Справа № 373/318/15-к
В И Р О К
Іменем України
27 лютого 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Поліське Київської області; громадянина України; зі слів: з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, хворого на тяжке хронічне захворювання; зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Поліське Київської області; громадянина України; зі слів: з середньою освітою, не одруженого, перебуває у громадянському шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії; зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

встановив:
05.01.2015 між 20-00 21-00 у темну пору доби у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , коли вони проходили повз домогосподарство АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , виник умисел на викрадення старих виробів з металу, що знаходились на території цього домогосподарства.

З цією метою, діючи за попередньою змовою між собою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у цей час відкрили засов хвіртки й таємно проникли на огороджену територію подвір`я вищевказаного домогосподарства. Підійшовши до сараю, вони помітили старі вироби з чорного металу (металобрухт): металевий чавун, дві металеві труби, бурякорізку, металеву решітку для чистки підошви взуття. Зазначені речі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяли у руки та винесли їх через хвіртку за межі домогосподарства й сховали на узбіччі дороги у кюветі, з метою перевезення додому за допомогою тачки й подальшої реалізації та отримання грошових коштів. Після цього, вони вирушили до місця свого проживання, де взяли тачку та повернулись до місця розміщення викраденого металобрухту. У цей час вони помітили, що за ними спостерігають дві особи, та, зрозумівши, що їх викрили, з місця вчинення злочину втекли.

Згідно з протоколом огляду місця події від 08.01.2015, вага викраденого металобрухту, зваженого на вагах ВТ 4014-1 Ш № 6215, 1992 року випуску, склала 85 (вісімдесят п`ять) кг., що відповідно до довідки ФОП ОСОБА_7 коштує 221 грн.

ОСОБА_4 відмовився від дачі показань.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 надав показання, які повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що їй зателефонував хтось зі свідків й повідомили про обставини. Коли вона прийшла до домогосподарства, обвинувачених вже не було, були присутні працівники міліції. Бачила свої речі з металу на узбіччі дороги.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили, того вечора проходили повз будинок, що належіть ОСОБА_6 , й помітили на снігу сліди, які виходили з подвір`я домогосподарства АДРЕСА_2 й йшли через дорогу до узбіччя на іншому боці. Підійшовши подивитись, що там є, побачили там предмети з металу, які були у буряні. Поряд стояла тачка. Підійшовши до подвір`я, побачили там обвинувачених, які ховались. Після того, як свідки підняли галас, обвинувачені втекли. Викликали міліцію.

Крім цього, обставини справи підтверджується наступними доказами:

заявою ОСОБА_6 від 05.01.2015;

протоколами огляду місця події від 05.01.2015, 08.01.2015;

протоколами проведення слідчого експерименту від 21.01.2015, за участі обвинувачених.

Таким чином, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мали місце та вони містять склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_4 13.08.2010 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судимість за що не знята та не погашена, його дії суд кваліфікує як повторні.

Обвинувачені винні у вчиненні цього кримінального правопорушення (злочину) та підлягають покаранню за це.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись положеннями ч.4 ст.68 КК України, суд враховує: характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, незначний розмір заподіяної шкоди, а також те, що викрадені речі фактично передані потерпілій, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, хворіє на тяжке хронічне захворювання, має на утриманні малолітню дитину, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії та обставини справи, що пом`якшують й обтяжують покарання.

Судом встановлено, що 13.08.2010 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 03.12.2013 звільнено умовно-достроково на

не відбутий строк 1 рік 1 місяць 9 днів, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчинені злочину, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, повному визнанні вини; активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у належній участі у слідчих діях.

Крім цього, суд враховує позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні.

Зважаючи на те, що наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також, що обвинувачений є працездатним, суд, керуючись положеннями ст. 69 КК України, приходить до висновку, що ОСОБА_4 за вчинений злочин може бути призначено інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України, обмеження волі.

При цьому, з огляду на положення ч.4 ст. 81 КК України судом застосовується положення ст.ст. 71, 72 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись положеннями ч.4 ст.68 КК України, суд враховує: характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, незначний розмір заподіяної шкоди, а також те, що викрадені речі фактично передані потерпілій, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітніх дітей, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії та обставини справи, що пом`якшують й обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у вчинені злочину, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, повному визнанні вини; активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у належній участі у слідчих діях.

Крім цього, суд враховує позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні.

Зважаючи на те, що наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також, що обвинувачений є працездатним, суд, керуючись положеннями ст. 69 КК України, приходить до висновку, що ОСОБА_5 за вчинений злочин може бути призначено інший, більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України, громадські роботи.

Питання про документи та речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України і призначити йому на підставі статті 69 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі положень ст.ст. 71, 72, ч.4 ст. 81 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої ОСОБА_4 частини покарання, призначеного йому вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.08.2010, призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання особи для виконання вироку.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України і призначити йому на підставі статті 69 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного початку виконання особою робіт.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази:

металевий чавун, дві металеві труби, бурякорізка, металева решітка для чистки взуття передати власнику ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана обвинуваченими та прокурором негайно після проголошення.

Суддя: