УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2008
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.,

суддів - Олійника В.Б., Голуба М.В.,

з участю
прокурора - Марчука
А.М.,

скаржників -
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

адвоката -
ОСОБА_4.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за апеляціями ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3. на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської
області, від 6 травня 2008 року, про відмову в задоволенні скарги на постанову
про відмову в порушенні кримінальної справи,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. звернулись до Охтирського МВ УМВС України в Сумській
області з заявами в яких просили порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_5.
за фактом вчинення ним шахрайських дій по заволодінню грошовими коштами
ОСОБА_1. в сумі 50 000 доларів США, ОСОБА_2. в сумі 40 000 грн. та ОСОБА_3. в
сумі 90 000 доларів США.

Постановою
оперуповноваженого СДСБЕЗ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області, від 3
березня 2008 року, було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 190
КК України, відносно ОСОБА_5., на підставі ст. 6 п. 2 КПК України у зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину.

ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на постанову органу дізнання подали скарги до Охтирського
міськрайонного суду Сумської області в яких поставили питання про скасування
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, мотивуючи свої вимоги
тим, що орган дізнання за встановлених обставин шахрайського заволодіння
Бондаренком П.О. належними їм коштами, не дав їм належної оцінки, у зв'язку з
чим прийшов до передчасного висновку про необхідність відмови в порушенні
кримінальної справи.

Постановою
Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 6 травня 2008 року,
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в задоволенні їх скарг було відмовлено.

Суд
мотивував своє рішення тим, що після неодноразового скасування постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи судом, орган дізнання вжив всіх
необхідних заходів по встановленню обставин для порушення кримінальної справи,
відносно ОСОБА_5., за фактом заволодіння ним грошовими коштами, що належать
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3., а тому вважати постанову органу дізнання, про
відмову в порушенні кримінальної справи, незаконною підстав судом здобуто не
було.

На
постанову суду від ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. надійшли апеляції в яких
ставиться питання про скасування постанови суду, оскільки суд, розглядаючи їх
скарги, не звернув уваги на те, що орган дізнання, відмовляючи їм в порушенні
кримінальної справи, відносно ОСОБА_5., не врахував, що на час отримання від
них грошей, ОСОБА_5. не мав ніякої можливості для їх повернення, оскільки мав
значні грошові борги перед іншими особами, а для отримання від них грошей
показував їм документи на право власності на нерухомість яка на той час ним вже
була закладена. На думку апелянтів ці обставини свідчать про наявність в діях
ОСОБА_5. умислу на заволодіння належними їм коштами шляхом обману та
зловживання довірою.

Оскільки
орган дізнання не перевірив ці обставини то він незаконно дійшов до висновку
про необхідність відмови в порушенні кримінальної справи, але ця обставина
залишилась поза увагою суду, що призвело до постановлення ним незаконної
постанови про відмову їм в задоволенні їх скарг.

Заслухавши
доповідь судді щодо суті постанови суду та поданої апеляції, думку прокурора
про заперечення апеляції, думку адвоката та пояснення скаржників ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. про підтримку
апеляції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає до задоволення.

Колегія
суддів вважає, що суд, в порушення вимог ст. 236 - 2 КПК України, недостатньо
перевірив чи були виконані органом дізнання вимоги ст. 99 КПК України при
здійсненні висновку про необхідність відмови в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_5.

Орган
дізнання, здійснюючи перевірку заяв ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. про
порушення кримінальної справи за ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_5., у
відповідності з вимогами ст. 97 КПК України, повинен був вжити всіх необхідних
заходів по встановленню наявності або відсутності в діях ОСОБА_5. ознак складу
злочину.

Для
цього орган дізнання повинен був ретельно перевірити як обставини на які
посилались заявники в обґрунтування своїх вимог про порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_5., так і обставини на які посилався ОСОБА_5. в своїх
поясненнях щодо поданих відносно нього заяв.

Крім
того суд не звернув увагу на те, що орган дізнання, відмовляючи в порушенні
кримінальної справи, допустив невідповідність своїх висновків обставинам за
яких він дійшов до висновку про необхідність відмови в порушенні.

Так,
орган дізнання відмовив в порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2
КПК України, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5. складу злочину,
передбаченого ст. 190 КК України. В той же час орган дізнання, мотивуючи своє
таке рішення, вказував, що довести вину ОСОБА_5. в шахрайському заволодінні
грошовими коштами ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3., не виявляється можливим.

Така
помилка органу дізнання залишилась поза увагою суду, а тому колегія суддів
вважає, що тільки за цієї обставини вважати постанову суду про відмову в
задоволенні скарг ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на постанову органу дізнання
про відмову в порушенні кримінальної справи, не можна вважати законною.

Керуючись
ст. ст. 382; 362; 366; 377 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. задовольнити.

Постанову
Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 6 травня 2008 року, про
відмову в задоволенні скарг ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3. на постанову оперуповноваженого СДСБЕЗ
Охтирського МВ УМВС України в Сумській області, від 3 березня 2008 року, про
відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5., - скасувати, а справу
повернути на новий судовий розгляд до того ж суду іншому складу суддів.

Головуючий
О.М. Безверхий

Судді
В.Б. Олійник

М.В. Голуб