Справа № 562/1837/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2015 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в залі судових засідань у відкритому судовому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Здолбунів кримінальне провадження № 0000410 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 06.08.2013 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125 КК України на 160 год. громадських робіт,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 23 травня 2014 року близько 03.30 год., перебуваючи на території автомобільної стоянки «Богдан», що по вул. Залізнична, 1, с. Ільпінь, Здолбунівського району, маючи умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень, під час суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки зі значною силою в область обличчя, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому кісток носа та перелому верхньої стінки правої очниці, з послідуючим падінням потерпілого з висоти власного зросту та ударом лівою скроневою ділянкою об тупі предмети, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 205 від 27.05.2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, у скоєному розкаявся та ствердив обставини, встановлені даним вироком.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини, встановлені даним вироком, просить стягнути з обвинуваченого 16239, 69 грн. на відшкодування майнової шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданих злочином.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження, у зв`язку з тим, що вони проти цього не заперечують. При цьому суд переконався, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному злочині доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

При обранні виду та визначенні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин, у якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував завдану шкоду, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому слід призначити у відповідності до ст.75 КК України.

Що стосується позову ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином, то на думку суду він є цілком підставним.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

У судовому засіданні було встановлено та доведено зібраними у справі доказами, що саме неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та втратою здоров`я і які потягли за собою вимушені зміни у його життєвих стосунках. При цьому суд враховує висновок судово-медичної експертизи №205 від 27.05.2014 року, з якого вбачається, що потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носа та перелому верхньої стінки правої очниці, з послідуючим падінням потерпілого з висоти власного зросту та ударом лівою скроневою ділянкою об тупі предмет, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та потребує подальшого лікування.

Судом встановлено, що потерпілий витратив на лікування та медичні препарати 4739,69 грн., що підтверджуються копіями чеків та квитанцій. Крім цього, згідно довідки №10314 РЦМЛ йому необхідне ще одне оперативне втручання - пластика дефекту кісток черепа, на проведення якої необхідно придбати відповідну пластину орієнтовною вартістю 7000 грн. та на проведення даної операції 4500 грн. З огляду на те, що ОСОБА_4 майже повністю виплачено матеріальну шкоду, суд приходить до висновку, що її розмір підлягає істотному зменшенню до 500 грн.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи характер, тривалість та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач ОСОБА_5 , характер та тривалість немайнових втрат, в тому числі, стан здоров`я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інші негативні наслідки, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір завданої йому моральної шкоди, а саме 20000 грн., є обгрунтованим, відповідає принципам розумності та справедливості в даному випадку та тяжкості отриманих тілесних ушкоджень і їх наслідків.

Що стосується позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я Рівненської міської ради для перерахування Рівненській центральній міській лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, то обвинувачений позов визнав повністю. Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому позов в цій частині слід задоволити.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Тому з обвинуваченого підлягають до стягнення витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 понесені Рівненською ЦРЛ в сумі1782 грн. 10 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: відсутні.

Надані прокурором суду документи кримінального провадження №0000410 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ст. 75-76, 121 КК України, ст. ст. 23, 1167, 1177, 1206 ЦК України, п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", керуючись ст. ст. 369-371, 374- 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати виннним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий термін 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 500 (п`ятсот) грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 20 000 (двадцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь управління охорони здоров`я Рівненської міської ради Рівненської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 10 коп., які підлягають зарахуванню до бюджету м.Рівне, з якого фінансується Рівненська центральна міська лікарня.

Документи кримінального провадження № 0000410 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здолбунівський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: