Дата документу Справа № 243/762/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 243/762/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/903/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 317 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (у режимі відео конференції)

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч. 2. ст. 317 КК України на 4 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

Відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 05 січня 2015 року, приблизно об 11-00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, незаконно, надав у використання приміщення своєї квартири з метою отримання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту, де ОСОБА_8 виготував опій ацитильований, частину якого в медичному шприцу передав ОСОБА_7 як оплату за користування приміщенням квартири, а частину з двума другими особами вжили шляхом внутрішньовенної ін`єкції. В цей же день в ході огляду місця події в квартирі були виявлені та вилучені медичні шприци, в яких знаходилася речовина темного кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим вагою 2,931 гр., маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,036 гр.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого і доведеності його вини, вважає, що вирок суду необґрунтованим в частині призначення покарання ОСОБА_7 з випробовуванням. Так, ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, також судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом Розлади психіки внаслідок вживання алкоголю, раніше був засуджений за вчинення корисливого злочину. Просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який не підтримав апеляцію прокурора, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та в апеляції не оскаржується.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При його обранні суд урахував, як ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, так і дані про особу засудженого, який раніше, в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо. До обставини, які пом`якшують покарання суд відніс щире каяття, сприяння розкриттю злочину, до обтяжуючих покарання обставин віднесено скоєння кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням всіх обставин справи, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд першої інстанції обґрунтовано призначив справедливе покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України.

Отже, ОСОБА_7 призначено необхідне й достатнє для його виправлення покарання і його не можна визнати таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, як про це вказує прокурор, а тому підстав для скасування судового рішення не має.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4