Справа №1-1707
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007року Радивилівськийрайонний
суд

Рівненської
області

В складі:

Головуючої
судді: Прачук Л.І.

При
секретарі: Дубнік О.В., Пукас В.М.

З участю
прокурора: Самсонової И.О..

З участю
захисника: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м.Радивилів справу по
обвинуваченню «ОСОБА_2», «ІНФОРМАЦІЯ_1», уродженця і жителя «АДРЕСА_1»,
українця, громадянина України, освіта повна середня, не одружений, працівник
«ІНФОРМАЦІЯ 2», не судимий - в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.122КК
України

ВСТАНОВИВ:

«ІНФОРМАЦІЯ _3» «ОСОБА_2» разом з «ОСОБА_3» і «ОСОБА_4» йшли по дорозі з
«АДРЕСА_1» в «АДРЕСА2». По тій же дорозі рухалася група осіб, а саме:
«ОСОБА_5», «ОСОБА_6». і «ОСОБА_7», які поверталися з відпочинку в лісі. Дана
група осіб виражалася нецензурною лайкою і «ОСОБА_2», який проходив поряд,
зробив їм зауваження. В результаті цього виник конфлікт між «ОСОБА_2», і
згаданою групою осіб, а саме «ОСОБА_5». і «ОСОБА_7», які намагалися затіяти
бійку. В процесі конфлікту «ОСОБА_2» наніс один удар правою рукою в ліву
частину обличчя «ОСОБА_7». Наслідком нанесеного удару став відкритий
двохсторонній перелом нижньої щелепи зліва, що відноситься до тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засідання «ОСОБА_2» не визнав себе
винним у скоєнні даного злочину. Показав, що ввечері «ІНФОРМАЦІЯЗ» року він
разом з «ОСОБА_3» і «ОСОБА_4» йшов по дорозі в «АДРЕСА2». Попереду них йшли
незнайомі хлопці-троє осіб, - які на сміх дівчат підійшли до них і нецензурно
висловлюючись намагалися вчинити бійку. Він зробив хлопцям зауваження на їх
нецензурну лайку і затримав двох хлопців на відстані витягнутих рук від себе. В
цей час потерпілий підійшов до нього ззаду і почав наносити удари по спині.
Підсудний відпустив двох хлопців, яких стримував, і розвернувшись наніс
потерпілому один удар правою рукою. Куди прийшовся удар - йому невідомо. Всі
троє хлопців, в т.ч. і потерпілий, були в нетверезому стані.

Він наніс удар потерпілому захищаючись, а не мав на меті спричинити йому
тілесні ушкодження.

Потерпілий «ОСОБА_7» показав, що «ІНФОРМАЦІЯЗ» року він разом з своїми
друзями «ОСОБА_5», «ОСОБА_6»., «ОСОБА_7», «ОСОБА_8», і знайомими дівчатами
відпочивали в лісі біля «АДРЕСА_1»: жарили шашлики, вживали спиртне: дівчата -
вино, а хлопці- пиво. Після 21:00 години поверталися в

село
групами по декілька чоловік. В останній групі йшов він і два брати «ОСОБА_6»і
«ОСОБА_5». Між «ОСОБА_6» і «ОСОБА_2» виник конфлікт. Коли він підійшов запитати
про причини конфлікту «ОСОБА_2» наніс йому один удар кулаком в щелепу зліва і
спричинив перелом щелепи. Потерпілий лікувався в Рівненській міській лікарні з
«ІНФОРМАЦІЯ 4» року. Заперечує вживання ним спиртного але визнає факт, що він і
«ОСОБА_5» і «ОСОБА_6» нецензурно лаялися.

Показаннями свідка «ОСОБА_7» встановлено, що вони з друзями групами
поверталися з лісу, де відпочивали і вживали спиртне. В останній групі йшли
«ОСОБА_7» і брати і «ОСОБА_5» і «ОСОБА_6», а він йшов попереду них разом з
«ОСОБА_9». Свідок почув крики і обернувшись побачив, як «ОСОБА_2» вдарив
«ОСОБА_7». Підійшовши до місця пригоди він дізнався від братів «ОСОБА_5» і
«ОСОБА_6», що причиною конфлікту стало те, що вони нецензурно лаялися, а
«ОСОБА_2» зробив їм зауваження. Щелепа у «ОСОБА_7» розпухла і в той же вечір
він звертався у відділення «швидкої допомоги» Радивилівської ЦРЛ.

Свідок «ОСОБА_5» показав, що в той вечір біля 22:00 год. вони поверталися
з з відпочинку в лісі - він, його брат і «ОСОБА_7», а впереді йшли їх друзі і
знайомі. Між його братом і «ОСОБА_2» виник конфлікт, причини якого свідку
невідомі. Пізніше свідок побачив як «ОСОБА_2» наніс удар «ОСОБА_7». Інших
обставин не пригадує.

Свідок «ОСОБА_6» показав, що він разом з братом і «ОСОБА_7» поверталися з
лісу. Всі інші члени їх компанії йшли впереді. В цей час «ОСОБА_2» проходив
поряд них разом з 2 дівчатами. Між «ОСОБА_2» і «ОСОБА_7» виник конфлікт. Між
ним, - свідком, - і підсудним конфлікту не було. Свідок не бачив удару.

Показаннями свідка «ОСОБА_3» встановлено, що близько
22:00 години вона разом з «ОСОБА_2» і «ОСОБА_4». йшли по дорозі в «АДРЕСА2»,
розмовляли, сміялися. Попереду них йшли 3 незнайомих хлопці. Ці хлопці
повернулися до свідка і підсудного з запитаннями чому вони сміються. Один із
них замахнувся на «ОСОБА_2» і останній його відштовхнув. Двох хлопців «ОСОБА_2»
тримав за голови на відстані від себе, а «ОСОБА_7» почав його бити по спині.
Тоді «ОСОБА_2» відпустив цих двох хлопців і розвернувшись вдарив потерпілого.
Потерпілий і ті, що були з ним всі були в нетверезому стані.

Аналогічне
вбачається з показів свідка «ОСОБА_4».

Свідок «ОСОБА_10» показала, що «ШФОРМАЦІЯ5» року син
повідомив їм, що ввечері «ІНФОРМАЦІЯЗ» на нього напали невідомі хлопці і побили
його, але він не має до них претензій бо вони вибачилися. Свідок бачила у сина
на спині синці. До сина приїздили потерпілий з дядьком і вимагали гроші в сумі
500 долларів США.

Анатогічні
покази дав свідок «ОСОБА_11».

Свідок «ОСОБА_8». показав, що в той вечір повертаючись із
лісу групами він йшов разом з «ОСОБА_7», «ОСОБА_9», і «ОСОБА_11». Позаду них
ішли брати і «ОСОБА_5» і «ОСОБА_6» і «ОСОБА_7». Свідок почув крики і побіг в цю
сторону. Пробігши побачив «ОСОБА_2», який погрозив їм, щоб ішли бо буде гірше.
«ОСОБА_7 повідомив, що йому вибили зуб.

Свідок «ОСОБА_9» показала, що вона в той вечір поверталася з лісу разом з
«ОСОБА_7». Позаду них йшли і «ОСОБА_5» і «ОСОБА_6» і «ОСОБА_7». Ззаду почулися
крики і «ОСОБА_7» побіг на крики. Коли свідок

підійшла
до місця конфлікту то побачила як «ОСОБА_7» присів і тримався рукою за обличчя.
Показала, що в лісі всі вживали спиртне: дівчата - вино, а хлопці горілку, яку
всі принесли з собою.

З показів свідка «ОСОБА_12» встановлено, що потерпілий звертався до нього
як до лікаря - стомалотога з приводу болю нижньої щелепи. Рентген показав
порушення цілістності кісткової тканини, а тому він направив потерпілого в
Рівненську міську лікарню. Після лікування потерпілого в м.Рівне свідок знімав
йому шини, які накладаються при переломі щелепи. У потерпілого дійсно був
перелом щелепи.

З висновку судово-медичної експертизи встановлено, що в «ОСОБА_7» виявлено
«відкритий двосторонній перелом нижньої щелепи зліва в ділянці кута, справа в
ділянці тіла із зміщенням уламків, які утворилися від дії тупого предмета могли
бути спричинені «ІНФОРМАЦІЯЗ» року в результаті нанесення удару кулаком в лице
та відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження» (а.с.22,23).

Факт лікування «ОСОБА_7» в відділенні ЩЛХ ЦМЛ м.Рівне з «ІНФОРМАЦІЯ 4» року
доводиться епікризом і довідкою Рівненської ЦМЛ «HOMEP1» від
«ІНФОРМАЦІЯ _5» року (а.с.29,30).

Оцінивши в сукупності докази, давши оцінку показам свідків, дослідивши всі
обставини справи суд знаходить, що злочин мав місце і скоїв його «ОСОБА_2». В
процесі конфлікту, який виник між ними раптово, він умисно наніс удар кулаком
«ОСОБА_7». Чим спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості. Його дії
охоплюються диспозицією ст.122 ч.1 КК України.

Суд критично оцінює посилання захисника ОСОБА_1 на те, що в діях підсудного
можуть вбачатися ознаки злочину, передбаченого ст.128 КК України. Даний злочин
передбачає суб'єктивну сторону - вину в формі необережності. «ОСОБА_2» наносячи
умисно удар передбачав можливість заподіяння шкоди здоров'ю іншої людини і
свідомо припускав її настання, що свідчить про непрямий умисел підсудного.

Суд не може погодитися з позицією захисту в тому, що в діях «ОСОБА_2» є
необхідна оборона. В судовому засіданні не встановлено, що дії підсудного
відповідали ознакам, передбаченим ст.36 КК України. Відповідно до п.10
Постанови ПВСУ від 26.04.2002 року №1 не утворюють стану необхідної оборони
дії, спрямовані на припинення правопорушення та заподіяння шкоди, яке хоча
формально і містить ознаки злочину, але через малозначимість не становить
суспільної небезпеки.

Покази свідків - очевидців події - суперечливі. При оцінці їх як доказів по
справі суд враховує суб'єктивні стосунки свідків із учасниками події. Тому
детально оцінивши покази сторін і свідків суд прийшов до висновку, що в діях
«ОСОБА_7», «ОСОБА_5», і «ОСОБА_6» ввечері «ІНФОРМАЦІЯ _3» року на дорозі між
селами «АДРЕСА2» і «АДРЕСА_1» вбачаються ознаки дрібного хуліганства-нецензурна
лайка в громадському місці і чіпляння до підсудного, яке намагався припинити
«ОСОБА_2». Суд не знаходить доведеним, що «ОСОБА_7» посягав на здоров'я
підсудного і осіб, які були разом з ним, що дало б підстави для оборони.

При призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпечності і
тяжкість скоєного злочину, особу підсудного - його молодість, позитивні
характеристики по місцю проживання і роботи; пом'якшуючі обставини - щире
каяття, скоєння злочину вперше, стан здоров'я після перенесеної операції,
протиправну поведінку потерпілого в конфліктній ситуації. Всі ці обставини в

сукупності
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають суду підстави
перейти до більш м'якого виду покарання.

Потерпілий заявив на досудовому слідстві позов до
підсудного на суму «ІНФОРМАЦІЯ 6», в т.ч. «ІНФОРМАЦІЯ7» коп. матеріальних
збитків і «ІНФОРМАЦІЯ1» грн. моральних збитків. В судовому засіданні позов
підтримав і показав, що на лікування затратив «ІНФОРМАЦІЯ 9» грн., які просить
стягнути, а матеріальну шкоду оцінює в «ІНФОРМАЦІЯ 8» грн.. Підсудний позову не
визнав.

Суд знаходить позовні вимоги в частині матеріальних збитків такими, що не
підлягають до задоволення. Потерпілий не представив суду жодних доказів про
понесені ним матеріальні витрати на лікування. Що стосується вимог в частині
моральної шкоди суд знаходить їх частково підставними. Потерпілий отримав
травму - тілесне ушкодження, терпів фізичний біль, переніс операцію і інші види
лікування як стаціонарні так і амбулаторно, був позбавлений нормальних життєвих
стосунків певний період часу. Що дає підстави на відшкодування йому моральної
шкоди. При визначенні розміру відшкодування цієї шкоди суд враховує фактичні
обставини справи, тривалість страждань «ОСОБА_7»., ступінь його вини у
конфліктній ситуації, що виникла, і що є підставою для зменшення розміру
відшкодування.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України суд

ЗАСУДИВ:

«ОСОБА_2» визнати винним і призначити покарання за ч.1 ст.122 КК України із
застосуванням ст.69 КК України - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому залишити попередній -
підписку про невиїзд -до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з «ОСОБА_2» на користь «ОСОБА_7» «ІНФОРМАЦІЯ 9» грн. у
відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через
Радивилівський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.