АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 602/1150/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/199/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката - ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката - ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_10 , захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_8 на вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року, яким, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто в користь ОСОБА_8 2000 грн. моральної шкоди.

Встановила:
Згідно вироку суду, 28 жовтня 2014 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_11 , який перебував на території свого господарства, що в с. Жуківці, Лановецького району, Тернопільської області, дізнався від своєї сестри, що ОСОБА_8 виїхав автомобілем свого брата на естакаду, що розташована біля їхнього двору. Будучи із сім`єю ОСОБА_8 у неприязних відносинах, він, взявши з дому металеву трубу, підійшов до автомобіля і наніс удари ОСОБА_8 в ділянку правої руки, спричинивши тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи законність вироку суду в частині доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 370 КПК України. Так, судом безпідставно відмовлено у задоволенні його позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди через заподіяння механічних пошкоджень автомобілю. У зв`язку з цим просить вирок суду першої інстанції змінити в частині задоволення цивільного позову стосовно пошкодження ОСОБА_11 автомобіля Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 на суму 4569,80 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити через істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який був долучений до обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_12 зазначено, що під час досудового розслідування проводились допити потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . Однак, під час досудовго слідства не допитувались такі свідки як ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , проте, вони допитані під час судового засідання, та на їх покази суд посилається у вироку. Вказує, що клопотання про допит даних свідків під час досудового розслідування не надходили ні від сторони обвинувачення, ні від сторони захисту. Таким чином, суд не повинен був під час судового розгляду досліджувати докази, до яких не був наданий доступ протилежній стороні кримінального провадження згідно вимог ст. 290 КПК України. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку безпідставно не вирішив питання речових доказів, а саме легкового автомобіля марки Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 , та уламків дзеркала заднього виду, які постановою слідчого приєднано до матеріалів кримінального провадження .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду першої інстанції, закрити кримінальне провадження та відмовити в задоволенні цивільного позову. Вважає вирок необгрунтованим та невмотивованим, оскільки відсутні докази наявності в діяннях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вважає, що суд першої інстанції невірно сформулював фабулу обвинувачення, зазначивши, що з металевою трубою ОСОБА_11 підійшов до автомобіля і наніс не один удар, а наносив удари ОСОБА_8 в діялнку правої руки і не зазначив наслідків діяння - які саме заподіяні тілесні ушкодження. В матеріалах кримінального провадження відсутній речовий доказ - металева труба. Вказує, що в суді показання свідків між собою непослідовні та суперечливі і не відповідають ланцюгу подій, які описані в обвинувальному акті. Неналежним та недопустимим доказом є протокол огляду місця автомобіля від 05 листопада 2014 року, бо він складений повторно через вісім днів після події, який не може підтверджувати виникнення механічних ушкоджень на автомобілі 28 жовтня 2014 року. Ніхто не знає, чи автомобіль приїхав на місце суперечки пошкодженим для проведення ремонту, чи йому заподіяно механічні ушкодження безсосеседньо під час суперечки, чи такі пошкодження отримані протягом 8 днів. Вказує, що суд порушив принцип змагальності, надавав перевагу стороні обвинувачення, залишив поза увагою доводи, докази та клопотання сторони захисту. Посилається на те, що суд необгрунтовано визначив розмір моральної шкоди, порушуючи засади розумності, виваженості та справедливості, не дав належної оцінки цивільному позову.

В запереченнях на апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 прокурор вважає їх безпідставними і такими що спростовуються матеріалами кримінального провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_8 вважає зазначені в ній мотиви надуманими та необгрунтованими, а тому а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягать до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Разом з тим, визнаючи винним ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України суд неповно встановив дійсні обставини події, та у вироку не виклав з достатньою повнотою формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним з зазначенням часу, місця, способу вчинення та наслідків злочину.

Так, суд першої інстації, в мотивувальній частині вироку, викладаючи фабулу кримінального правопорушення, зазначив, що потерпілому були нанесені удари в ділянку правої руки чим йому було спричинено тілесні ушкодження. При цьому, не вказав, які саме тілесні ушкодження були нанесені потерпілому і до якого ступеню тяжкості вони відносяться, чим порушено право обвинуваченого на захист і без чого неможливо дати правильну юридичну оцінку діям обвинуваченого.

При наведених обставинах, не вдаючись у розгляд питання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 та про відповідність призначеного йому покарання, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив обвинувальний вирок з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що не дає можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.

У зв`язку з наведеним, враховуючи те що, підстав для ухвалення апеляційним судом нового вироку чи закриття провадження у справі немає, колегія суддів вважає за необхідне у даному випадку відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду, за результатами якого провести судовий розгляд кримінального провадження в повному обсязі, ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону, дослідити у встановленому порядку всі докази, детально проаналізувавши всі обставини справи, та ретельно перевіривши всі доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, апеляційний суд не вправі вирішувати наперед питання про доведенність чи недоведенність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому інші доводи апеляційних скарг прокурора, захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_8 підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури Лановецького району Тернопільської області ОСОБА_10 , захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року відносно ОСОБА_11 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суддів.

Дана ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2