Справа № 212/9626/2012
Провадження № 1/232/402/12

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2012 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л. В.,

при секретарі Трохимчук Л.С.,

за участю прокурора Грималюка В.В.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, 02.01.1950

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого

, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2012 року, приблизно о 12.00 год., знаходячись на автомобільній стоянці, розташованій між супермаркетом «Фуршет», що по вул.. Хмельницьке шосе, 145 та кінцевою зупинкою трамваю «Барське шосе», що по вул. Барське шосе, 1-а у м Вінниці, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із незнайомою йому ОСОБА_3, вступив у суперечку з останньою, що переросла у сварку, у ході якої у ОСОБА_2 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2, демонструючи свою зверхність, усвідомлюючи що перебуває в громадському місці, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючими в суспільстві правилами поведінки, моралі та добропристойності, безпричинно, із хуліганських спонукань, на ґрунті виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_3, розуміючи, що остання є жінкою та не може чинити йому гідного опору, умисно наніс їй один удар кулаком у нижню щелепу справа, а також один удар ліктем у область нижньої щелепи зліва.

Своїми діями ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 673 від 30.04.2012 р., на підставі судово-медичного обстеження, у ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий двосторонній перелом нижньої щелепи в ділянці лівого суглобового паростка та 5-го, 6-го зубів нижньої щелепи справа, струс головного мозку, синець на обличчі та правій кисті виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), що по давності утворення можуть відповідати строку вказаному у постанові про призначення експертизи -14.02.12 р.

Закритий двосторонній перелом нижньої щелепи в ділянці лівого суглобового паростка та 5-го, 6-го зубів нижньої щелепи справа у ОСОБА_3, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя та спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я; струс головного мозку, належить до легких тілесних ушкоджень; синець на обличчі, синець на правій кисті, належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину визнав частково, суду повідомив, що він 14.02.2012 року приїхав трамваєм на кінцеву зупинку «Барське шосе». Вийшовши з трамваю, він пішов через парковку перед магазином «Фуршет», що по вул.. Хмельницьке шосе 145 в м. Вінниці. На парковці, прямо на нього по пішохідній стежці їхав червоний автомобіль. Вказаний автомобіль пригальмував, потім різко рушив в його бік і стукнув його бампером по правій нозі, потім відкрились передні пасажирській дверцята автомобіля, і він почув, як жінка-водій виражалась брутальною лайкою в його бік. Він пальцем закрив дверцята та пішов далі. Потім вказана жінка вийшла з автомобіля, наздогнала його та схопила за куртку. При цьому вона продовжувала його ображати. До них підійшла жінка та зробила потерпілій зауваження. Потім підійшов чоловік в камуфляжній формі та став між ними. ОСОБА_3 не заспокоїлась та схопила його за пакет, який був у нього в руках, при цьому він впав, а вона разом з ним впала йому на руку. Він підвівся та хотів йти далі, але ОСОБА_3 сказала, що викликає міліцію, і він зупинився. Приїхали працівники ДСО. Він умисно не наносив потерпілій ударів, а лише захищався від неї. Припускаю, що вона могла травмуватися під час падіння, оскільки в нього в пакеті були залізні запчастини до «болгарки», роб які вона могла вдаритися.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 свої показання, які вона давала на досудовому слідстві підтримала та суду пояснила наступне. 14.02.2012 року вона сиділа у власному автомобілі та розмовляла по телефону. Водійські дверцята були привідкриті. В цей момент вона помітила чоловіка, який ліз через снігові кучугури та голосно лаявся. Як тепер вона знає, це був ОСОБА_4 Проходячи повз її автомобіль, чоловік сильно вдарив ногою по передній пасажирській дверцяті та пішов далі. Оскільки удар був досить сильним, вона побігла за ним, щоб зупинити його до зясування чи є пошкодження на автомобілі. Коли вона підбігла до нього, він наніс їй удар в щелепу та продовжив йти далі. Вона відчула, що її ротова порожнина наповнюється кровю. Незважаючи на це вона знов до нього підбігла та схопила за куртку. ОСОБА_2 знову, з розвороту, ліктем наніс їй удар в голову. Потім вона крикнула, що викликає міліцію, та почала звати перехожих на допомогу, а він продовжував уходити. Тоді ОСОБА_2 зупинив її знайомий на імя ОСОБА_5 та сказав йому, щоб той зачекав міліцію. Коли приїхала міліція, то її забрали в лікарню, а ОСОБА_2 повезли в райвідділ міліції. Підсудний пропонував їй гроші, але вона відмовилась. В неї була зламана щелепа, тому її госпіталізували в МКЛ ШМД, а потім вона продовжила лікування в обласній лікарні в щелепо-лицевому відділенні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 свої показання, які вона давала на досудовому слідстві підтримала та суду пояснила наступне. 14.02.2012 року вона їхала з ОСОБА_2 в одному трамваї, та вийшла з ним на кінцевій зупинці «Барське шосе». Вона йшла за ОСОБА_2 стежкою до магазину «Фуршет». Потім вона побачила, як на стежку виїхав червоний автомобіль іноземного виробництва та почула чоловічий крик: «Куди ти їдеш?». Жінка-водій відчинила передні пасажирські дверцята стала кричати на ОСОБА_2, він рукою причинив дверцята та пішов далі. Потерпіла вибігла з автомобіля та почала його шарпати. Вона зауважила потерпілій, що та не права та пішла далі. Чи хтось комусь наносив удари вона не бачила, оскільки пішла в магазин. При цьому вона впевнена, що сварку спровокувала потерпіла. Потерпілу в магазині бачила 01.03.12 р.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 свої показання, які він давав на досудовому слідстві підтримав та суду пояснив наступне. Взимку 2012 року він знаходився на роботі, а саме контролював рух маршрутних таксі на трамвайній зупинці «Барське шосе». Раптом він почув крик потерпілої ОСОБА_3 про допомогу. Він побачив, як вона тримає підсудного за куртку. Вона попросила потримати його щоб, останній не втік. Вона пояснила, що вказаний чоловік вдарив її автомобіль ногою, потім вдарив її по обличчю. Обличчя в неї було в крові. Потім приїхали працівники міліції та затримали вказаного чоловіка. Самого інциденту він не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 свої показання, які вона давала на досудовому слідстві підтримала та суду пояснила наступне. Вона працює в магазині «Фуршет». В той день в неї був вихідний,але вона заходила в магазин по особистих питаннях. Коли вона вийшла з магазину, то побачила, як потерпіла тримала підсудного за рукав куртки, біля них зібрався натовп. У жінки на обличчі була кров. Вказаного чоловіка вона впізнала, так як це був її постійний клієнт. Обставин подій вона не бачила, але зі слів перехожих дізналась, що нібито, жінка наїхала автомобілем на чоловіка, з цього приводу у них виник конфлікт, в ході якого він її вдарив.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що її знайомий ОСОБА_4 попросив її після 14.02.12 р. заходити в магазин, що біля автовокзалу на Барському шосе, та дивитися, чи є власниця магазину, яку вона знала в обличчя, на роботі. Для чого це йому потрібно, ОСОБА_4 їй не пояснював. Вона бачила ОСОБА_3 24.02.12 приблизно о 12:30 годин в магазині та 28.02.12 о 9:50 годин.

Крім показань свідків винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується доказами зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

- Протоколом устої заяви про злочин від 14.02.2012 року, згідно якого ОСОБА_3 повідомила що ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження (а.с.2);

- Протоколом огляду місця події від 16.02.2012 року, згідно якого була оглянута автомобільна паркова навпроти магазину «Фуршет»по вул.. Хмельницьке шосе 145 в м. Вінниці, де ОСОБА_2 наніс потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження.(а.с.16);

- Протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_2, згідно якого останній повідомив про те, що ОСОБА_3 вчинила наїзд на нього на своєму автомобілі, після чого ображала його брутальною лайкою та вчинила з ним бійку.(а.с.22);

- Висновком експерта № 673 від 30.04.2012 р.,згідно якого у ОСОБА_3 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий двосторонній перелом нижньої щелепи в ділянці лівого суглобового паростка та 5-го, 6-го зубів нижньої щелепи справа, струс головного мозку, синець на обличчі та правій кисті виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), що по давності утворення можуть відповідати строку вказаному у постанові про призначення експертизи -14.02.12 р. Закритий двосторонній перелом нижньої щелепи в ділянці лівого суглобового паростка та 5-го, 6-го зубів нижньої щелепи справа у ОСОБА_3, що належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя та спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я; струс головного мозку, що належить до легких тілесних ушкоджень; синець на обличчі, синець на правій кисті, що належать до легких тілесних ушкоджень.(а.с.49,50);

Протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 16.05.2012 року, згідно якого ОСОБА_3 пояснила, що 14.02.2012 року вона сиділа у власному автомобілі, який був припаркований на стоянці магазину «Фуршет», що по вул.. Хмельницьке шосе 145 в м. Вінниці та розмовляла по телефону. Водійські дверцята були привідкриті. В цей момент вона помітила підсудного, який ліз через снігові кучугури та голосно лаявся. Проходячи повз її автомобіль, чоловік сильно вдарив ногою по передній пасажирській дверцяті та пішов далі. Оскільки удар був досить сильним, вона побігла за ним. Коли вона підбігла до нього, він наніс їй удар в щелепу та продовжив іти далі. Вона відчула, що її ротова порожнина наповнюється кровю. незважаючи на це вона знов до нього підбігла та схопила за куртку. ОСОБА_2 знову, з розвороту, ліктем наніс їй удар в голову. Потім вона крикнула, що викликає міліцію, а він почав йти далі. А на зупинці ОСОБА_2 зупинив її знайомий та сказав, йому щоб той зачекав міліцію. Коли приїхала міліція, то її забрали в лікарню, а ОСОБА_2 повезли в райвідділ міліції, в свою чергу ОСОБА_2 не погодився з показаннями потерпілої та пояснив, що вона, їдучи на автомобілі зачепила його ногу бампером, потім вона відчинила передні пасажирські дверцята та почала лаятися на нього. Він причинив дверцята рукою та пішов далі. Вона його наздогнала, почала шарпати та ображати, він хотів піти, але жінка його тримала та не відпускала, при цьому продовжувала лаятись. Потім підійшов ще якийсь чоловік, знайомий потерпілої та заспокоїв її. Потім приїхали працівники міліції. Він припускає, що міг, захищаючись, випадково вдарити її в обличчя.(а.с.68-70);

Протоколом очної ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 від 22.05.2012 року, згідно якого ОСОБА_6 пояснила, що14.02.2012 року вона їхала з ОСОБА_2 в одному трамваї, та вийшла з ним на кінцевій зупинці «Барське шосе». Вона йшла за ОСОБА_2 стежкою до магазину «Фуршет». Потім вона побачила, як на стежку виїхав червоний автомобіль іноземного виробництва та зачепив ногу підсудного своїм бампером. Вона почула чоловічий крик: «Куди ти їдеш?». Жінка-водій відчинила передні пасажирські дверцята почала лаятися на ОСОБА_2, він рукою причинив дверцята та пішов далі. Потерпіла вибігла з автомобіля та почала його шарпати. Вона зауважила потерпілій, що та не права, однак пішла далі. Щоб хтось комусь наносив удари вона не бачила. При цьому вона впевнена, що сварку спровокувала потерпіла, ОСОБА_2 вказані показання підтримав в повному обсязі.(а.с.74,75);

- Протоколом очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 22.05.2012 року, згідно якого свідок ОСОБА_5 суду пояснив , що коли він знаходився на робочому місці, то почув жіночий крик про допомогу. Повернувшись, він побачив потерпілу ОСОБА_3, яка тримала за одяг раніше незнайомого йому чоловіка. Він підбіг, та відтягнув від неї вказаного чоловіка. Потім він слідкував, щоб цей чоловік не втік, а ОСОБА_3 почала викликати по телефону працівників міліції. Він побачив на обличчі ОСОБА_3 кров, він припустив, що тілесні ушкодження їй наніс, затриманий ним чоловік, хоча самого конфлікту він не бачив. Потім приїхали працівники ДСО, а він пішов працювати далі. ОСОБА_2 вказані показання підтримав, за винятком того що він мав намір втекти. (а.с.76,77);

- Постановою про відмову в порушення кримінальної справи від 22.05.2012 року, згідно якої було відмовлено в кримінальному переслідуванні ОСОБА_3 за ст.. 286 КК України по факту наїзду на ОСОБА_2Д.(а.с.84);

Аналізуючи всі зібрані по справі докази суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена на досудовому слідстві та була підтверджена в судовому засіданні.

Так, ОСОБА_2 суду пояснив, що під час конфлікту не наносив ударів потерпілій, а лише відмахувався від неї та захищався, і під час захисту ненавмисно міг її травмувати. Вказані показання спростовуються чіткими та послідовними показаннями потерпілої, яка пояснила, що конфлікт розпочався з неправомірних дій ОСОБА_2, який вдарив її машину, саме тому вона намагалася його затримати, а він наніс їй два удари в голову. Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи №673 (а.с. 49) в ОСОБА_3 була зламана нижня щелепа, були синці на обличчі та правій кісті, тобто характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених в потерпілої, співпадають з механізмом їх нанесення, описаним потерпілою. Крім цього, факт того, що події відбувались посеред вулиці, в громадському місці, вказує на хуліганський характер дій ОСОБА_2 Свідки, які були допитані по справі не бачили всіх подій конфлікту, однак свідок ОСОБА_5 і на досудовому слідстві і в суді вказував, що в потерпілої на обличчі була кров, коли він підійшов до них з ОСОБА_2

Дії ОСОБА_2 досудовим слідством вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_2 раніше не судимий. (а.с. 55), у Вінницькій обласній психіатричній лікарні ім. акад. Ющенка та у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія»не перебуває (а.с.57,59), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.60).

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк та звільнити його від покарання з випробуванням.

На досудовому слідстві потерпілою ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов на суму 6801,79 грн. майнової шкоди та на 100000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги вона мотивувала тим,що у звязку з тим, що їй підсудним були нанесені тілесні ушкодження, вона витратила кошти на лікування, а також у звязку з травмою щелепи їй необхідно провести протезування зубів, вартість якого буде приблизно 5600 грн.. Моральна шкода полягає в тому, що вона, у звязку з лікуванням не могла вести нормальний спосіб життя, виконувати хатню роботу, працювати. Крім того, у звязку з переломом щелепи вона не могла нормально харчуватись твердою їжею, приймати ліки, вона страждала від нестерпного болю, у звязку з цим та самим фактом події, яка трапилась, вона втратила сон та спокій, та постійно перебуває в стресовому стані. Наведене змусило звернутись її до невропатолога.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що він потерпілу умисно не бив.

Захисник ОСОБА_1 вважає що позов задоволенню не підлягає, оскільки є безпідставним. Позивач не надала суду доказів того, що вона проходила лікування.

Прокурор Грималюк В.В. просив суд позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так потерпілою надано суду чеки на оплату лікарських засобів, однак суду не надано жодного медичного документу, згідно якого такі ліки призначалися потерпілій саме в звязку з лікуванням отриманих нею травм. Щодо можливої вартості протезування та лікування зубів, то суд вважає, що потерпілою не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують вартість проведеного лікування зубів, адже фактичних витрат вона не понесла.

В частині стягнення моральної шкоди, суд вважає що позовні вимоги дещо завищені, тому позов підлягає частковому задоволенню на суму 10000 гривень. Потерпіла дійсно зазнала моральних страждань внаслідок отриманих травм, відчула фізичний біль, змушена була харчуватися рідкою їжею, нормальний спосіб життя її при цьому беззаперечно був порушений, на думку суду сума в 10000 грн. є достатньою компенсацією за ті моральні страждання, які вона зазнала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України та ст. 65 КК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 296 КК України у виді трьох років обмеження волі

за ч.1 ст. 122 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції УДПтС у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі десяти тисяч гривень. В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Л. В. Ковальчук