Провадження № 1-кп/200/762/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000691, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золокарь Мартонинського району Вірменії, громадянина України, з середньо-технічною освітою, вдівця, працюючого водієм ТОВ «Ігрек», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
15 жовтня 2014 року близько об 11 годині, ОСОБА_4 , керуючи на підставі путьового листа технічно справним автобусом «Рута-25Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр.Карла Маркса у м.Дніпропетровську з боку вул.Сєрова в напрямку вул.Леніна, та зупинився на зупинці громадського транспорту по проспекту імені Карла Маркса для висадки пасажирів.
В подальшому, ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до змін дорожньої обстановки, перед поновленням руху не переконався в тому, що всі пасажири вийшли із салону автобуса та двері автобусу повністю зачинилися, почав рух керованого транспортного засобу з незачиненими дверима, внаслідок чого із салону автобусу на проїжджу частину випала пасажир ОСОБА_8 , яка виходила в цей час із салону автобусу.
Внаслідок падіння пасажир ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого чрезвертельного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, які мають ознаки середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом автобусом «Рута-25Д» не виконав вимоги п.21.4 Правил дорожнього руху України, які свідчать, що водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу, невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_4 , що виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні провину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він працює на посаді водія в ТОВ «Ігрек».
15 жовтня 2014 року на підставі путьового листа він керував автобусом «Рута -25Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався по пр.Карла Маркса з боку вул.Сєрова в напрямку вул.Леніна у м.Дніпропетровську. В салоні автобусу знаходилось приблизно 19 чоловік на сидячих місцях та десь п`ять чоловік стояли. Як він пам`ятає, потерпіла ОСОБА_8 зайшла до салону автобуса через задні дверцята. Коли він зупинився на зупинці по проспекту імені Карла Маркса, з салону автобусу вийшло приблизно три чоловіки. Після чого, він нажав кнопку закриття дверей і не дочекавшись повного закриття дверей, поновив рух автобусу, не впевнившись, що всі пасажири вийшли з салону автобусу. Коли він почав рушити з зупинки, люди почали кричати йому зупинитись. Після чого він побачив, що потерпіла ОСОБА_8 випала з салону автобусу на проїжджу частину та лежала біля автобусу.
В ході досудового слідства він відшкодував потерпілій 5000 грн. завданої матеріальної шкоди.
Також вказав, що на місці дорожньо-транспортної пригоди протокол огляду та схема пригоди складалися в його присутності, зауважень до їх змісту він не мав.
В ході досудового розслідування заходи фізичного та психологічного примусу з боку робітників міліції до нього не застосовувались, покази давав добровільно.
Право на захист в ході досудового розслідування йому роз`яснювалось, однак від допомоги адвоката від відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
В скоєному щиросердечно покаявся.

Показами представників потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні надали аналогічні покази про те, що від своєї матері потерпілої ОСОБА_8 дізнались, як 15 жовтня 2014 року мати ОСОБА_8 виходила із салону автобусу та спускалась сходинами цього автобусу на зупинці «пр.Карла Маркса», транспортний засіб почав різко рухатися не зачинивши задні дверцята, через які вона виходила, від чого вона випала із автобусу та впала біля нього. Коли вона вже лежала біля автобусу, люди почали кричати водію, щоб той зупинився та перестав їхати. В лікарні було повідомлено, що у матері ОСОБА_8 перелом стегна та їй потрібна операція. На теперішній час після проведеної операції мати виписана з лікарні, але за нею необхідний постійний догляд, лікування, а також заходи, направлені на реабілітацію.

Просять стягнути з обвинуваченого 50 000 грн. заподіяних моральних збитків та з ПАТ СК «Дніпроінмед» 23 626,84 грн. завданих матеріальних збитків.

Показами представника цивільного відповідача ОСОБА_9 , який в судовому засідання просив відмовити в задоволенні цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , оскільки вважає, що даний випадок ДТП 15 жовтня 2014 року не є страховим випадком. Також, як позивачем так і обвинуваченим в порушення вимог ст.ст.33,35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ПАТ СК «Дніпроінмед» не надано належної інформації стосовно необхідності для ОСОБА_8 зазначених в квитанціях продуктів харчування, а також вказаних ліків.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 15 жовтня 2014 року, яким зафіксований факт дорожньо-транспортної пригоди на зупинці по пр.Карла Маркса у м.Дніпропетровську, вказані елементи вулиці, вид, тип й стан дорожнього покриття, спосіб регулювання руху на даній ділянці, дорожні знаки, умови освітленості, відстань видимості з робочого місця водія, розташування транспортних засобів на місці події, локалізація та характер пошкоджень транспортних засобів. З місця події нічого не вилучено ( а.с.3-6).
Схемою дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею, якою встановлений напрямок руху транспортного засобу «Рута 25-Д», знак зупинки транспортних засобів, місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с.7-10)
Довідкою № 63 КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №2», згідної якої, 15 жовтня 2014 року ОСОБА_8 госпіталізована в травматологічне відділення №2 з діагнозом: закритий перелом шейки правого стегна ( а.с.12).
Висновком судової автотехнічної експертизи № 70/27-760 від 20 жовтня 2014 року, згідно до якого, в даній дорожній обстановці водій автобусу «Рута-25Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.21.4 Правил дорожнього руху України.
При заданому механізмі пригоди, дії водія автобуса «Рута-25Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.21.4 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.29-30).
Висновком судово-медичної експертизи №4098е від 23 жовтня 2014 року, відповідно до якого, у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого чрезвертельного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету, або при падінні та вдарі об такий (такі), можливо за умов дорожньо-транспортної пригоди.
За своїм характером, виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження мають ознаки середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Враховуючи дані медичної документації, дані рентгенологічних обстежень, можливо вказати, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої ОСОБА_8 , могли утворитися незадовго до надходження її до медичного закладу, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові ( а.с.33-34).
Копією путівки №32178 про використання 15 жовтня 2014 року по маршруту автомобіля «Рута» держномер НОМЕР_1 водієм ОСОБА_4 ( а.с.63)
Речовим доказом автомобілем марки «Рута-25Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 ( а.с.16-17).

Суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Так, беззаперечним доказом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 є висновки судової автотехнічної експертизи, якими встановлено, що водій ОСОБА_4 почав рух керованого транспортного засобу «Рута-25Д» реєстраційний номер НОМЕР_1 з незачиненими дверима, внаслідок чого із салону автобуса на проїзну частину випала пасажир ОСОБА_8 , яка виходила в цей час із салону автобуса, тобто дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.21.4 Правил дорожнього руху України, які наголошують, що водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Також, дані встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди не заперечував обвинувачений ОСОБА_10 , підтвердили допитані в судовому засіданні представники потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким зі слів потерпілої ОСОБА_8 відомо про обставини ДТП, які не суперечать проведеному автотехнічному та судово-медичному дослідженням.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує, що злочин скоєний ОСОБА_4 віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, офіційно працює водієм в ТОВ «Ігрек», за місцем роботи та місцем мешкання характеризується виключно позитивно, вдівець, має на утриманні двох дітей, що навчаються в учбових закладах.

Суд враховує виключно позитивні характеристики обвинуваченого, його трудовий стаж як водія, часткове відшкодування завданих збитків, наявності двох дітей, яких він виховує самостійно та повністю сплачує їх навчання. Для обвинуваченого ОСОБА_4 робота водія є єдиним джерелом його доходу і саме цей дохід буде ним використовуватись для утримання житла, оплати навчання дітей, та відшкодування завданих збитків потерпілій ОСОБА_8 .

Наведене дозволяє суду призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілій, щире каяття ОСОБА_4 та його активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений є вдівцем та самостійно утримує двох дітей, що навчаються в учбових закладах, має виключно позитивні характеристики, робота водія є єдиним джерелом його доходу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання із випробуванням та покладенням обов`язку, передбаченого п.3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Розглядаючи цивільний позов по справі, заявлений представником потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 50 000 грн. моральної шкоди та стягнення з ПАТ СК «Дніпроінмед» 23 626, 84 грн. заподіяних матеріальних збитків, суд приходить до висновку про залишення без розгляду позову в частині стягнення завданих матеріальних збитків з ПАТ СК «Дніпроінмед» й задоволення позову в частині стягнення з обвинуваченого заподіяних моральних збитків.
Так, статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно чинного законодавства, не підлягають розгляду в кримінальній справі позови з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не випливають із пред`явленого обвинувачення.
Таким чином, в порядку кримінального судочинства можуть розглядатися тільки позови про відшкодування шкоди, яка безпосередньо завдана злочином. Вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які не випливають з повідомлення про підозру (пред`явленого обвинувачення), розгляду у кримінальному провадженні не підлягають.
Відповідно до п.37.1.3. ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до не-можливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
Відповідно до п.35.1. ст.35 цього ж Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику, у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, заяву про страхове відшкодування.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Рута-25Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_13 .

Також, відповідно до тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 від 17.08.2013 року, користувачем автомобіля марки «Рута-25Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ТОВ ВКФ «ІГРЕК».

Статтею 1172 Цивільного кодексу України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Тобто, враховуючи вищезгадані положення, відповідальність за відшкодування майнової шкоди несе володілець транспортного засобу, або ж якщо останній застрахував свою цивільно-правову відповідальність, в такому випадку відповідальність за відшкодування шкоди несе страхова компанія.

При цьому, обов`язок страхової компанії здійснити страхове відшкодування наступає не безумовно, а лише у випадку визначеному законом та укладанням договору страхування.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування, одна сторона ( страховик) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальнику) або іншій особі, визначений в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Також, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необхідно, щоб страхувальник або інша особа, яка володіє транспортним засобом, повідомила про страховий випадок,

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 0203819 страхувальником автомобіля марки « Рута -25д» реєстраційний номер НОМЕР_1 є фізична особа ОСОБА_14 .
16 жовтня 2014 року саме ОСОБА_14 звернувся до ПАТ СК «Дніпроінмед» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду з зазначеним автомобілем.
При цьому надані суду документи не містять даних про те, що ОСОБА_14 , як страхувальником та страховою компанією виконані умови полісу, а також страховиком проведена відповідна обробка персональних даних страхувальника ( ОСОБА_14 ) з метою встановлення страхового випадку.
Такі документи сторонами до суду не надані, а в матеріалах кримінального провадження відсутні. Також відсутні дані, що страховою компанією було відмовлено ОСОБА_14 в страховому відшкодування за вищезгаданим полісом.
Сам позов взагалі не містить посилань на наявність страхувальника - фізичної особи ОСОБА_14 , в цій позовній заяві процесуальний статус страхувальника не визначений, тому суд вважає, цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди с ПАТ СК «Дніпроінмед» залишити без розгляду, надавши позивачеві право звернення в порядку цивільного судочинства.
Розглядаючи цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 50 000 грн. завданої моральної шкоди, суд приходить до висновку про його задоволення.
При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін в її життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Також, суд бере до уваги, що потерпілій діями обвинуваченого нанесена моральна шкода, яка полягає у фізичному болі і стражданнях, які потерпіла отримала у зв`язку з пошкодженням здоров`я в результаті спричинення їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Розглядаючи питання про суму моральної шкоди, суд бере до уваги, що злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. підлягають повному задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 196 грн. 56 коп.
Керуючись ст. ст. 128, 368, 370, 371 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік та шість місяців, без позбавлення права керувати транспортними засобами .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України повідомляти органам кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 про стягнення завданих матеріальних збитків з ПАТ СК «Дніпроінмед» в розмірі 23 626,84 грн. залишити без розгляду, надав стороні право звернення з таким позов в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 , суму завданих моральних збитків в розмірі 50 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи № 70/27-760 від 20.10.2014 року у розмірі 196,56 грн., перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , МФО 805012, , одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1