Номер провадження: 11-сс/785/300/15
Номер справи місцевого суду: 521/2306/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Одеської області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 від 20 лютого 2015 року.

встановила:

Вказаною ухвалою задоволена скарга адвоката ОСОБА_7 , якою поновлений адвокату ОСОБА_7 строк на оскарження постанови заступника Генерального прокурора України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 до Азербайджанської республіки від 03.03.2012 року та скасовано постанову заступника Генерального прокурора від 03.03.2012 року про видачу до Азербайджанської республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приймаючи рішення по справі слідчий суддя послався на вимоги ст..49 КК України, ст..10 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, а також на ту обставину, що сплинули строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у лютому місяці 2014 року за злочини, вчинені на території Азербайджанської республіки.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, так як судом при її постановленні порушені норми матеріального та процесуального права.

Просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову заступника Генерального прокурора України від 03.03.2012 року про видачу ОСОБА_8 до Азербайджанської республіки.

Колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_8 , так як згідно медичної довідки медичної частини Одеського слідчого ізолятору від 03.03.2015 року він не може слідувати до суду за станом здоровя, так як знаходиться на лікуванні в ендокринологічному відділенні МКЛ №1 м.Одеси з діагнозом: цукровий діабет ІІ тип. Гіперглікімія.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, думку захисника ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника Генерального прокурора України від 03.03.2012 року прийнято рішення про видачу в Азербайджанську республіку ОСОБА_8 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення на території вказаної держави злочинів, передбачених ст..ст.178.2.1, 178.2.2, 178.3.2, 320.1 Кримінального кодексу Азербайджанської республіки.

Поновлюючи строк на оскарження вказаної постанови, слідчий суддя обґрунтовано послався як на поважність причин пропуску строку на оскарження на ті обставини, що строк давності для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за зазначені злочини сплинув у лютому 2014 року, що перешкоджає видачі особи та є умовою для відмови у такій видачі. Проте центральний орган в особі Генеральної прокуратури України відмовляється переглянути своє рішення в установленому законом порядку, а тому звернення до суду є єдиним можливим засобом відновлення прав ОСОБА_8 .

Відповідно до тексту постанови про обвинувачення від 30.07.2001 року, скоєння останнього злочину, який інкримінується ОСОБА_8 прокуратурою Азербайджанської Республіки, мало місце - 04.02.1999 року.

Фактично видача ОСОБА_8 до Азербайджанської Республіки була відтермінована до закінчення досудового слідства і судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.З ст.305 КК України. Судовий розгляд кримінальної справи триває в Приморському районному суді м. Одеси. Вирок по справі не винесено.

В межах розслідування кримінального провадження за ч.З ст.305 КК України, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2011 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання видачі правопорушників іншій державі регламентується Європейською конвенцію про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, яка містить порядок та підстави для застосування екстрадиції.

Статтею 10 вказаної Конвенції передбачено, що видача особи (правопорушника) не здійснюється, якщо відповідна особа, згідно з законодавством запитуючої або запитуваної Сторони, не підлягає переслідуванню чи покаранню у зв`язку із закінченням строку давності.

Згідно ст. 49 КК України особа не може бути притягнута до кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 років.

Згідно ч.4 ст.592 КПК України у разі, якщо під час відстрочення екстрадиції настали

обставини, які можуть перешкоджати видачі особи, центральний орган України має право переглянути своє рішення про екстрадицію.

Відповідно до п.З ч.І ст.589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу.

Як вбачається із матеріалів справи, скоєння останнього злочину, який інкримінується ОСОБА_8 прокуратурою Азербайджанської Республіки, мало місце 04.02.1999 року.

Але він був ознайомлений із постановою про пред`явлення обвинувачення лише у 2012 році.

До цього часу органи досудового розслідування не пред`явили йому обвинувачення, хоча мали таку можливість.

ОСОБА_8 мешкав в республіці Польша, різних містах України, де мав статус біженця, про що було відомо компетентному органу іноземної держави.

Компетентним органам Азербайджанської республіки також було відомо про відмови суддів у видачі останнього.

Наведене свідчить, що ОСОБА_8 не переховувався від слідства, а тому відсутні підстави для застосування норми закону стосовно зупинення перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, як вбачається із листа прокуратури Одеської області від 20.01.2015 року №14/1-9181-11, до Генеральної прокуратури України 10.06.2014 року направлявся висновок щодо спливу строків для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за злочини, за якими запитується його видача.

До теперішнього часу будь-якої інформації щодо додаткового прийнятого Гененеральною прокуратурою України рішення у справі іноземця ОСОБА_8 не надходило.

Центральний орган в особі Генеральної прокуратури України відмовляється переглянути своє рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 від 03.03.2012 року із посиланням на ч.З ст.49 КК України, що не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.10 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності обчислюються відповідно до вимог кримінального законодавства України.

За приписами п.З ч.І ст.589 КПК України обчислення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності здійснюється у відповідності до кримінального законодавства України, яке при цьому не передбачає можливості обчислення строків давності з урахуванням злочинів, вчинених за межами країни.

Відповідно до ст.22 Європейської конвенції про видачу правопорушників, якщо Конвенція не передбачає іншого, процедура щодо видачі правопорушників регулюється виключно законодавством запитуваної сторони.

Таким чином, посилання на ч.З ст. 49 КК України (обвинувачення ОСОБА_8 в скоєні злочину на території України), як на підставу для відмови в перегляді рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 , не базується як на вимогах цієї статті, так і вимогах Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року.

Крім того, відповідно до п. а ч. 1 ст. 1 ЗУ Про ратифікацію Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, Додаткового протоколу 1975 року та Другого додаткового протоколу 1978 року до Конвенції від 16.01.1998 року. Україна залишає за собою право не здійснювати видачу, якщо особа за станом здоров`я не може бути видана без шкоди її здоров`ю.

Крім того, відповідно до повідомлень медчастини ОСІ, ОСОБА_8 страждає на цукровий діабет 2-го ступеню, неодноразово мав ускладнення стану здоров`я у вигляді підвищення ступеню цукру в крові до критичного рівня, у зв`язку із чим протягом 3-х років перебуває у медичному закладі Одеського слідчого ізолятору, де безперервно отримує медичну допомогу. На теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні.

З огляду на наведене вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_8 також перешкоджає його видачі (екстрадиції) іншій державі.

Відповідно до ст.591 КПК України рішення про видачу (екстрадицію) оскаржується до суду, в межах територіальної юрисдикції якого тримається особа.

Згідно зі ст..24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що ухвала слідчим суддею постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,
ухвалила:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Одеської області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 від 20 лютого 2015 року про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 , якою поновлений адвокату ОСОБА_7 строк на оскарження постанови заступника Генерального прокурора України про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 до Азербайджанської республіки від 03.03.2012 року та скасовано постанову заступника Генерального прокурора від 03.03.2012 року про видачу Азербайджанської республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без змін.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4