Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2367/15-к
Провадження № 1-в/553/189/2015
У Х В А Л А
Іменем України
25.06.2015 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві спільне подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голови спостережної комісії Ленінської районної в м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, росіянина, громадянина України, не одруженого, освіта середня, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджений 22.03.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :
Начальник ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голова спостережної комісії Ленінської районної в м. Полтаві ради звернулися до суду зі спільним поданням про умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину строку покарання згідно ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , який з 01.09.2010 року відбуває покарання, призначене вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.03.2012 року у виді 7 років позбавлення волі.

Станом на 18.06.2015 року відбута частина строку покарання засудженого ОСОБА_5 становить 4 роки 09 місяців 17 днів, кінець строку покарання - 01.09.2017 року.

В обґрунтування подання посилаються на те, що засуджений за період відбування покарання стягнень не мав, має 4 заохочення, одне з яких оголошене правами начальника установи, працевлаштований на виробництві установи в бригаді по виготовленню шлакоблоків, начальником відділення СВПР та психологом установи характеризується позитивно як особа, що довела своє виправлення.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64), було прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_5 .

Представник ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64), засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на недоведеність того факту, що засуджений ОСОБА_5 своїм ставленням до праці довів виправлення, з огляду на те, що за весь час відбування покарання відпрацював лише 5 місяців, не має постійного місця проживання, де буде мешкати після звільнення з місць позбавлення волі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, зміст спільного подання Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голови спостережної комісії Ленінської районної в м. Полтаві ради від 18.05.2015 року та приєднані до нього матеріали, в тому числі характеристика засудженого ОСОБА_5 та довідка про заохочення та стягнення, свідчать про те, що він за час відбування покарання в ПВК № 64 з 22.06.2012 року зарекомендував себе позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, за що був чотири рази заохочений, в тому числі один раз правами начальника установи, стягнень не має, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до інших засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки з засудженими позитивної спрямованості, вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, міру покарання, призначеного судом, вважає справедливою, будує позитивні плани на майбутнє. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", оволодів робітничою професією слюсаря-сантехніка в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки. Засуджений ОСОБА_5 за станом здоров`я працездатний, працевлаштований на виробництві установи в бригаді по виготовленню шлакоблоків, до праці ставиться сумлінно.

Той факт, що засуджений під час відбування покарання був працевлаштований з 2013 року, підтверджується довідкою заступника начальника з виробництва директора підприємства ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) від 15.05.2015 року та довідкою головного бухгалтера установи про нараховану йому заробітну плату за період з червня 2013 року по жовтень 2014 року в сумі 681,41 грн., згідно змісту якої заробітна плата засудженому ОСОБА_5 нараховувались у червні-липні 2013 року та в період з серпня по жовтень 2014 року включно.

Заперечуючи проти задоволення подання, прокурор послався на те, що неможливо стверджувати про те, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, з огляду на те, що він був працевлаштований лише протягом 5 місяців за весь час відбування покарання в ПВК № 64, який становить три роки.

Разом з тим, з таким висновком прокурора суд не може погодитись з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи з пояснень засудженого, представника ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та матеріалів справи достовірно встановлено, що засуджений не ухилявся від праці, в даний час працевлаштований на виробництві установи в бригаді по виготовленню шлакоблоків, неодноразово залучався до робіт по благоустрою установи відбування покарань, до виконання яких ставився сумлінно та з розумною ініціативою, робота на виробництві установи не була забезпечена засудженому через відсутність обсягів робіт, у зв`язку з чим оплата проводилась лише протягом 5 місяців, від праці не ухилявся, до роботи ставився сумлінно, під час відбування покарання здобув спеціальну освіту.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать про те, що засудженим визначено місце проживання після звільнення з виправної колонії.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку про доведення того факту, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та як особа, що відбула 2/3 частини призначеного покарання, на підставі ст. 81 КК України може бути звільнений умовно-достроково від невідбутої частини покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голови спостережної комісії Ленінської районної в м. Полтаві ради про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.03.2012 року, - на 02 роки 02 місяці 07 днів.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1