності мобільного телефону «Самсунг С-3010»потерпілому ОСОБА_7 підтверджено наданим останнім гарантійним талоном, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с.49).

Зазначені карта пам'яті «Місro SD»та сім-карта оператора мобільного звязку «Діджус», належні потерпілому ОСОБА_7, а також мобільний телефон «Нокіа N-73», карта пам'яті «Міnі SD»та сім-карта оператора мобільного зв'язку «Лайф», належні потерпілому ОСОБА_6 оглянуто слідчим та приєднано до справи в якості речових доказів, про що свідчать протоколи огляду речових доказів від 17.07.2010 року та 21.07.2010р. (а.с.82-83), та постанова про визнання і приєднання до справи речових доказів від 22.07.2010р. (а.с.91).

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудних доведеною повністю.

Дії кожного з підсудних, що виразились в нападі з метою заволодіння майном ОСОБА_6, поєднаному із насильством небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ст.187 ч.2 КК України.

Дії кожного з підсудних, що виразились у відкритому викраденні майна належного ОСОБА_7, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України.

При визначенні покарання підсудним, суд керується загальними засадами призначення покарання визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винних та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочини передбачені ст.ст.187 ч.2, 186 ч.2 КК України, належать до категорії тяжких злочинів. Обоє підсудні раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів.

ОСОБА_4, звільнившись з місць позбавлення волі 02.07.2010р., вже 05.07.2010р. скоїв два нових злочини, свою вину визнав повністю, по місцю відбуття попереднього покарання характеризується негативно, до затримання не працював, проживав з матірю, яка являється інвалідом першої групи.

ОСОБА_5 скоїв нові злочини в період часу, на який його з місць позбавлення волі було звільнено умовно-достроково, свою вину визнав повністю, по місцю проживання характеризується посередньо, працював, по місцю роботи характеризується позитивно, створив сім'ю.

Обставинами, що помякшують покарання обом підсудним, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та з'явлення із зізнанням.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудним, відповідно до ст.67 КК України, є скоєння злочину особами які перебувають у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обом підсудним покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів. Разом з тим, зважаючи на наявність кількох обставин, що помякшують покарання підсудним, з урахуванням особи винних, суд вважає можливим застосувати положення ст.69 ч.1 КК України, та призначити основне покарання підсудним нижче від найнижчої межі санкції статті 187 ч.2 КК, не звільняючи їх при цьому від додаткового покарання у виді конфіскації майна. При цьому покарання підсудним за сукупністю злочинів суд визначає за правилами ст.70 ч.1 КК України. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 нові злочини вчинив протягом не відбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання йому суд визначає в порядку ст.71 ч.1 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Підстав для зміни щодо підсудних запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Визнані по справі речовими доказами сім-карта оператора мобільного завязку «Діджус», карта пам'яті мобільного телефону «Арасег», сім-карта оператора мобільного звязку «Лайф», карту памяті до мобільного телефону «Міni SD», мобільний телефон «Нокіа N-73», передані на зберігання власникам, належить залишити у їх володінні.

Арешт на майно підсудних не накладався.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 ч.1 КК України у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 в порядку ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у вигляді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 ч.1 КК України у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_5 в порядку ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у вигляді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Остаточне покарання ОСОБА_5 визначити в порядку ст.71 ч.1 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком від 20.03.2008р., а саме у виді 4 (чотирьох) років 15 (пятнадцяти) днів позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженим не змінювати, залишивши його у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 14.07.2010р.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 17.08.2010р.

Речові докази по справі сім-карта оператора мобільного завязку «Діджус», карта пам'яті мобільного телефону «Арасег», передані на зберігання власнику ОСОБА_7, залишити у його володінні; сім-карта оператора мобільного звязку «Лайф», карта памяті до мобільного телефону «Міni SD»та мобільний телефон «Нокіа N-73», передані на зберігання власнику ОСОБА_6, залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя О.В. Дубцов