УХВАЛА

іменем України

14
серпня 2007 року м.
Севастополь

Колегія судців військового апеляційного суду
Військово-Морських Сил у складі:

головуючого
Леся В.І.,

суддів : Юненка
М.О.,

Саліхова В.В.,

за участю старшого прокурора відділу військової прокуратури
Військово-Морських Сил України Рашупкіна О .А., заявника ОСОБА_1 та його
захисника ОСОБА_2

розглянувши у
судовому засіданні матеріали за скаргою ОСОБА_1. на постанову слідчого
військової прокуратури Військово-Морських Сил України від 3 липня 2007 р. про
порушення відносно нього кримінальної справи, за апеляцією прокурора на
постанову судді військового місцевого суду Севастопольського гарнізону від 23
липня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до військового місцевого суду зі скаргою на постанову слідчого з
особливо важливих справ військової прокуратури Військово-Морських Сил України
від 3 липня 2007р. про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками
злочину, передбаченого ст. 329 ч. 1 КК України.

Постановою судді
військового місцевого суду Севастопольського гарнізону від 23 липня 2007 р.
скаргу заявника задоволено.

В апеляції
старший прокурор відділу військової прокуратури Військово-Морських Сил не
погоджується з постановою судді, просить її скасувати та винести ухвалу про
відмову в задоволенні скарги, мотивуючи це тим, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтуванні
своїх вимог апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не визнав
фактичні данні, на які посилався орган досудового слідства, достатніми для
порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 та всупереч роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 11.02.2005 року, дав оцінку доказів по справі.

Справа №
11-52/2007 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Батрак В.В.

2

Заслухавши
доповідь судді САЛІХОВА, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляцію,
думку заявника та його захисника, які просили суд залишити постанову судді без
змін, та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів військового
апеляційного суду Військово -Морських Сил вважає, що апеляція скарга прокурора
не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Стаття 94 КПК
України дає вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи, та
безпосередньо вказує на те, що вона може бути порушена лише тоді коли дані, які
вказують на наявність ознак злочину, є достатніми по об'єму, не викликають
сумніви щодо їх достовірності, та не основані на припущеннях.

Як вбачається з
матеріалів справи, 27 жовтня 2005 р. колишній співробітник ОСОБА_3 передав до
Головного управління Служби Безпеки України в АР Крим магнітний диск до
персонального комп'ютера, на якому знаходилась інформація обмеженого доступу
про оперативно-розшукову діяльність одного з відділів СБУ, а також текстові
документи з грифом «Цілком таємно» і «Таємно». При цьому ОСОБА_3 пояснив, що
цей диск він придбав на ринку м. Сімферополя. В ході ідентифікації отриманого
жорсткого магнітного диску працівниками СБУ було з'ясовано, що він не має
реєстраційних номерів і на обліку в ГУ
СБУ в Криму не перебуває. Крім того, було встановлено, що наявна на ньому
інформація є таємною, а її несанкціоноване копіювання проводилося 3 грудня 2004
року, тобто під час ремонтних робіт в інформаційно-аналітичному відділі
Головного управління.

19 березня 2007
року старшим прокурором відділу військової прокуратури ВМС України за
даними обставинами була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за
ознаками злочину, передбаченого ч. 1
ст.329 КК України.

За скаргою
ОСОБА_1 ця постанова була скасована постановою судді військового місцевого суду
Севастопольського гарнізону від 3 травня 2007 року та набрала законної сили
встановленим порядком.

З липня 2007 р.
слідчий з особливо важливих справ військової прокуратури Військово-Морських Сил
України вдруге порушив відносно ОСОБА_1 кримінальну справу за тими ж ознаками
злочину.

Згідно з
цією постановою, приводами для порушення кримінальної справи стали матеріали
службового розслідування ГУ
СБУ в АР Крим, експертний висновок державного експерта з питань таємниць про
ступень секретності відомостей, які знаходилися на жорсткому магнітному диску,
висновки судово-комп'ютерно-технічної експертизи, щодо факту копіювання
інформації на незареєстрований жорсткий магнітний диск, покази свідків та
проведені очні ставки між ними. Ці данні, на думку

3

слідчого, були достатніми для того, щоб стати підставою
для порушення вищезгаданої кримінальної справи.

Разом з тим, як
вбачається з матеріалів справи, слідчий з особливо важливих справ військової
прокуратури Військово-Морських Сил України, якому була передана справа після
скасування судом першої інстанції постанови про порушення відносно ОСОБА_1
кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 329 КК України,
не провів жодної слідчої дії, а тому посилання в постанові на покази свідків та
проведення очних ставок між: ними, як на підставу порушення кримінальної справи
є безпідставними. Що стосується посилань слідчого на експертний висновок
державного експерта з питань таємниць та висновки судово-компютерно-техничної
експертизи, щодо факту копіювання інформації на незареєстрований жорсткий
магнітний диск та знаходження на ньому інформації обмеженого доступу, то вони
самі по собі не вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 329 КК України.

В зв'язку з
наведеним, висновок суду про відсутність фактичних даних, які б свідчили про
наявність достатніх приводів та підстав для порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 є достатньо обґрунтованими.

Крім того, колегія суддів вважає, що при розгляді скарги ОСОБА_1 судом
першої інстанції не були порушені вимоги постанови Пленуму Верховного Суду
України №1 від 11.02.2005 р.
в частині оцінки доказів по справі, оскільки дані обставини не знайшли свого
відображення ні в постанові суду, ні в матеріалах даної справи.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 366, 377, 382 КПК України, колегія суддів
військового апеляційного суду

ухвалила:

Постанову
судді військового місцевого суду Севастопольського гарнізону від 23 липня
2007р. про задоволення скарги ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію прокурора -
без задоволення .