Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/5270/13-к
Провадження № 1-кп/270/357/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року
місто Макіївка

Центрально-Міський районний суд міста
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого
судді Мащенко С. В.

при секретарі
Мізерній О. В.

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора
Грищенка Д. В.

з боку сторони захисту:

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань № 2
приміщення суду в місті Макіївці
Донецької області кримінальне
провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

який народився у місті Макіївці
Донецької області,

є громадянином України, має середню
освіту, одружений,

офіційно не працевлаштований, має
неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є студентом 3-го курсу
Донецького політехнічного інституту,
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1;

раніше судимого:

· 13.05.2013 року Центрально - Міським
районним судом міста Макіївки
Донецької області за скоєння злочину,
передбаченого частиною 2 статті 186 із
застосуванням статей 75 і 76
Кримінального кодексу України, до 4
років позбавлення волі із звільненням
від відбування покарання з
випробуванням строком на 2 роки;

· 14.11.2013 року Старобешівським
районним судом Донецької області за
скоєння злочину, передбаченого
частиною 2 статті 185 Кримінального
кодексу України, до 4 років 1 місяця
позбавлення волі;

у скоєнні правопорушення, передбачених
частиною 2 статті 186 Кримінального
кодексу України, -

в с т а н о в и в:

22 серпня 2013 року о 12 годині 30 хвилин
ОСОБА_1, знаходячись у приміщені
дитячого садка № 167, який розташовано у
мікрорайоні «Сонячний»
Центрально-Міського району міста
Макіївки Донецької області, побачив
знайому йому ОСОБА_3, яка тримала в
руках свій мобільний телефон, й вирішив
викрасти його. Реалізовуючи свій
злочинний намір, спрямований на таємне
викрадення чужого майна, ОСОБА_1
попросив у потерпілої її телефон марки
«Samsung Galaxy Ace GT -S5830i», вартістю 400,00
гривень, подзвонити. Остання, будучи
введеною в оману такими діями ОСОБА_1,
знаючи його як одного з батьків дитини,
яку приводять до дитячого садку,
вважаючи, що йому дійсно необхідно
терміново зателефонувати, передала
його йому. Отримавши мобільний телефон,
ОСОБА_1 зробив вигляд про те, що він
нібито розмовляє по ньому й,
скориставшись тим, що ОСОБА_3
відволіклася і за його діями не
спостерігає, тримаючи телефон в руці,
вийшов з приміщення дитячого садка та
попрямував на вихід з його території.
Помітивши це і усвідомивши, що той
скоїв крадіжку її телефону, потерпіла
зажадала ОСОБА_1 повернутись, однак той,
усвідомивши, що його таємні дії
помічені й не зважаючи на це, вибіг з
викраденим та зник. Таким чином, ОСОБА_1
обернув мобільний телефон у своє повне
розпорядження, чим відкрито, навмисно,
повторно, з корисливих мотивів викрав
його у потерпілої, заподіявши їй
матеріальний збиток на загальну суму
400,00 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю й
пояснив, що дійсно 22 серпня 2013 року о 12
годині 30 хвилин прийшов у дитячий садок
№ 167, який знаходиться у мікрорайоні
«Сонячний» міста Макіївки Донецької
області. Там він зустрів раніш знайому
йому ОСОБА_3, яка тримала в руках свій
мобільний телефон. Побачивши це, він
вирішив викрасти його, для чого
попросив телефон подзвонити. Потерпіла
дала його йому та відволіклася.
Отримавши мобільний телефон, він
зробив вигляд нібито розмовляє по
ньому та, тримаючи телефон в руці почав
виходити із приміщення. В цей час
ОСОБА_3 звернула на нього свою увагу й,
побачивши, що він із її телефоном
уходить, почала вимагати повернутись
та віддати телефон їй. Однак не
зважаючи на це, повністю розуміючи, що
його дії стали відомі потерпілій, все ж
таки продовжив свій рух та знак,
звернувши телефон на свою користь.
Зазначив, що вартість мобільного
телефону не оспорює та згодний із сумою
спричиненого потерпілій матеріального
збитку в розмірі 400,00 гривень.

У зв'язку із безсумнівним та
добровільним, тобто без будь-якого
впливу із чиєї б то ні било сторони,
визнанням у повному обсязі ОСОБА_1
своєї вини в інкримінованому йому
органом досудового розслідування
кримінальному правопорушенні
(повідомленій підозрі), погодженні з
кваліфікацією вчиненого ним діяння,
підтвердженням ним його фактичних
обставин, відсутності жодних
заперечень щодо них з боку сторони
обвинувачення, усвідомленням і
правильним розумінням, роз'ясненого
судом положення частини 3 статті 349
Кримінального процесуального кодексу
України про те, що у випадку визнання
ними змісту даних фактичних обставин,
сторони кримінального провадження
будуть позбавлені права оскаржувати їх
в апеляційному порядку, відсутністю їх
заперечень проти визнання недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оскаржуються, суд ухвалив
дослідити докази, обмежившись
показаннями обвинуваченого, а також
документами, що характеризують його
особу.

Таким чином, дійсно своїми умисними
діями ОСОБА_1 22.08.2013 року скоїв відкрите
викрадання чужого майна (грабіж),
вчинений повторно.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й
безпосередньо з'ясувавши всі
обставини, встановлені під час
кримінального провадження,
перевіривши їх доказами, отриманими на
підставі змагальності сторін та
свободи у доведенні їх переконливості,
дослідженими в судовому засіданні у
їхні сукупності й оціненими з точки
зору належності, допустимості,
достовірності, достатності й
взаємозв'язку, суд приходить до
висновку про те, що вина ОСОБА_1
доведена повністю. Дії його
відповідають складу злочину,
передбаченого частиною 2 статті 186
Кримінального кодексу України, і
правильно кваліфіковані як відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
вчинений повторно, у зв'язку із чим,
обвинувачений підлягає кримінальному
покаранню.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
ним кримінального правопорушення,
данні про особу обвинуваченого, а також
обставини, що пом'якшують та обтяжують
його покарання.

Так, визначаючи ступінь тяжкості
скоєного ОСОБА_1 злочину, суд виходить з
класифікації злочинів, особливостей та
обставин його скоєння, й приходить до
висновку, що обвинуваченим скоєно
тяжкий злочин.

Вивчаючи особу винного шляхом
з'ясування стану його здоров'я,
поведінки до скоєння злочинів, складу
родини, а також матеріального стану,
судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент
скоєння ним інкримінованого йому
злочинного діяння раніш судимий,
судимість у встановленому законом
порядку не відбута, не знята та не
погашена, офіційно не
працевлаштований, одружений, має на
утриманні неповнолітню дитину, на
обліку в психіатричній лікарні,
наркологічному та
протитуберкульозному диспансерах не
перебуває, за місцем мешкання
характеризується задовільно, у
скоєному щиро розкаявся.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66
Кримінального кодексу України суд
визнає обставинами, які пом'якшують
покарання ОСОБА_1, щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину.

В силу приписів частини 4 статті 67
Кримінального кодексу України
обставин, які обтяжують покарання
ОСОБА_1, судом не встановлено.

Крім того, призначаючи покарання, суд
враховує, що вироком Старобешівського
районного суду Донецької області від
14.11.2013 року, який набрав чинності 16.12.2013
року, ОСОБА_1 засуджено за скоєння 20.07.2013
року злочину, передбаченого частиною 2
статті 185 Кримінального кодексу
України, до покарання у виді чотирьох
років одного місяця позбавлення волі.

Приймаючи до уваги все вищевикладене,
суд вважає, що виправлення
обвинуваченого ОСОБА_1 можливе лише в
ізоляції та поміщенні його на певний
строк до кримінально-виконавчої
установи закритого типу, а тому йому
необхідно призначити покарання в
межах, встановлених санкцією частини 2
статті 186 Кримінального кодексу
України, у виді позбавлення волі на
певний строк, так як саме таке
покарання буде необхідним й достатнім
для його виправлення та попередження
скоєння нових злочинів.

Оскільки після постановлення 14.11.2013
року Старобешівським районним судом
Донецької області обвинувального
вироку, яким ОСОБА_1 засуджено за
скоєння злочину, передбаченого
частиною 2 статті 185, із застосуванням
положень статті 71 Кримінального
кодексу України, до покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 4 роки 1
місяць, його визнано винним ще й у
скоєнні злочину, передбаченого
частиною 2 статті 186 Кримінального
кодексу України, що вчинено ним до
постановлення зазначеного вироку, суд
вважає необхідним у відповідності до
приписів частини 4 статті 70
Кримінального кодексу України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
не відбутого покарання за попереднім
вироком остаточно призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді 4 років 1 місяця
позбавлення волі.

Цивільний позов в рамках цього
кримінального провадження поданий не
був.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті
100 Кримінального процесуального
кодексу України речові докази:
мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace GT -
S5830i», вилучений протоколом огляду від
24.08.2013 року, що належить ОСОБА_3 та
переданий їй під схорону розписку, -
підлягає поверненню власникові
(законному володільцю).

Процесуальних витрат в рамках цього
кримінального провадження не має.

Застосований на стадії досудового
розслідування захід забезпечення, а
саме: на підставі ухвали, прийнятої
23.08.2013 року слідчим суддею
Центрально-Міського районного суду
міста Макіївки Донецької області
Єрьоміним Д. О., запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою, -
необхідно залишити без змін, оскільки
не відпали мета та підстави його
застосування.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 52, 63, 65 - 67, 69-1, 70, частиною 2
статті 186 Кримінального кодексу
України, статтями 100, 131, 132, 176, 183, 349, 368 -
371, 373 - 376, 392, 393 та 395 Кримінального
процесуального кодексу України, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у пред'явленому
йому обвинуваченні, передбаченому
частиною 2 статті 186 Кримінального
кодексу України, і призначити йому по
даній нормі закону покарання у виді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

В силу частини 4 статті 70 Кримінального
кодексу України за сукупністю злочинів
шляхом поглинання не відбутого
покарання за попереднім вироком
Старобешівського районного суду
Донецької області від 14.11.2013 року,
остаточно призначити ОСОБА_1 покарання
у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного)
місяця позбавлення волі.

Згідно із частиною 5 статті 72
Кримінального кодексу України строк
відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати
з моменту його затримання, тобто з 23
серпня 2013 року, зарахувавши час
попереднього ув'язнення.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді
тримання під вартою у Донецькому
слідчому ізоляторі управління
Державної пенітенціарної служби
України в Донецькій області залишити
без зміни до набрання вироком в
законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки
«Samsung Galaxy Ace GT - S5830i», вилучений
протоколом огляду від 24.08.2013 року, що
належить ОСОБА_3 та переданий їй під
схорону розписку, - повернути
власникові (законному володільцю).

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Копію цього судового рішення не
пізніше наступного дня після його
ухвалення надіслати учасникам
судового провадження, які не були
присутні в судовому засіданні при його
проголошенні.

Роз'яснити учасникам судового
провадження, що вони мають право
отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Центрально-Міський районний суд
міста Макіївки Донецької області
протягом 30 днів з дня його
проголошення, а особою, яка перебуває
під вартою - з моменту вручення їй копії
вироку.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
а у разі її подання - вирок, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є
обов'язковим для осіб, які беруть
участь у кримінальному провадженні, а
також для усіх фізичних та юридичних
осіб, органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
службових осіб, підлягає виконанню на
всій території України й звертається
до виконання не пізніш як через три дні
з дня набрання ним законної сили або
повернення матеріалів кримінального
провадження до суду першої інстанції
із суду апеляційної чи касаційної
інстанції або Верховного суду України.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом
комп'ютерного набору та підписано
суддею в нарадчій кімнаті в одному
примірнику.

Суддя:
С. В. Мащенко