Справа №: 140/2679/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі колегії суддів, головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Немирівського району, с. Бугаків, жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, одруженого, не працює, на підставі ст. 89 КК України не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.6, п.11 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_11 в квітні місяці 2014 року в м. Немирів, познайомився з особою, матеріали відносно якого виділенні в окреме провадження в зв`язку із розшуком. Під час розмов з яким, останній неодноразово висловлював намір на фізичну розправу над своїм зятем ОСОБА_12 , шляхом вбивства, в зв`язку з неприязними стосунками, які склались між ними, при цьому повідомляючи про готовність виплати грошової винагороди особі, яка здійснить вбивство останнього.

В травні 2014 року, особа матеріали відносно якої виділене в окреме провадження, в своєму домогосподарстві по АДРЕСА_2 , в черговій розмові з ОСОБА_11 запропонував останньому здійснити вбивство ОСОБА_12 , пообіцявши ОСОБА_11 виплатити грошову винагороду в сумі 1 200 доларів США. Після згоди ОСОБА_11 на пропозицію даної особи, останній через деякий час, зустрівшись з ОСОБА_11 , передав йому кошти в сумі 700 доларів США та 01.06.2014 року передав ОСОБА_11 кошти в сумі 500 доларів США, як оплату за здійснення вбивства ОСОБА_12 .

Для реалізації злочинного умислу на позбавлення потерпілого життя, дана особа надала ОСОБА_11 фотокартку потерпілого ОСОБА_12 , а також вказав на адресу проживання потерпілого. ОСОБА_11 , в свою чергу, для втілення вказаних домовленостей, купив стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Лайф», з якого неодноразово телефонував потерпілому ОСОБА_12 , з метою організації зустрічі, з надуманих приводів щодо купівлі цегли.

Особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, 04.06.2014 року в своєму домогосподарстві по АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_11 заряджений обріз мисливської рушниці моделі «J.P.SAUER&SOHN SUHL» № НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_11 , виконуючи умови домовленості між ним та вказаною особою, про умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , тобто безпосередньо виконуючи злочинний умисел направлений на позбавлення потерпілого життя на замовлення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, взявши з собою заряджений обріз мисливської рушниці моделі «J.P.SAUER&SOHN SUHL» № НОМЕР_1 і помістивши його в поліетиленовий пакет, 05.06.2014 року, попередньо організувавши зустріч по мобільному телефону з ОСОБА_12 з приводу купівлі цегли, біля 08.00 на автомобілі марки «HYNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився в його користуванні, приїхав в м. Немирів Вінницької області, де залишив автомобіль в провулку, який сполучає вулиці 25 років Жовтня та Леніна. Біля 08.10 ОСОБА_12 на своєму автомобілі марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3 зупинився біля одного із домогосподарств по вулиці 25 років Жовтня, де до нього підійшов ОСОБА_11 , і відкривши задні дверцята зі сторони водія, з дозволу ОСОБА_12 сів до салону автомобіля. Знаходячись на задньому сидінні автомобіля, ОСОБА_11 розмовляючи з потерпілим, здійснив один постріл з обрізу мисливської рушниці в потиличну частину голови ОСОБА_12 . Від отриманого вогнепального поранення ОСОБА_12 помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 79 від 03.07.2014 року смерть ОСОБА_12 наступила від сліпого вогнепального поранення голови з розтрощенням кісток склепіння та основи черепу, забоєм та розміщенням головного мозку, частково втратою речовини головного мозку та гострою крововтратою. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Після скоєння вбивства, ОСОБА_11 в цей же день прийшов до домогосподарства особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яке розташоване по вулиці Володарського, 13 у м. Немирів, Вінницької області, та віддав йому знаряддя злочину - обріз мисливської рушниці моделі «J.P.SAUER&SOHN SUHL» № НОМЕР_1 . В подальшому вказана особа з метою приховання слідів вчиненого злочину, викинув вказаний обріз мисливської рушниці в водоймище, розташоване поблизу вулиці Володарського в м. Немирів Вінницької області.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в скоєні інкримінованих йому злочинів передбачених ст. ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.6, п.11 КК України визнав частково і суду показав, що проживає він смт. Теплик разом з дружиною ОСОБА_13 та малолітнім сином. В с. Бугаків Немирівського р-ну Вінницької області проживають його батьки, до яких він доволі часто приїжджав додому. Оскільки він займається ремонтом скутерів, тому з даного приводу давав оголошення, де вказував свій номер телефону. Приблизно, в квітні 2014 року, до нього на мобільний телефон подзвонив чоловік, який представився ОСОБА_14 , та попросив приїхати до нього додому в м. Немирів відремонтувати скутер. Як пізніше виявилось, прізвище даного чоловіка ОСОБА_15 . Після даного дзвінка, він приїхав в м. Немирів, де вони зустрілись з ОСОБА_15 , у нього дома, де він і ремонтував скутер. До ОСОБА_16 він приїжджав додому доволі часто. В основному ОСОБА_17 сам телефонував йому, з приводу ремонту скутера. Хоча бували випадки , коли він просто просив його заїхати до нього в гості. Наскільки він зрозумів, ОСОБА_17 проживав в основному сам. Хоча у нього була дружина, дочка та зять. Однак, усі рази, коли він приїжджав до нього додому, нікого з рідних ОСОБА_16 не бачив. В розмовах ОСОБА_17 неодноразово скаржився на своє життя. Той розповідав, що після перенесеного ним інсульту, його дружина та сім`я, скориставшись його безпорадним станом, привезли в лікарню, де він лікувався, нотаріуса, та дали підписати договір дарування його частини в спільному майні, в тому числі і будинку, на його дружину. Наскільки він зрозумів, ОСОБА_17 підписав даний договір. Однак, після того, коли йому стало легше, він почав вимагати від дружини, щоб вона переписала назад на нього його частину будинку. Також, зі слів ОСОБА_16 він зрозумів, що його зять розпускає по місту плітки про те, що ніякого будинку він не отримає, та взагалі закінчить життя під парканом. З даного приводу той дуже ображається на свою рідню, в тому числі і на зятя. В одній із розмов ОСОБА_17 сказав йому, що зятя необхідно покарати та запропонував здійснити це. А саме, він сказав, що його необхідно налякати словесно, для того, щоб його родичі переписали назад на нього документи на будинок. При цьому, ОСОБА_17 нічого не говорив про те, щоб убити його зятя. Ніяких деталей вони з ОСОБА_18 не обговорювали. Також, ОСОБА_17 пообіцяв заплатити гроші в сумі тисячу двісті доларів США. Він погодився на дану пропозицію. Точно не пам`ятає, коли ОСОБА_17 передав йому гроші в сумі 700 доларів США. Купюри були номіналом усі по 100 доларів. Після чого, приблизно в середині травня місяця 2014 р., ОСОБА_17 сам зателефонував йому, щоб він приїхав до нього додому. Коли він приїхав та зайшов на подвір`я, то побачив, що у нього на подвір`ї знаходилось два незнайомих хлопця. Він підійшов до них та привітався. Після чого ОСОБА_17 покликав його у веранду будинку, де передав пакет, в який щось було загорнуто. Даний пакет був світлого кольору. Коли він його розгорнув та подивився в середину, то побачив там чорний пакет. Розгорнувши його, він побачив обріз мисливської рушниці, невеликого розміру. Наскільки він пам`ятає, коли оглянув його, то виявив, що він був не заряджений. Ще перед цим днем ОСОБА_17 якось в розмові попросив його привезти йому патрони, оскільки він розповідав, що є мисливцем. Для чого йому були потрібні патрони, він не говорив. Після того, він привіз ОСОБА_19 , здається, що 5-ть патронів червоного та коричневого кольору, 16 калібру. В той день, коли ОСОБА_17 передав обріз рушниці, він патронів не давав. Коли ОСОБА_17 дав обріз, то сказав, щоб він за допомогою даного обрізу налякав його зятя, продемонструвавши його. Після того, як він знаходячись у веранді будинку ОСОБА_16 , забрав пакет з обрізом, вийшов з будинку, та уже не підходячи близько до хлопців, які ще знаходились на подвір`ї у ОСОБА_16 , попрощався з ними та пішов до свого автомобіля. В той день зятя ОСОБА_16 не шукав. Взагалі, після того, як ОСОБА_17 попросив налякати зятя, він показав, де знаходиться його будинок. Також, коли вони одного разу з ОСОБА_18 знаходились в м. Немирові, він показав свого зятя, який в той час ішов, чи можливо їхав на автомобілі, а також надав фото свого зятя. В той день, коли ОСОБА_17 передав обріз рушниці, він ввечері знову повернувся до нього додому, та віддав йому даний обріз. При цьому, дома у ОСОБА_16 нікого не було. Він пояснив ОСОБА_19 , що не зумів виконати їхню домовленість. В той день, коли ОСОБА_17 передав обріз, він власноручно на аркуші з зошита в клітинку, написав розписку про те, що знайшов обріз мисливської рушниці. Дану розписку він поклав у себе в автомобілі та вона постійно там знаходилась. Після того, як він повернув ОСОБА_19 обріз, він почав постійно телефонувати йому та запитувати, коли він виконає домовленість. Оскільки, той постійно морально «тиснув» на нього, тому він 1.06.2014р. знову приїхав до нього додому, де той передав ще 500 дол. США. Після того, 04.06.2014р. ОСОБА_17 у себе дома передав йому пакет, в якому знаходився той самий обріз 2-х ствольної мисливської рушниці. Коли він узяв даний обріз, то не дивився, чи він був заряджений. Також, він не дивився, чи знаходились в даному пакеті патрони. Вранці 05.06.2014р., він на своєму автомобілі приїхав в м. Немирів, та зі стартового пакета оператора «Лайф», який купив спеціально для того, щоб телефонувати до зятя ОСОБА_16 , здзвонився з ним. Вони домовилися про зустріч біля великого базару. Свою машину він залишив в провулку неподалік від місця, де чекав зятя ОСОБА_16 . Через хвилин 20-25 під`їхав зять ОСОБА_16 . Він підійшов до машини та сів на заднє сидіння майже ззаду нього. Окрім них двох в машині нікого не було. З собою на зустріч він взяв обріз рушниці, який був загорнений в пакет. Коли він сів в машину, то поклав його біля себе на сидіння з правої сторони. Коли вони почали їхати, то почали говорити з зятем ОСОБА_16 про цеглу, оскільки він, для того, щоб з ним зустрітись, ще раніше зателефонував, та сказав, що йому необхідно купити цеглу. Коли вони проїхали декілька метрів, водій повернув до нього голову. В цей момент пакет трохи розкрився та з нього стало видно приклад обріза. Мабуть, водій щось запідозрив, оскільки почав говорити «що це за діла», та однією рукою намагався дотягнутись до пакету. Він вирішив вистрибнути з машини. Коли він узяв в одну руку пакет з обрізом, а іншою рукою відкривав дверцята машини, при цьому проносив руку з обрізом біля сидіння з водієм, водій намагаючись відібрати у нього обріз, якось підбив його. В той момент пролунав постріл. Він налякався, та не дивлячись в сторону водія, вистрибнув з машини. Після чого, він побіг до свого автомобіля та поїхав додому до ОСОБА_16 . Приїхавши до нього додому, він зайшов на подвір`я, де знаходився ОСОБА_17 , та сказав йому про те, що сталось. Після чого він залишив пакет, в якому знаходились обріз рушниці та його футболка, яку він зняв з себе, біля підсобного приміщення, яке розташовано за літньою кухнею. Також, він попросив ОСОБА_16 дати щось одягнутись. ОСОБА_17 дав йому сорочку з коротким рукавом біло-коричневого кольору. Після того, як він віддав ОСОБА_19 рушницю, патрони та свою футболку, то спочатку поїхав додому до батьків. Після чого, ввечері цього ж числа поїхав додому в смт. Теплик. Коли приїжджав по дорозі через міст в м. Гайсин, викинув в річку свої кросівки, в які був взутий, а також мобільний телефон зі стартовим пакетом, з якого він дзвонив зятю ОСОБА_16 . Вину визнає частково тому, що умислу на вбивство ОСОБА_12 в нього не було, він хотів його лише налякати, але перебуваючи в салоні автомобіля, передумав витягувати обріз та лякати ним. Постріл відбувся випадково внаслідок, того, що водій намагався вирвати обріз. Про вчинене він дуже шкодує та щиро розкаюється.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.6, п.11 КК України КК України визнав частково, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показами потерпілих, свідків, матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_7 . ОСОБА_12 являвся її сином та проживав зі сім`єю в м. Немирів. Вранці 05.06.2014 року вона пішла на базар в м. Немирові. Купивши продукти харчування, біля 08.13 год. зателефонувала сину ОСОБА_20 з проханням приїхати та забрати дані продукти, оскільки ще мала іти на роботу. Син повідомив про те, що відвіз дружину на роботу та приїде через хвилин 10. Вона залишилась чекати на нього неподалік від базару. Оскільки той довго не їхав, хвилин через 15 знову подзвонила йому на мобільний телефон, однак син трубки не брав. Вона ще декілька разів телефонувала йому, однак, він трубки так і не брав. Тоді вона залишила куплені продукти харчування знайомій, а сама пішла на роботу. З роботи ще декілька разів телефонувала до сина, однак, він так трубки і не брав та не передзвонював. На протязі певного періоду, вона та невістка почергово телефонували, але син трубки не брав та не передзвонював, також він був відсутній і вдома. Ще через деякий час, коли вона поверталась з роботи, хтось з знайомих, повідомив їй про те, що машина сина знаходиться на вулиці 25 років Жовтня м. Немирова. Коли вона почала туди іти, то по дозорі її наздогнав ОСОБА_21 , який повідомив, що з її сином сталась трагедія його вбили. Пізніше вона дізналась про те, що дане убивство замовив саме ОСОБА_17 . Хоча, як розповідала їй невістка ОСОБА_22 , ОСОБА_17 перший подзвонив до неї та повідомив про те, що ОСОБА_20 убили. ОСОБА_17 приходив на похорон до сина. Однак, жодним словом чи жестом він не обмовився про те, що має відношення до убивства її сина.

Між її сином та ОСОБА_17 були добрі відносини, зі сторони сина, так як той завжди підтримував нормальні стосунки з батьками дружини, в тому числі і з її вітчимом ОСОБА_17 . Однак, зі слів ОСОБА_22 , а також онуків, вона знала про те, що між батьками ОСОБА_22 стосунки не дуже добрі. ЇЇ вітчим був власною людиною. Наскільки вона знає, між ОСОБА_17 та його дружиною доволі часто відбувались сварки, ініціатором яких завжди був ОСОБА_17 , також він неодноразово бив матір ОСОБА_22 . Близько чотирьох років тому назад, восени, ОСОБА_20 разом з ОСОБА_22 та дітьми поїхали додому до батьків ОСОБА_22 , так як допомагали в садку зі збором урожаю. Коли син з сім`єю повернулись, то вона запитала, як у них справи, син розповів про те, що коли вони з ОСОБА_22 повертались з яблуками з саду, вони почули, що кричала мати ОСОБА_22 . Підійшовши ближче, вони побачили, що мати ОСОБА_22 стояла, закривши обличчя руками та у неї на обличчі була кров. Наскільки вона зрозуміла зі слів сина, її побив вітчим ОСОБА_22 , здається, що шлангом чи відром. Як розповів син, побачивши дану ситуацію, він підійшов до ОСОБА_16 та узяв його руками за одяг. При цьому він запитав ОСОБА_16 , скільки він буде знущатись над своєю жінкою. Однак, дана ситуація в конфліктну не переросла, так як до них підбігла мати ОСОБА_22 , яка попросила ОСОБА_20 відпустити чоловіка. Тоді ОСОБА_20 сказав, що більше не буде до них приїжджати. З тих пір ОСОБА_20 дійсно перестав їздити додому до ОСОБА_15 та взагалі спілкуватись з вітчимом ОСОБА_22 . Хоча, не дивлячись на це, ОСОБА_22 та діти продовжували спілкування з ОСОБА_17 та його дружиною.

Також, приблизно в 2006 році ОСОБА_17 переніс інсульт. Її син, оскільки сам був лікарем та мав багато друзів та знайомих лікарів, відразу ж допоміг йому лягти спочатку в Немирівську ЦРЛ. Після чого, коли постала необхідність завезти ОСОБА_16 в м. Київ на консультацію, син допоміг завезти ОСОБА_16 в лікарню в м. Київ, а саме в інститут нейрохірургії. Тобто, він допомагав усіма можливими способами. Також, від ОСОБА_22 та її матері вона дізналась про те, що коли ОСОБА_17 захворів, він виявив бажання переписати частину будинку, в якому вони проживали з дружиною, на свою дружину ОСОБА_23 , тобто матір її невістки. Як він пояснював, він не хотів, щоб даний будинок дістався його сину від попереднього шлюбу. Через декілька років, після того, як ОСОБА_17 переніс інсульт, приблизно років два тому назад, він почав вимагати у своєї дружини переписати назад на нього дану частину будинку. В кінці минулого року ОСОБА_17 поїхав в санаторій в Крим. Його дружина ОСОБА_23 в той час поїхала в м. Москву на заробітки. З її слів, їй відомо про те, що ОСОБА_16 це дуже обурило, він погрожував їй фізичною розправою. Після того, як ОСОБА_17 повернувся з санаторію, ОСОБА_22 та діти продовжували ходити до нього додому. Однак, ОСОБА_20 до нього не ходив та з ним не спілкувався. Наскільки їй відомо, у ОСОБА_16 не було номера мобільного телефону ОСОБА_20 . Однак, приблизно з пів року тому назад ОСОБА_17 просив онука ОСОБА_24 дати йому номер мобільного телефону ОСОБА_20 , і той з дозволу сина дав даний номер ОСОБА_17 .

Заявлений цивільний позов вона підтримує в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, який просить суд задовільнити.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що вона проживає разом з дітьми ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_26 . З 14 листопада 2000 року вона проживала в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 . Її мати ОСОБА_23 , з 1987 року проживала з ОСОБА_17 . В 1989 році вони зареєстрували шлюб. Мати та її чоловік ОСОБА_17 проживали в одному будинку, який розташований в АДРЕСА_2 . Вона з чоловіком та дітьми проживала окремо в своєму будинку, який також знаходиться в м. Немирові. Чоловік ОСОБА_12 працював лікарем на Немирівському лікеро-горілчаному заводі. З чоловіком матері ОСОБА_17 , вони нормально спілкувались. В тому числі і чоловік ОСОБА_12 також нормально спілкувався з ним. Хоча, додому до матері та ОСОБА_16 більше ходила вона та діти. В 2006 році ОСОБА_17 переніс інсульт. В зв`язку з тим, що він постійно хворів, вона доволі часто приходила додому до ОСОБА_16 та матері. Саме в цей період, коли він знаходився в лікарні, він, з огляду на стан його здоров`я, виявив бажання зробити дарчу на будинок, в якому проживали її мати та ОСОБА_17 , на ім`я її матері. Взагалі, даний будинок, як і земельна ділянка, на якому він знаходиться, був оформлений на ОСОБА_16 . Даний будинок мати та ОСОБА_17 будували в той період, коли перебували в зареєстрованому шлюбі. З 2012 року ОСОБА_17 почав пред`являти її матері претензії з приводу того, що він переписав на неї частину їх будинку. Тобто, він почав вимагати у метері, щоб вона переписала даний будинок назад на нього. Наскільки вона знає, з даного приводу ОСОБА_17 жодного разу не звертався до суду та не намагався в судовому порядку вирішити це питання. Мати сказала ОСОБА_19 , що будинок вона поверне йому тоді, коли він переоформить на неї частину земельної ділянки під будинком, оскільки даний будинок вони будували разом. Взагалі, бували випадки, коли ОСОБА_17 бив матір. Неодноразово вона приходила до них з чоловіком з побоями. Однак, мати жодного разу не зверталась з даного приводу ні до працівників міліції, ні в суд, ні в лікарню. Коли в 2013 році конфлікт між ОСОБА_17 та її матір`ю через будинок, в якому вони проживали, став ще більшим, ОСОБА_17 став дуже агресивно відноситись до матері. Він не тільки бив її, а і не дозволяв їй лягати спати на ліжко, а спала вона в їх будинку на підлозі. Її чоловік ОСОБА_12 також знав про даний конфлікт. Однак, він ніколи не вмішувався в їх стосунки, так само як і вона та діти. Восени 2010 року, вона разом з чоловіком та дітьми прийшли додому до матері, так як допомагали їй рвати біля дому яблука. Коли вони знаходились у них дома, ОСОБА_17 ударив матір по обличчю металевою горілкою та розбив їй обличчя. Яка була причина того, що ОСОБА_17 ударив матір, вона сказати не може, так як не чула цього. Коли вона разом з чоловіком та дітьми підійшли до місця, де знаходились мати та ОСОБА_17 , то у матері було уже розбите обличчя. Мати розповіла потім про те, що ОСОБА_17 ударив її металевою горілкою в обличчя. Коли чоловік ОСОБА_12 побачив, що у матері розбите обличчя, він підбіг до ОСОБА_16 , узяв його руками за одяг, та штовхнув. При цьому він сказав, що до яких пір він буде бити матір. Більше між ОСОБА_17 та її чоловіком не було ні бійки ні сварки. Однак, з того часу чоловік перестав спілкуватись з ОСОБА_17 , ходити до них додому. Він міг лише підвезти її та дітей до будинку матері, однак, сам не заходив до них. Сам ОСОБА_17 ніколи до них додому не приходив.

В грудні місяці 2013 року її мати поїхала в м. Москву на заробітки. ОСОБА_17 в той час поїхав лікуватись в санаторій. З того часу ОСОБА_17 постійно говорив про те, що мати покинула його хворого, та не хоче віддавати будинок. По телефону мати та ОСОБА_17 домовились про те, що вона приїде в червні місяці, а саме 8 червня, та вони остаточно вирішать питання з їх будинком. За цей період вона та син продовжували ходити до ОСОБА_16 додому, допомагати йому. Її чоловік ОСОБА_27 жодного разу не приходив до нього додому. Також, він ніколи не розповідав про те, що вони будь-коли зустрічались з ОСОБА_17 в місті, чи в інших місцях. Ніколи не говорив про те, що між ними були якісь сварки чи конфліктні ситуації. При судовому розгляді нею заявлено цивільний позов, який вона повністю підтримує.

Потерпілий ОСОБА_7 суду надав аналогічні покази, що і потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Також вказав на те, що ним заявлений цивільний позов, який він повністю підтримує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показала, що вона з 1988 року проживає з ОСОБА_17 . В листопаді 1989 році вони офіційно зареєстрували шлюб з ОСОБА_17 . Також, в АДРЕСА_3 проживає її рідна донька від першого шлюбу ОСОБА_8 . У ОСОБА_22 є двоє дітей син ОСОБА_26 та дочка ОСОБА_25 . Донька ОСОБА_22 в листопаді 2000 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , який працював лікарем на Немирівському лікеро-горілчаному заводі. В 1988 році вони з дочкою переїхали жити в м. Немирів. З цього ж року, вона почала проживати з ОСОБА_17 . Спочатку вони жили на квартирі. Після чого в 1990 році разом з ОСОБА_17 розпочали будівництво будинку по АДРЕСА_2 . Після того, як побудували будинок, вони перейшли разом з ОСОБА_17 проживати в даний будинок. Після того, як дочка одружилась з ОСОБА_12 , вони спочатку жили в їхньому будинку. Після чого вони почали будувати свій будинок по АДРЕСА_3 . На той період дочка та зять проживали на квартирі. Гроші на будівництво надали батьки зятя ОСОБА_12 .

В 2006 році її чоловік ОСОБА_17 переніс інсульт. До цього часу зять ОСОБА_12 та чоловік ОСОБА_17 знаходились в нормальних стосунках. Вона ніколи не бачила, щоб він колись сварився з чоловіком.

Щодо їхніх стосунків з чоловіком, то спочатку, вони жили нормально. Між ними не було ніяких сварок. А з часом чоловік почав періодично її бити. Хоча вона ніколи жодного разу не зверталась з даного приводу ні в міліцію, ні в суд, ні в лікарню. Вона боялась сказати про це кому-небудь, оскільки їй було соромно. Після того, як чоловік переніс інсульт та знаходився в Немирівській ЦРЛ, він з огляду на стан його здоров`я, виявив бажання зробити дарчу на будинок, в якому проживали з чоловіком, на її ім`я. Взагалі, даний будинок, як і земельна ділянка, на якому він знаходиться, був оформлений на чоловіка ОСОБА_16 . Згідно даного договору чоловік дарував свою частину будинку, яка належала йому в спільному майні подружжя, на її ім`я. Земельну ділянку вони не переоформляли. Оригінали даних документів чоловік забрав собі. Після чого, починаючи з 2012 року чоловік почав пред`являти їй претензії з приводу того, що він переписав на неї частину будинку. Тобто, він почав вимагати, щоб вона переписала даний будинок назад на нього. З даного приводу чоловік жодного разу не звертався до суду та не намагався в судовому порядку вирішити це питання. Вона сказала йому, що будинок поверне йому тоді, коли він переоформить на неї частину земельної ділянки під будинком, оскільки даний будинок вони будували разом. З того часу чоловік почав дуже агресивно відноситись до неї. Він періодично бив її, знущався морально та фізично, погрожував вбивством. Її зять ОСОБА_12 також знав про їхні відносини з чоловіком. Однак, ніколи не вмішувався та не сварився з чоловіком. Восени 2010 року, її дочка та зять з дітьми прийшли до них додому допомагати рвати яблука. Нарвавши яблук, вона пішла до подвір`я, де знаходився чоловік. Коли вона запитала його, куди висипати яблука, чоловік почав кричати та виражатись до неї нецензурною лайкою і схопивши газову горілку та з силою ударив нею в обличчя та розбив до крові переносицю. В той час до них підійшли дочка та зять ОСОБА_12 Зять, побачивши її з розбитим обличчям, підбіг до чоловіка та схопив його за одяг. При цьому, він не наносив йому ніяких ударів, а лише відштовхнув та запитав його, до яких пір він буде її бити. Вона з дочкою почали заспокоювати зятя та сказали йому, щоб він відійшов від чоловіка, оскільки той схопив вила та замахнувся ними на зятя. Зять більше нічого чоловіку не робив. Коли зять виходив з подвір`я, чоловік вслід йому крикнув, що він його уб`є. З того часу зять перестав спілкуватись з чоловіком, та приходити до них додому. А чоловік неодноразово казав їй, що уб`є зятя, застрілить з обріза. Про обставини смерті зятя вона дізналась з телефонної розмови з донькою, так як на той час перебувала в м. Москва.

Свідок ОСОБА_28 суду показав, що проживає він в АДРЕСА_4 . Приблизно з 2011 року він почав спілкуватись зі своїм сусідом ОСОБА_17 , який проживає на сусідній вулиці Володарського. Даний чоловік на той час уже хворів. З його слів він знав про те, що він переніс інсульт. Проживав ОСОБА_17 разом з дружиною. Після перенесеної хвороби ОСОБА_17 доволі часто їздив лікуватись в санаторії. Тоді він просив його, щоб він доглядав за його господарством, оскільки він тримав кролів. Також, коли ОСОБА_17 знаходився дома, він періодично дзвонив по телефону та просив прийти до нього допомогти по господарству. Взагалі він приходив часто до ОСОБА_16 сам. Однак, бували випадки, коли приходив до нього додому разом зі своїм рідним братом ОСОБА_29 розмовах ОСОБА_17 часто жалівся на своє життя, говорив, що він переніс інсульт, а його усі покинули. Однак, подробиць свого сімейного життя та відносин з рідними він не розповідав. Приблизно в середині травня 2014 року, ОСОБА_17 подзвонив йому та, повідомив про те, що йому повинні привезти скутера, попросив прийти до нього додому допомогти його розгрузити. В цей же день біля 18.00 год., він разом з братом ОСОБА_24 прийшли додому до ОСОБА_16 . Біля господарства ОСОБА_16 знаходився легковий автомобіль іноземного виробництва, чорного кольору, здається, що марки «Хюндай». Коли вони зайшли на подвір`я, то ОСОБА_16 надворі не було. Тоді він підійшов до веранди будинку, відкрив двері та, не заходячи до будинку, покликав його. ОСОБА_17 крикнув, щоб він почекав. Вони з братом пішли до приміщення літньої кухні та сіли на лавку. Приблизно хвилин через 15 з будинку вийшов ОСОБА_17 . Разом з ним з будинку вийшов незнайомий молодий чоловік, якого він бачив вперше. Оскільки він добре запам`ятав його в обличчя, тому стверджує, що в судовому засіданні цим чоловіком є ОСОБА_11 ОСОБА_17 та ОСОБА_11 підійшли до них. ОСОБА_17 зайшов в підсобне приміщення, де він зазвичай зберігає яблука та також там знаходились піддони. Через декілька хвилин ОСОБА_17 вийшов з приміщення. При цьому він ніс в руках невеликий згорток. Точніше, пакет білого кольору, який був згорнутий, довжиною біля 15 см. Здається, що даний пакет був не дуже об`ємний. Що в ньому знаходилось, сказати не може, та як ОСОБА_17 при них його не розгортав, та що в ньому знаходиться не казав. ОСОБА_17 передав даний пакет незнайомцю, після чого останній пішов від них.

Свідок ОСОБА_30 надав суду покази аналогічні тим, що і свідок ОСОБА_28 , але разом з тим, вказав, що він не може стверджувати, що саме ОСОБА_11 , є тим чоловіком якого він бачив у ОСОБА_16 разом зі своїм братом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду показав, що ОСОБА_12 являвся його батьком, в якого з дідом ОСОБА_17 , останнім часом склались неприязні стосунки, із-за того, що батько заступився за бабушку, коли ОСОБА_17 її побив. Після того, батько не спілкувався з дідом взагалі. Весною 2014 року, ОСОБА_17 зателефонував до нього на мобільний і попросив номер мобільного телефону батька. Після цього він розповів батькові про дану розмову, і той не заперечив, щоб він дав дідові номер мобільного телефону батька.

Свідок ОСОБА_31 суду показав, що 5.06.2014 року, він проходив по вулиці 25 років Жовтня м. Немирів, в напрямку центра. Він йшов по тротуару з коляскою з дитиною. На тротуарі він побачив автомобіль «Део Ланос», який заважав йому пройти. Обходячи вказаний автомобіль, він заглянув всередину і побачив там чоловіка, який лежав схиляний до переднього пасажирського сидіння, а також кров в автомобілі. Тому, він зразу же викликав швидку. По приїзду швидкої було виявлено, що чоловік був вбитий. Автомобіль стояв на тротуарі, впершись передньою частиною в стовп електроопори.

Свідок ОСОБА_32 суду показав, що він був понятим, при тому, як зі ставка в м. Немирів, водолази дістали обріз рушниці, який був оглянути та упакований. На упаковці він ставив свої підписи.

Свідок ОСОБА_33 підтвердила покази свідка ОСОБА_34 щодо виявлення обрізу рушниці, надавши аналогічні покази.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця події від 5.06.2014 року та фототаблицею до нього (т.2 а.с. 43-49, 52-81), відповідно до якого на вулиці 25 років Жовтня м. Немирова, виявлено автомобіль марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3 , в якому знаходився труп гр. ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_12 та фототаблицею до нього (т.2 а.с. 82-84, 85-88);

- протоколами додаткового огляду автомобіля «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3 (т.2 а.с. 97-98, 99-101);

- протоколом обшуку від 7.06.2014 року домогосподарства ОСОБА_35 за адресою АДРЕСА_5 , відповідно до якого у вказаному домогосподарстві було виявлено та вилучено речі. (т.2 а.с. 116-118);

- протоколом обшуку від 7.06.2014 року домогосподарства ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до якого в домогосподарстві виявлено патрони до мисливської рушниці 16 кал. та стріляну гільзу, які знаходились в середині металевих стовпчиків, які є огорожею домогосподарства та фототаблицею до нього (т.2 а.с. 124-126, 128-139);

- протоколом обшуку від 7.06.2014 року домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_11 , в ході якого виявлено та вилучено автомобіль, який використовувався ОСОБА_11 , а також одяг останнього та мобільний телефон моделі «Нокіа» (т.2 а.с.145-147);

- протоколом огляду автомобіля «HYNDAI ACCENT» державний номерний знак НОМЕР_2 (т.2 а.с. 149-153);
- протоколом огляду місця події від 8.06.2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого у водоймі м. Немирів виявлено обріз мисливської рушниці (т.2 а.с. 163-164, 167-171);
- висновком судово-медичної експертизи № 79 від 3.07.2014 року, відповідно до якого при експертизі ОСОБА_12 виявлено ушкодження у вигляді вогнепальної рани в потилочній ділянці голови справа, що підтверджується її формою та дефектом тканини, мінус тканина, розтрощенням кісток та основи черепу, забій та розміщення речовини головного мозку з частковою втратою речовини головного мозку, гострої крововтрати.
Дані ушкодження виникли від пострілу з вогнепальної зброї, який мав дробовий заряд, що підтверджується виявленням металевих кульок пижа в черепній порожнині, до складу металевих кульок входить свинець, що підтверджується судово-криміналістичним дослідженням.
Вищевказані ушкодження мають ознаки прижиттєвого утворення та могли виникнути можливо, 5.06.14 року та за обставин на які вказує підозрюваний ОСОБА_11 та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння.
Виключається можливість, що після нанесення вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_12 міг самостійно рухатись, говорити, кликати на допомогу, керувати автомобілем.
Враховуючи тяжкість черепно-мозкової травми, експерт рахує, що вони не сумісні із життям ОСОБА_12 .
Крім вогнепальної рани в області голови на тілі ОСОБА_12 характерних слідів, які б вказували на боротьбу чи самооборону не виявлено.
Медичних даних в якому положенні знаходився ОСОБА_12 в момент нанесення йому тілесних ушкоджень немає, але не виключена можливість, що в момент пострілу останній знаходився в сидячому положенні задньою поверхнею по відношенню до особи, яка здійснювала постріл, що не суперечить показам підозрюваного ОСОБА_11 .
Враховуючи характер ушкоджень (характер рани), розривної дії заряду, розтрощення кісток склепіння та основи черепу, можливо говорити про те, що постріл було здійснено з близької відстані, а відсутність додаткових факторів пострілу може бути пов`язано з можливою перешкодою в момент пострілу, що не суперечить показам підозрюваного ОСОБА_11 (постріл зроблений через поліетиленовий пакет в якому знаходився обріз). Раневий канал проходить майже горизонтально, під незначним кутом до 5 градусів вверх, сліпо закінчується в області клиновидної кістки, решітчастої кістки.

Смерть гр. ОСОБА_12 наступила від сліпого вогнепального поранення голови з розтрощенням кісток склепіння та основи черепу, забоєм та розміщенням головного мозку, частково втратою речовини головного мозку та гострою крововтратою. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Експерт рахує, що після нанесеної вищевказаної травми, смерть ОСОБА_12 могла наступити, як відразу та невеликий проміжок часу, відрахований в секундах до хвилини.

При судово-хімічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_12 етиловий спирт не встановлений. (т.2. а.с. 205-208);

- висновком судово-медичної експертизи № 894 від 27.06.2014 року, відповідно до якої, під час судово-медичного обстеження ОСОБА_11 (8.06.2014 року) об`єктивних ознак тілесних ушкоджень не виявлено. (т.2 а.с. 233);

- висновком судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 161 від 3.07.2014 року, відповідно до якого, на наданому для дослідження марлевому тампоні, яким «зроблено змив з правої руки ОСОБА_11 », виявлено сліди нітрит-іонів, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху, але сукупність речовин, яка категорично свідчить про наявність продуктів пострілу, не виявлена. На наданому для дослідження марлевому тампоні, яким «зроблено змив з лівої руки ОСОБА_11 », виявлено сліди нітрит-іонів, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху, але сукупність речовин, яка категорично свідчить про наявність продуктів пострілу, не виявлена. (т.3 а.с. 38-42);

- висновком судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 149 від 7.06.2014 року, відповідно до якого, на поверхнях наданих на фрагменту марлевої тканини та фрагментів полімерного матеріалу виявлено сліди нітрит-іонів та сліди дифеніламіну, які є характерними для продуктів пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху. (т.3 а.с. 54-57);

- висновком судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 148 від 11.06.2014 року, відповідно до якого, на двох чохлах із підголовників передніх автомобільних сидінь, на ватному тампоні, який просочений речовиною сіро-коричневого кольору, що поіменований в постанові про призначення судової експертизи як «змив з внутрішньої поверхні лобового скла напроти сидіння водія» та на фрагменті тканини світло-сірого кольору, що поіменована в постанові про призначення судової експертизи як «вирізка зі стелі автомобіля з плямами темного кольору» - виявлено сліди нітрит-іонів та сліди дифеніламіну, які є характерними для продуктів пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху. (т.3 а.с. 70-76);

- висновком судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 150 від 12.06.2014 року, відповідно до якого, на наданих на дослідження футболці та спортивних штанах, які вилучені «під час проведення розтину трупа ОСОБА_12 », виявлено сліди нітрит-іонів, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху, але сукупність речовин, яка категорично свідчить про наявність продуктів пострілу, не виявлена. (т.3 а.с. 112-116);

- висновком судово-балістичної експертизи № 290-Б від 6.06.2014 року, відповідно до якого предмети виявлені та вилучені 5.06.2014 року в м. Немирів Вінницької області, у салоні автомобіля «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3 , в якому знаходився труп ОСОБА_12 , являються:

предмет, є частиною бойового припасу - стріляною картечиною, яка використовується для споряджання патронів до гладкоствольної мисливської зброї. Дана картечина могла бути стріляна в складі мисливського патрону з гладкоствольної вогнепальної зброї.

2 (два) предмети, являються частинами бойових припасів - стріляними прокладками, які використовуються для спорядження мисливських патронів 16 калібру.

4 (чотири) паперові предмети, являються частинами бойових припасів - стріляними пижами, які використовуються для спорядження мисливських патронів 16 калібру.

П`ять предметів, є частинами бойових припасів - стріляними картечинами, які використовуються для спорядження патронів до гладкоствольної мисливської зброї.

Дані картечини могли бути стріляні в складі мисливського патрону з гладкоствольної вогнепальної зброї. (т.3 а.с. 166-171);

- висновком судово-балістичної експертизи № 291-Б/153 від 4.07.2014 року, відповідно до якого обріз мисливської рушниці, який був виявлений та вилучений 08.08.2014 року під час проведення огляду водойми в м. Немирів біля вулиці Володарського, на дні ставу, є гладкоствольною вогнепальною зброєю - обрізом мисливської рушниці моделі «J.P.SAUER&SOHN SUHL», № НОМЕР_1 , 16 калібру, виробництва Німеччини, заводського виготовлення.

Обріз мисливської рушниці придатний для стрільби мисливськими патронами 16 калібру.

Провести постріли з обрізу мисливської рушниці «J.P.SAUER&SOHN SUHL» № НОМЕР_1 , без натискання на спускові гачки - не можливо.

4 (чотири) патрони вилучені 7.06.2014 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 в АДРЕСА_2 , є бойовими припасами до мисливської вогнепальної зброї - мисливськими патронами 16 калібру, призначеними для стрільби з гладкоствольних мисливських рушниць 16 калібру, споряджені 2 (два) патрони дробом (шротом) саморобним способом, 1 (один) патрон кулею саморобним способом, 1 (один) патрон картеччю заводським способом.

Патрони придатні для стрільби.

Гільза, яка була вилучена 07.06.2014 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 в АДРЕСА_2 , була ідентично споряджена до патрону № 1.

Гільза, яка була вилучена 07.06.2014 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 в АДРЕСА_2 , відстріляна з правого ствола обрізу мисливської рушниці моделі «J.P.SAUER&SOHN SUHL» № НОМЕР_1 , виробництва Німеччини.

В правому та лівому каналах ствола, наданого на дослідження обрізу мисливської рушниці, «який був виявлений під час огляду ставу в м. Немирів по вул. Володарського» виявлено сліди нітрит- та нітрат-іонів, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху, але сукупність речовин, яка категорично свідчить про наявність продуктів пострілу, не виявлена та слідів сукупності вуглеводнів,характерних для нафтопродуктів не виявлено. (т.3. а.с. 181-195);

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 336 від 15.07.2014 року, згідно якої в плямах на носовій хустинці (об`єкт № 1), вилученій під час обшуку в господарстві ОСОБА_16 , встановлено наявність крові людини, при серологічному дослідженні якої встановлено антиген В.

Таким чином, кров у вказаному об`єкті може відноситись до групи В з ізогемаглютинином анти-А,що не виключає походження її як від ОСОБА_12 , так і від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові (т.4. а.с. 75-76);

- висновком амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи № 192 від 14.07.2014 року, відповідно до якої, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_11 на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_11 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В теперішній час ОСОБА_11 на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності.

В теперішній час ОСОБА_11 може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_11 не потребує.

Характер інкримінованого ОСОБА_11 діяння виключає наявність у нього в досліджуємий період будь-яких інтенсивних емоційних переживань, в тому числі і стану фізіологічного афекту.

ОСОБА_11 , з урахуванням його індивідуально-психологічних властивостей, емоційного стану, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища, міг усвідомлювати реальний зміст своїх дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки. (т.4 а.с. 93-96);

- висновком судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 200 від 19.09.2014 року, відповідно до якого, на наданих на експертизу марлевих тампонах, якими були зроблені змиви з керма автомобіля, з ричагів на кермі автомобіля, з внутрішніх дверних ручок переднього водійського сидіння виявлено сліди нітрит-іонів, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу нітроцелюлозного (бездимного) пороху, але сукупність речовин, яка категорично свідчить про наявність продуктів пострілу, не виявлена. (т.4 а.с. 133-136);

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_11 від 20.06.2014 року та відеозаписом до нього, відповідно до якого останній розповідає та вказує на місцевості про обставини вчиненого злочину. (т.4 а.с. 177-182);

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_17 від 16.06.2014 року та відеозаписом до нього, відповідно до якого останній надав покази щодо оплати коштів ОСОБА_11 , а також поміщення патронів та стріляної гільзи в металевий стовпчик, який є огорожею його домогосподарства, а також обставини щодо викидання обрізу мисливської рушниці у водойму. (т.4 а.с. 227-229);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках, відповідно до якого свідок ОСОБА_28 вказав на фото ОСОБА_11 ,зазначивши, що саме дану особу він бачив в домогосподарстві ОСОБА_16 (т.5 а.с. 42-43);

- протоколом результатів здійснення негласної слідчої дії (аудіо відео контролю) стосовно ОСОБА_16 , в якому відображена розмова останнього щодо обставин вчиненого злочину (т.5 а.с. 63-64);

- протоколом результатів здійснення негласної слідчої дії (аудіо відео контролю) стосовно ОСОБА_11 , в якому відображені розмови останнього щодо обставин вчиненого злочину (т.5 а.с. 65-66);

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, судом враховано, що у сторін не виникло сумнівів щодо їх допустимості та достовірності, окрім, як в сторони захисту сумнівів щодо допустимості як доказу заяви написаної власноручно ОСОБА_11 на адресу начальника УМВС України у Вінницькій області.

Вирішуючи питання щодо допустимості вказаного доказу, судом враховано вимоги ст. 84-86 КПК України, а відтак вказаний доказ не може бути допустимим так, як він отриманий в порядку, що не встановлений цим Кодексом.
Разом з тим, даючи оцінку доводам обвинуваченого про відсутність умислу спрямованого на вбивство ОСОБА_12 , суд вважає, що вони в повній мірі спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 370 КПК України. Крім того, суд вважає, що умисел обвинуваченого ОСОБА_11 на вбивство випливає з обставини, які передували вчиненню злочину, а саме попередня домовленість та оплатність послуг ОСОБА_11 , дії останнього щодо купівлі та використання сім-карти для телефонних дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_12 , з метою запобігання його викриття, а також надуманий привід для зустрічі. Також, спосіб вчинення та знаряддя злочину, використання наданого обрізу мисливської рушниці, який був попередньо заряджений та знятий запобіжник, поміщення зброї до поліетиленового пакету та механізм нанесення ушкоджень, ззаду в потиличну область голови, що узгоджується з висновком судово-медичної експертизи.
За вказаних обставин, суд вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_11 , які не знайшли свого об`єктивного підтвердження, є одним із способів його захисту для уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), кваліфікуючою ознакою якого являється умисне вбивство з корисливих мотивів та вчинене на замовлення, де останній виступає виконавцем злочину, доведена в судовому засіданні в повному обсязі, тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п. 6 п. 11 КК України, що узгоджується з позицією Верховного Суду України викладену в п. п. 10, 15 Постанови № 2 Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи».

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд вважає, є часткове визнання вини, активне сприяння в розкритті злочину.

Обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин, судом не встановлено.

Враховуючи викладені у вироку обставини справи та особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, приймаючи до уваги тяжкість скоєного ним злочину і наслідки, що настали, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, призначити покарання обвинуваченому в умовах ізоляції його від суспільства,у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної ч.2 п. п. 6, 11 ст. 115 КК України, з конфіскацією в дохід держави усього належного обвинуваченому на праві власності майна, яке останній повинен відбувати.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілими, з врахуванням встановленої в судовому засіданні вини обвинуваченого, а також виділенням матеріалів провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , на підставі ст. ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню,

Так, стягненню в повному обсязі з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_8 підлягає завдана матеріальна шкода в сумі 29696,50 грн., як витрати понесенні на поховання та поминальні обіди, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами (т.1 а.с. 193-195). Стосовно заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих, то враховуючи ту обставину, що останні зазнали моральних страждань, які супроводжувались психологічними переживаннями пов`язаними з втратою чоловіка потерпілою ОСОБА_8 , втратою єдиного сина потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд, з врахуванням вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, вважає, що еквівалентом грошового стягнення, яке підлягає відшкодуванню обвинуваченим, буде стягнення коштів в сумі по 125000 грн. відповідно кожному потерпілому.

Щодо запобіжного заходу, суд вважає, що підстав для його зміни немає.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 необхідно рахувати з моменту затримання, тобто з 7.06.2014 року, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбуття покарання.

Відповідно до ст. 330 КПК України, вирішуючи питання речових доказів, суд вважає, що:

- шматок газетного листа, чохол для керма автомобіля, 2 недопалки сигарет, 3 фрагменти обшивки автомобільного сидіння, 2 частини чохла з підголовника автомобіля, вирізку з тканини зі стелі автомобіля, 2 підголовника з сидінь, фрагмент полімерного матеріалу, металевий предмет сірого кольору, 2 пижі, предмет з полімерного матеріалу чорного кольору, чотири паперових прокладки, 6 металевих предметів сірого кольору, 2 килимка автомобільних, чоловічу футболку, спортивні штани, чоловічу сорочку з коротким рукавом світло-коричневого кольору, носову хустинку, мобільний телефон марки «Нокіа», вилучений у ОСОБА_16 , аркуш з зошита з рукописним текстом-розпискою та паперовий конверт з надписом «1000 $», - зберігати в камері зберігання речових доказів Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області до розгляду справи відносно ОСОБА_16

- 4 патрони мисливських, одна стріляна гільза, двухствольний обріз мисливської рушниці марки «J.P.SAUER&SOHN SUHL» № НОМЕР_1 , маркувальні позначки: « НОМЕР_1 » - зберігати у ВРЗ та озброєння УМЗ УМВС України у Вінницькій області до розгляду справи відносно ОСОБА_16 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа», мобільний телефон марки «Самсунг», мобільний телефон марки «Філіпс», мобільний телефон марки «Нокіа», вилучені при проведенні обшуку в смт. Теплик за місцем проживання ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Нокіа 3310», вилучений під час проведення обшуку в господарстві ОСОБА_35 , автомобіль марки «Hyndai Accent» номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_35 - повернути ОСОБА_35

- мобільний телефон марки «Флай» та СІМ-карту оператора «Лайф» номер НОМЕР_4 , автомобіль марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3 , кошти в сумі 3500 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання судових витрат за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 196,56 грн., експертизи матеріалів, речовин та виробів - 2217,70 грн., вибухотехнічних експертиз - 1774,08 грн., експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них - 1474,56 грн., судово-балістичних експертиз - 1180,62 грн., молекулярно-генетичних експертиз - 25724,16 грн., вибухотехнічної експертизи - 591,36 грн., суд вважає, що вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_11 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п. 6 п. 11 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави усього належного обвинуваченому на праві власності майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_11 рахувати з моменту затримання, з 7.06.2014 року, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбуття покарання.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_8 кошти в сумі 29696,50 грн. за спричинену матеріальну шкоду та на користь потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 125000 грн. кожному за завдання моральної шкоди.

Речові докази по справі:

- шматок газетного листа, чохол для керма автомобіля, 2 недопалки сигарет, 3 фрагменти обшивки автомобільного сидіння, 2 частини чохла з підголовника автомобіля, вирізку з тканини зі стелі автомобіля, 2 підголовника з сидінь, фрагмент полімерного матеріалу, металевий предмет сірого кольору, 2 пижі, предмет з полімерного матеріалу чорного кольору, чотири паперових прокладки, 6 металевих предметів сірого кольору, 2 килимка автомобільних, чоловічу футболку, спортивні штани, чоловічу сорочку з коротким рукавом світло-коричневого кольору, носову хустинку, мобільний телефон марки «Нокіа», вилучений у ОСОБА_16 , аркуш з зошита з рукописним текстом-розпискою та паперовий конверт з надписом «1000 $», - зберігати в камері зберігання речових доказів Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області до розгляду справи відносно ОСОБА_16

- 4 патрони мисливських, одна стріляна гільза, двухствольний обріз мисливської рушниці марки «J.P.SAUER&SOHN SUHL» № НОМЕР_1 , маркувальні позначки: « НОМЕР_1 » - зберігати у ВРЗ та озброєння УМЗ УМВС України у Вінницькій області до розгляду справи відносно ОСОБА_16 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа», мобільний телефон марки «Самсунг», мобільний телефон марки «Філіпс», мобільний телефон марки «Нокіа», вилучені при проведенні обшуку в смт. Теплик за місцем проживання ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Нокіа 3310», вилучений під час проведення обшуку в господарстві ОСОБА_35 , автомобіль марки «Hyndai Accent» номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_35 - повернути ОСОБА_35

- мобільний телефон марки «Флай» та СІМ-карту оператора «Лайф» номер НОМЕР_4 , автомобіль марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3 , кошти в сумі 3500 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 196,56 грн., експертизи матеріалів, речовин та виробів - 2217,70 грн., вибухотехнічних експертиз - 1774,08 грн., експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них - 1474,56 грн., судово-балістичних експертиз - 1180,62 грн., молекулярно-генетичних експертиз - 25724,16 грн., вибухотехнічної експертизи - 591,36 грн.,

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3