Провадження № 1-кп/727/392/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого: вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 07.07.1994 р. за ст. 141 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік, на підставі ст. 46-1 КК України звільненого від відбування покарання на 1 рік; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.04.1997 р. за ч. 1 ст. 206 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік, на підставі вимог ст. 46-1 КК України звільненого від відбування покарання на 1 рік 6 місяців; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.05.1998 р. за ст. 206 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 46-1 КК
України звільненого від відбування покарання на 1 рік; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.10.1998 р. за ч. 2 ст. 206 до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.12.2001 р. за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік 3 місяці;
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 16.09.2014 р. близько 19 години 55 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки у суспільстві, під час проїзду в маршрутному таксі №11, від зупинки «Соборна площа» до зупинки «Автомагазин», яка знаходиться по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці, не зважаючи на те, що маршрутний автобус був повністю заповнений пасажирами, упродовж тривалого часу виражався нецензурною лайкою та неадекватно реагував на зауваження оточуючих, чим демонстрував зневагу до загальноприйнятих норм моралі. У подальшому, після виходу на зупинці «Автомагазин», що розташована по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці із маршрутного таксі, з особливою зухвалістю, умисно почав бити ногами в задній бампер та задні праві габаритні ліхтарі вказаного маршрутного автобусу. Водій вказаного автобусу вийшов на вулицю для того, щоб заспокоїти ОСОБА_4 , однак останній у відповідь продовжував виражатися нецензурною лайкою в сторону водія, під час чого намагався нанести удари водію, смикав його за одяг, внаслідок чого пошкодив краватку. Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_4 з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, умисно наніс один удар кулаком правої руки у скло механізованих задніх дверцят автобуса маршрутного таксі «Богдан-92», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого пошкодив його, спричинивши матеріальну шкоду ТзОВ «Тарас-2002» на загальну суму 950 гривень. Крім цього, внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 , які тривалий час не припинялися, була зірвана робота даного маршрутного автобуса.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, вказавши, що 16.09.2014 р. він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння їхав в маршрутному таксі №11, від зупинки «Соборна площа» до зупинки «Автомагазин». Маршрутка була заповнена пасажирами. Перебуваючи в маршрутці обвинувачений виражався нецензурною лайкою. В подальшому при виході з маршрутки ОСОБА_4 ударив ногами по бамперу маршрутки та по ліхтарям, кулаком по склу. В подальшому коли до нього вийшов водій маршрутки, то ОСОБА_4 почав виражався в його сторону нецензурною лайкою та штовхав його. У скоєному щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою ( т. 1 а.п. 128-129), на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває ( т. 1 а.п. 30-31), за місцем проживання характеризується позитивно. ( т. 1 а.п. 33).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у вигляді позбавлення волі. Однак, враховуючи конкретні обставини справи, а саме, те що обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, а також враховуючи думку прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_4 покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1