Справа № 464/2198/15-к
пр.№ 1-кп/464/143/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 000341 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимий, по ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, в кінці грудня 2014 року в вечірній час доби, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , незаконно придбав (отримав) від невстановленої слідством особи корпус гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати дистанційної дії типу УЗРГМ, які того ж дня, автомобілем таксі незаконно зберігаючи при собі, перевіз за місцем свого проживання, тобто зап адресою АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.

В продовження своїх злочинних дій, 06.02.2015 приблизно о 14.30 год. ОСОБА_4 , незаконно несучи в правій кишені своєї куртки корпус гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ, неподалік будинку №34 на вулиці Гн. Хоткевича в м. Львові був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього корпус гранати РГД-5, який згідно висновку вибухо-технічної експертизи № 2/14 Е від 27.02.2015 до вибухових пристроїв боєприпасів не відноситься, а являє собою конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, який відноситься до вибухових пристроїв боєприпасів, які в сукупності придатні до вибуху

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 6 березня 2015 року між підозрюваним та прокурором укладено угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 263 ч. 1 КК України, а також, що він має понести покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки. За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_4 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину. Обираючи вид і міру покарання підозрюваному, прокурор, керуючись ст.470 КПК України, врахував ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, дані про особу підозрюваного, його щире каяття у вчиненому, а тому сторони дійшли до вищевказаної згоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч. 1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання, передбачена санкцією ст.263 ч. 1 КПК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373,374,475 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

Затвердити угоду від 6 березня 2015 року між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Сихівського району м.Львова ОСОБА_2 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ст.263 ч. 1 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити домашній арешт до вступу вироку в законну силу.

Речові докази/ а.с. 85-86/ в ході випробовування знищено.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1