АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/160/15 Справа № 185/2749/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі зі штрафом 850 грн.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства вирішено питання про долю речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_8 , перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , проживав у будинку АДРЕСА_1 . Разом з ними проживала ОСОБА_10 , яка наймала кімнату у зазначеному будинку. Дані особи не працювали та зловживали спиртними напоями, під час чого конфліктували, сварилися між собою та ображали одне одного.

14 грудня 2013 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання за вказаною адресою, під час сварки із ОСОБА_10 , яка намагалася припинити сварку між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_10 , схопив металевий совок, який знаходився в кімнаті будинку, та умисно наніс ним удари в тім`яну область голови ОСОБА_10 , в область лівого плеча, кісті лівої руки, ноги. Зазначеними умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у вигляді неускладненої забитої рани волосистої частини голови в проекції тім`яно-потилочної області більше справа та гематоми лівого плеча.

18 грудня 2013 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий умисел на вбивство потерпілої, схопив кухонний ніж, який знаходився на столі, та бажаючи настання смерті потерпілої ОСОБА_9 , наніс останній зі значною силою декілька ударів ножем в груди, в область серця, в область обличчя та правої половини шиї. Зазначеними умисними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо правого ока, садна на верхній повіці у кута правого ока, синців на лобі зліва, синця на лівій кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, дві різаних рани правої щоки та правої половини шиї, колото-різану рану лівої молочної залози в верхньо-внутрішньому квадранті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день), а також проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з пошкодженням задньої стінки висхідного відділу дуги аорти, яке оцінюється як тяжке тілесне пошкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння та як таке, що сприяло настанню смерті, та часткове пошкодження яремної вени зліва, яке оцінюється як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння. Смерть ОСОБА_9 настала від тампонади серцевої сорочки кров`ю (гемоперикарду), яка розвинулась внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пошкодженням висхідного відділу дуги аорти, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляції обвинувачений зазначає, що в основу обвинувального вироку покладено недостовірні показання свідків, в тому числі ОСОБА_10 , яку вважає винною у вчиненні вбивства ОСОБА_9 . Крім того, зазначає про неповноту та необ`єктивність судового слідства, оскільки суддею необґрунтовано було відмовлено у виклику до суду свідків захисту близької подруги потерпілої ОСОБА_11 та її пасинка ОСОБА_12 , які б підтвердили, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були нормальні стосунки. Обвинувачений стверджує, що на ножі, яким було заподіяно тілесні ушкодження потерпілій, повинні були залишитися перш за все відбитки пальців потерпілої та ОСОБА_10 , які користувалися ножем під час нарізання їжі в день вбивства ОСОБА_9 , вважає, що відбитки пальців навмисно було стерто. Зазначає, що висновки суду щодо зловживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спиртними напоями, є необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені відповідними документами.

На думку ОСОБА_8 , призначене покарання є занадто суворим, оскільки суд не врахував дані про особу обвинуваченого, який є пенсіонером-шахтарем, його вік і стан здоров`я та необґрунтовано зазначив у вироку про те, що ОСОБА_8 не працював і зловживав спиртними напоями.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, суттєву неповноту досудового розслідування та судового розгляду. Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які могли підтвердити, що між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були нормальні стосунки. Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив доводи ОСОБА_8 про вчинення вбивства ОСОБА_9 квартиранткою ОСОБА_15 , яка проживала разом з ними в будинку та залишалася з потерпілою вдома, коли ОСОБА_8 18 грудня 2013 року виходив з дому, а повернувшись через декілька хвилин, виявив труп ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляції обвинуваченого та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 вважає, що у задоволенні апеляції обвинуваченого слід відмовити, оскільки в ході судового розгляду були ретельно перевірені всі докази у кримінальному провадженні, у тому числі і показання обвинуваченого, всім доказам у справі дано належну оцінку з точки зору належності, достатності та допустимості. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 125 КК України.

Вислухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши надані матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляції з учасниками судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти досудового розслідування та судового розгляду , фальсифікації матеріалів кримінального провадження встановлено, що вони свого підтвердження не знайшли.

Вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом кримінального провадження, порушення принципів змагальності та безпосереднього дослідження доказів у кримінальному провадженні. Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, підтверджуються сукупністю доказів, які зібрані з додержанням кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку. Таких порушень кримінального процесуального закону, які б були суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічного носія інформації фіксування судового провадження та журналу судового засідання встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав потерпілу, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Суд обґрунтовано визнав достовірними показання потерпілої ОСОБА_10 , оскільки вони підтверджуються сукупністю інших доказів у справі.

Із свідчень потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що 14 грудня 2013 року у денний час ОСОБА_8 за місцем свого проживання, де ОСОБА_10 знімала кімнату, посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка покликала ОСОБА_10 на допомогу. Коли остання стала розбороняти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачений схопив металевий совок, яким наніс їй декілька ударів по голові, плечу, руці та нозі, чим заподіяв тілесні ушкодження.

Показання потерпілої щодо часу та способу заподіяння, локалізації тілесних ушкоджень підтверджуються висновками судово-медичної експертизи від 26 грудня 2013 року (т.3 а.п. 99-100), згідно з якими у потерпілої ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді неускладненої забитої рани волосистої частини голови в проекції тімяно-потилочної області більше справа та гематоми лівого плеча, які могли утворитися 14 грудня 2013 року від дії тупого (тупих) твердих предметів за ударним механізмом.

Правильність та об`єктивність цього висновку експертизи сумнівів не викликає і в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_8 не заперечується.

Про наявність зазначених пошкоджень у ОСОБА_10 повідомив у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , якому 18 грудня 2013 року їх показувала потерпіла та пояснила, що їх завдав ОСОБА_8 металевим совком 14 грудня 2013 року.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 в умисному заподіянні ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, з урахуванням встановлених під час розгляду кримінального провадження даних про зловживання спиртними напоями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , частими сварками між ними на ґрунті пияцтва. Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що 14 грудня 2013 року ОСОБА_10 була відсутня вдома, і він не вчиняв даного злочину.

Крім того, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо непричетності до вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 та причетності до вчинення даного злочину ОСОБА_10 свого підтвердження не знайшли.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що 18 грудня 2013 року протягом дня ОСОБА_8 , у якого вона наймала житло, за місцем свого проживання вживав спиртні напої із своєю співмешканкою ОСОБА_9 . Разом вони випили дві пляшки горілки. ОСОБА_10 у другій половині дня також випила дві рюмки та була у своїй кімнаті, коли почула, що ОСОБА_8 увечері приніс третю пляшку і став сваритися з ОСОБА_9 . ОСОБА_10 вийшла на вулицю до туалету, бачила як ОСОБА_8 тримав ніж у руці, схилився над потерпілою та погрожував зарізати ОСОБА_9 . ОСОБА_10 вийшла на вулицю до туалету та чула як ОСОБА_9 звала на допомогу. Щоб уникнути конфлікту вона пішла до сусіда ОСОБА_16 , у якого перебувала до приїзду працівників міліції. Свідок зазначила, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті зловживання спиртними напоями постійно виникали сварки, ОСОБА_8 часто бив співмешканку, восени 2013 року завдав їй ножових поранень. Під час сварок ОСОБА_9 , яка була інвалідом та майже не виходила з дому, звала на поміч ОСОБА_10 . Так, і перед смертю, 18 грудня 2013 року під час надання медичної допомоги та введення ін`єкції потерпіла звала ОСОБА_17 , тобто ОСОБА_10 .

Показання свідка ОСОБА_10 підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , який пояснив, що 18 грудня 2013 року біля 21 години 45 хвилин до нього прийшла ОСОБА_10 , яка повідомила про сварку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сказала, що вибігла з будинку, бо ОСОБА_8 кидається з ножем на співмешканку. Біля півночі до ОСОБА_16 прийшли працівники міліції та повідомили про вбивство.

Ці показання узгоджуються з показаннями допитаних судом свідків: фельдшера ОСОБА_18 та лікаря ОСОБА_19 , які 18 грудня 2013 року у складі бригади «швидкої допомоги» прибули за місцем проживання ОСОБА_8 , надавали невідкладну медичну допомогу потерпілій ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі з різаною раною шиї, поряд з тілом були згустки крові. На її тілі були видимі застарілі порізи та садна. Потерпіла ОСОБА_9 звала ОСОБА_17 . ОСОБА_8 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, хвилювався, повідомив, що мабуть жінки посварилися.

Про застосування ОСОБА_8 фізичного насильства до ОСОБА_9 та заподіяння тілесних ушкоджень, повідомили суд сімейний лікар ОСОБА_20 та медична сестра ОСОБА_21 , які у вересні 2013 року за викликом ОСОБА_22 приїздили у с. Вербки, де проживала ОСОБА_9 , надавали медичну допомогу останній з приводу непроникаючих двох ножових поранень живота та одного поранення грудної клітини. ОСОБА_9 повідомила, що їй заподіяв тілесні ушкодження співмешканець ОСОБА_8 , але звертатися до правоохоронних органів вона відмовлялася, поясняла, що повністю залежить від нього. Сам ОСОБА_8 у цей час знаходився вдома, перебував у стані алкогольного сп`яніння та не заперечував своєї причетності до заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_23 підтвердив у судовому засіданні показання ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 щодо придбання спиртних напоїв. Зазначив, що ОСОБА_8 18 грудня 2013 року біля 18.00-20.00 години купив у нього пляшку самогону.

Показання зазначених свідків щодо зловживання спиртними напоями обвинуваченим ОСОБА_8 узгоджуються с показаннями допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_24 .

Свідок ОСОБА_25 також показав у судовому засіданні, що ОСОБА_8 зловживав спиртними напоями. 18 грудня 2013 року біля 23.00 години він прийшов до ОСОБА_25 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, просив викликати «швидку допомогу». Разом з ОСОБА_8 він прийшов за місцем проживання останнього, бачив потерпілу ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі з різаною раною шиї, поряд з нею були згустки крові. ОСОБА_8 підійшов до потерпілої, присів поряд, утримував голову ОСОБА_9 та прикривав рану. Потерпіла звала ОСОБА_17 , а ОСОБА_8 пояснив, що це ОСОБА_10 .

Сам обвинувачений ОСОБА_8 також не заперечує факту вживання спиртних напоїв 18 грудня 2013 року, підтвердив, що ОСОБА_10 дійсно випила з ним та ОСОБА_9 мало горілки, зазначив, що коли ходив за третьою пляшкою, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не сварилися, між жінками цього дня конфліктів не було. За версією ОСОБА_8 , яку він висунув у суді першої інстанції, потерпілу ОСОБА_9 вбила ОСОБА_15 із заздрощів. Цій версії суд першої інстанції дав належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про надуманість таких показань.

Висновки судово-медичних оглядів ОСОБА_10 від 19 грудня 2013 року (т.2 а.п. 142, т.3 а.п. 95), згідно з яким 04 годині 10 годині вона у стані алкогольного сп`яніння не знаходилася, підтверджують її показання про вживання алкоголю увечері 18 грудня 2013 року дуже у незначній кількості. А в ході огляду ОСОБА_26 встановлено, що о 03 голині 40 хвилин цього ж дня він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з протоколом огляду місця події (т.2 а.п. 22-33) місцем вчинення злочину є домоволодіння АДРЕСА_1 , під час огляду в будинку на полу виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті.

В ході проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_9 на її тілі виявлено численні крововиливи та садна, які утворилися як незадовго до настання смерті, так і за декілька днів. Крім того, виявлено дві різаних рани правої щоки та правої половини шиї, колото-різану рану лівої молочної залози в верхньо-внутрішньому квадранті, а також проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з пошкодженням задньої стінки висхідного відділу дуги аорти, що сприяло настанню смерті, та часткове пошкодження яремної вени зліва. Ці тклсні ушкодження спричинено незадовго до настання смерті ОСОБА_9 , яка настала від тампонади серцевої сорочки кров`ю (гемоперикарду), що розвинулась внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пошкодженням висхідного відділу дуги аорти, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. (т.3 а.п. 3-9).

В ході огляду домоволодіння АДРЕСА_1 (т.2 а.п. 22-33) у будинку, у кімнаті, де знаходився труп ОСОБА_9 , з дерев`яної тумби вилучено три кухонні ножі.

Під час огляду території зазначеного домоволодіння (т.2 а.п. 56-64) у дворі, біля сараю, на землі виявлено та вилучено ніж з синьою ізолентою на рукоятці. На клинку та рукоятці виявлено плями речовини бурого кольору.

Згідно з висновками цитологічної експертизи (т.3 а.п. 59-63) на клинку та рукоятці ножа, який було виявлено під час огляду території домоволодіння, де було вчинено вбивство ОСОБА_9 , встановлено наявність крові людини жіночої статі, яка могла належати ОСОБА_9 .

За висновками судово-медичної експертизи речових доказів (т.3 а.п. 134-139) ніж, виявлений на території домоволодіння АДРЕСА_1 , міг бути знаряддям заподіяння ОСОБА_9 колото-різаного поранення в області задньої поверхні грудної клітини ліворуч, яке сприяло настанню смерті потерпілої.

Висновки імунологічної експертизи (т.3 а.п. 43-46), згідно з якими на рукоятці ножа, який було вилучено в ході огляду території двору АДРЕСА_1 , встановлено наявність поту без домішок крові, який належать ОСОБА_8 , спростовують доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 , який стверджує, що ОСОБА_10 навмисно стерла свої відбитки пальців на ножі, який є знаряддям злочину та був вилучений на подвір`ї будинку, де було вчинене вбивство ОСОБА_9 . Виявлення слідів поту обвинуваченого та відсутність інших слідів свідчить про те, що саме він тримав ніж, який був знаряддям злочину.

Крім того, за висновками цитологічних експертиз на ножах, які було вилучено з будинку за місцем проживання ОСОБА_8 слідів крові та мікрочасток тканини людини не виявлено. (т.3 а.п.54-56, 66-67,129-131).

Згідно з висновками імунологічних експертиз (т.3 а.п.33-36, 39-41) під час дослідження одягу ОСОБА_8 на брюках, спортивних штанах та на ботинку на праву ногу, на светрі виявлено сліди крові, які могли походити від ОСОБА_9 . При цьому плями на одязі мають подовжню форму, розташовані на лівій та правій половині брюк, спереду, збоку та ззаду, на передній поверхні светра та на правому рукаві. Таке розташування плям крові на різних предметах одягу, їх подовжня форма свідчать про те, що ОСОБА_8 в момент їх утворення знаходився у різному одязі, у вертикальному положенні чи близькому до нього та міняв своє положення, що спростовує доводи апеляції обвинуваченого та його пояснення у суді апеляційної інстанції про утворення плям крові в той момент, коли він присів біля потерпілої, яка лежала на підлозі, робив штучне дихання та утримував голову ОСОБА_9 .

Під час проведення стаціонарної комплексної судово-психіатричної експертизи (т.3 а.п. 177-180) встановлено, що під час спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння неодноразового застосовував до неї фізичне насильство, душив, погрожував ножем, сокирою. Наступного дня після протрезвління нічого не пам`ятав. Виявлено психічні та поведінкові розлади внаслідок зловживання спиртними напоями. ОСОБА_8 є осудним та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Наведеними доказами спростовуються твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що висновок суду щодо його винуватості ґрунтується лише на показаннях ОСОБА_10 .

Суд ретельно перевірив доводи обвинуваченого, подібні до тих, що викладені в апеляційній скарзі, про непричетність до вбивства ОСОБА_9 і обґрунтовано зазначив, що вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які є послідовними і узгоджуються між собою.

У справі не встановлено будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність вказаних доказів і могли б свідчити про вчинення злочинів іншою особою.

Апеляційним розглядом встановлено, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про наявність крові на вилученому з місця пригоди светрі ОСОБА_10 крові потерпілої свого підтвердження не знайшли, оскільки згідно з висновком експерта (т.3 а.п. 49-51) об`єктом дослідження був жіночий светр потерпілої ОСОБА_9 , а не ОСОБА_10 . На цьому светрі виявлено сліди крові, які могли походити від ОСОБА_9 .

Суд першої інстанції проаналізував поведінку обвинуваченого, який і раніше у стані алкогольного сп`яніння поводив себе агресивно, неодноразово застосовував до потерпілої фізичне насильство, завдавав ножових поранень, кількість завданих ударів ножем, у тому числі у життєво важливі органи грудну клітину та шию та зіставив ці дані з установленими на підставі висновку судово-медичної експертизи характером, механізмом, локалізацією спричинених потерпілій тяжких тілесних ушкоджень та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на незаконне позбавлення життя ОСОБА_9 та кваліфікував його дії за ч.1 ст. 115 КК України.

Обговорюючи доводи апеляції ОСОБА_8 щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів також вважає їх необґрунтованими. Згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до особливо тяжкого та злочину невеликої тяжкості, та дані про особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, зловживав спиртними напоями, вчинив злочини у стані алкогольного сп`яніння, що судом визнано обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 . Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених злочинів та дані про особу ОСОБА_8 , обставини, що обтяжують покарання, та обґрунтовано призначив покарання в межах санкцій ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 115 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів. З цих підстав апеляція обвинуваченого про зміну вироку є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4