У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.,

суддів

Кузьменко
О.Т., Пошви Б.М.,

за участю прокурора засудженого його захисника

ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 20 вересня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 25 травня 2007 року.

Цим
вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця м. Сімферополя, судимості
не має,

за ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ч. 4 ст. 187 КК
України на 12 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На
підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1. остаточно призначено - 14 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_1. на відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_4. 96750 грн. та судові витрати, пов'язані з
проведенням експертиз, в сумі 1200 грн.
46 коп. на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим.

ОСОБА_1. засуджено за вчинення умисних
злочинів при наступних обставинах.

У листопаді 2006 року ОСОБА_1.
вступив у злочинну змову з іншою особою, кримінальна справа щодо якого виділена
в окреме провадження, на вчинення
розбійного нападу на ОСОБА_4. і вбивство останнього з корисливих мотивів.

З цією метою 29 листопада 2006 року
близько 10 години ОСОБА_1. та інша особа прибули за місцем проживання
потерпілого у квартиру АДРЕСА_1у м. Сімферополі.

Увірвавшись у житло, вони напали на ОСОБА_4. і з метою його вбивства з корисливих спонукань заподіяли ножем численні різані поранення шиї та
проникаюче поранення грудної клітки,
що призвело до розвитку геморрогічного шоку тяжкого ступеню, що відноситься до
тяжких тілесних ушкоджень,
небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_4. знепритомнів.

Уважаючи, що злочинна змова на вбивство ОСОБА_4. доведена
до кінця, ОСОБА_1. та інша особа заволоділи майном потерпілого - діамантами,
ювелірними виробами із золота та грішми на загальну суму 84250

грн. і з місця вчинення злочину втекли.

Однак свій умисел на
позбавлення життя ОСОБА_4. ОСОБА_1. і його співучасник до кінця не довели з
причин, які не залежали від їх волі, оскільки
потерпілому своєчасно була надана медична допомога, внаслідок чого він
залишився живий.

За змістом касаційної
скарги та доповнень до неї засуджений ОСОБА_1. стверджує про незаконність вироку з огляду на те,
що інкримінованих йому дій він не вчиняв і засуджений безпідставно, а висновки
суду про його винуватість ґрунтуються на суперечливих та неналежних доказах,
здобутих унаслідок застосування незаконних методів слідства, в тому числі і
його показаннях на досудовому слідстві, в яких він себе обмовив, а також
неправдивих показаннях потерпілого. Указує також про відсутність доказів щодо
кількості та вартості викрадених у потерпілого цінностей та безпідставність
задоволення судом цивільного позову останнього. У зв'язку з невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам справи, неналежною оцінкою доказів,
однобічністю й неповнотою досудового та судового слідства просить вирок
скасувати, а справу направити на нове розслідування.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали касаційну
скаргу засудженого, прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної
скарги і вважала вирок законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали справи,
доводи касаційної скарги та доповнень до неї, заперечення потерпілого, колегія
суддів уважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновок
суду про винуватість ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованих злочинів відповідає фактичним обставинам справи й
підтверджується наявними доказами, які судом всебічно й повно досліджені та
правильно оцінені.

Так,
потерпілий ОСОБА_4.
у судовому засіданні пояснив, що 29.11. 2006 р. приблизно о 10 годині в його
житло ввірвались дві особи, один із яких був у масці, а інший без маски. Останній - ОСОБА_1., якого під час досудового слідства він
упізнав, тримав у руці ніж. Нападники, повідомивши, що у них знаходиться його
син, вимагали від нього гроші та цінності, повалили на підлогу, зв'язали руки й ноги скотчем та стали шукати у квартирі
цінності. ОСОБА_1. перетягнув його спочатку на кухню, де заклеїв рота скотчем,
а потім - у ванну кімнату, і, намотавши на руку рушник, завдав йому кілька
ударів ножем в область шиї та горла. Далі він відчув удари ножем у спину, після чого втратив свідомість.

Прийшовши до тями, зумівши
розв'язатись, почав кликати на допомогу та
викликав по телефону своїх
знайомих ОСОБА_5. та ОСОБА_6.

Нападники викрали з квартири гроші,
діаманти та ювелірні вироби із золота загальною вартістю 84 250 грн.

Потерпілий стверджував, що добре
запам'ятав риси обличчя ОСОБА_5., маючи медичну освіту та хист до малювання,
описав його прикмети, на підставі яких художником був виготовлений портрет
злочинця. В подальшому при пред'явленні до впізнання, спочатку по фотографії, а
потім і серед осіб, він упізнав у
ОСОБА_5. одного з нападників, який був без маски. Саме він завдав йому удари ножем в область
шиї.

Суд обгрунтовано визнав показання
потерпілого достовірними, оскільки вони
підтверджуються іншими наявними у справі доказами.

Зокрема, із протоколу огляду місця
події у квартирі № АДРЕСА_1в м. Сімферополі вбачається, що у квартирі розкидані
речі, на підлозі в різних місцях знаходяться фрагменти скотчу, в ванній кімнаті
виявлені сліди крові.

Про обстановку у квартирі після
вчиненого на чоловіка нападу вказала і свідок ОСОБА_6. Також вона пояснила про
викрадення з квартири ювелірних прикрас.

Свідки ОСОБА_8. та ОСОБА_6.
пояснили, що вказаного дня близько 11 години, дізнавшись про напад
на їх товариша ОСОБА_4., негайно приїхали до нього додому. Потерпілий
знаходився біля під'їзду, був весь закривавлений та у важкому стані, із
трудом зумів пояснити, що на нього
напали дві особи та порізали його ножем.

За висновками судово-медичних експертиз ОСОБА_7.
спричинені численні колото-різані поранення грудної клітки, різані поранення
м'яких тканин шиї з пошкодженням підщелепної артерії й судин, що потягли розвиток геморрогічного шоку тяжкого ступеня,
які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Без своєчасного надання
медичної допомоги могла настати смерть потерпілого.

Наведеними доказами підтверджуються
показання ОСОБА_4. про обставини скоєного на нього нападу, характер застосованого насильства та корисливий
мотив дій злочинців.

З протоколів впізнання вбачається, що
ОСОБА_4. як по фотокартці, так і
безпосередньо, упізнав ОСОБА_1. як одного з нападників, який був без маски та
спричинив йому ножові поранення в області шиї.

Під час досудового слідства в явці з повинною від
29.12.2006 р., при допиті в цей же день підозрюваним у вчиненні розбійного
нападу, в показаннях при відтворенні обстановки й обставин події 30.12.2006 р.
та при допиті прокурором ОСОБА_1.
визнав, що за попередньою змовою з особою на ім'я ОСОБА_9 за пропозицією останнього, маючи
намір заволодіти грошовими коштами та ювелірними виробами, ввірвались у квартиру, де мешкав
ОСОБА_4., вчинили на нього напад. Він,
ОСОБА_1., застосовуючи прийом, поклав ОСОБА_4. на підлогу, потім вони зв'язали йому руки заздалегідь придбаним скотчем, і стали шукати цінності. Коли ОСОБА_9 їх
знайшов, він передав йому ніж, схожий на мисливський, та запропонував ним
ударити потерпілого. Удвох вони затягли ОСОБА_4. у ванну кімнату, де він,
ОСОБА_1., намотавши на руку рушник, завдав кілька ударів ножем в область шиї
потерпілого, від чого той утратив свідомість, а ОСОБА_9, забравши у нього ніж,
кілька разів ударив ним ОСОБА_4. у спину. Коли потерпілий перестав ворушитись,
вони залишили квартиру. ОСОБА_9 дав йому 200 доларів США, а решту коштів обіцяв
дати пізніше. При вчиненні нападу ОСОБА_9 мав на обличчі маску, він же був без
маски.

Наведеними показаннями ОСОБА_1. підтверджуються
показання потерпілого про те, що саме засуджений разом з іншою невстановленою
особою з корисливих мотивів учинив напад на нього, безпосередньо застосовував
насильство і заподіяв ножем тяжкі тілесні ушкодження.

Доводи касаційної скарги засудженого про те, що ці
його показання здобуті внаслідок застосування насильства та погроз із боку
працівників міліції, спростовуються матеріалами справи.

Так, засуджений стверджує, що такі незаконні
методи застосовувались до нього 27-29.12.2006р. працівниками міліції
Залізничного РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України в Автономній Республіці
Крим.

Разом із тим, при судово-медичному освідуванні у
ОСОБА_1. 28-30.12.2006р. не виявлено тілесних ушкоджень, які б підтверджували
застосування до нього насильства з боку працівників міліції.

З показань ОСОБА_1., який уперше допитаний
начальником слідчої частини вказаного підрозділу міліції 29.12.2006р. як
свідок, убачається, що він категорично заперечував причетність до злочинів.
Лише після проведення впізнання та очної ставки з потерпілим, який викрив його
як учасника злочину, ОСОБА_1. написав явку з повинною та при наступних допитах,
у тому числі й прокурором, докладно пояснив про обставини вчинення злочинів.
При цьому зазначені покази містять деталі, які могли бути відомі лише
безпосередньому учаснику події.

Посилання засудженого на те, що обставини злочинів
йому стали відомі з показань потерпілого на очній ставці, є надуманими,
оскільки зі змісту показань потерпілого при проведенні цієї слідчої дії
вбачається, що вони не містять детальних пояснень щодо обставин учиненого на
нього нападу.

Крім того, із долученої до справи копії протоколу
судового засідання від 30.12.2006р. видно, що при розгляді питання про обрання
ОСОБА_1. запобіжного заходу він також визнав, що вчинив розбійний напад на
потерпілого і будь-яких скарг на дії працівників міліції не заявляв.

Свідки ОСОБА_10. та ОСОБА_11., поняті при
проведенні відтворення обстановки й обставин події у квартирі потерпілого,
підтвердили, що під час цієї слідчої дії
ОСОБА_1. показання давав добровільно, змістовно й самостійно, вільно
пересувався по квартирі, добре орієнтувався в навколишній обстановці.

Не грунтуються на вимогах закону та матеріалах
справи і доводи засудженого в доповненні до касаційної скарги про те, що його
показання, в яких він визнавав вину, не є допустимим доказом, так як здобуті з
порушенням передбаченого законом порядку зібрання доказів через незаконне
утримання під вартою в період 26.12.-29.12. 2006 р. та його права на захист.

Так, по справі встановлено, що відповідно до постанови Сімферопольського МУ
ГУМВС України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_1. затриманий 26.12.2006 р. на
строк 3 доби в порядку ст. 263 КУпАП. Дана постанова не оскаржена, чинна на
даний час, а тому підстав вважати її незаконною немає.

Після проведення 29.12.2006р. упізнання та очної ставки з потерпілим, при яких
останній указав на ОСОБА_1. як на одного з нападників, засуджений власноручно
написав явку з повинною, йому роз'яснені права підозрюваного, в тому числі й
право мати захисника, від участі якого ОСОБА_1. відмовився. Далі в цей же день
при допиті підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК
України, ОСОБА_1. визнав вину, після чого був затриманий відповідно до ст. 115
КПК України. При повторних неодноразових роз'ясненнях прав ОСОБА_1. знову
відмовлявся від участі захисника. Дані про те, що відмова ОСОБА_1. від участі
захисника носила вимушений характер, відсутні.

В подальшому за його клопотанням захисник був
допущений до участі у справі, в тому числі він брав участь у допиті ОСОБА_1.
обвинуваченим за ч. 4 ст. 187 КК України.

Не свідчить про порушення органами досудового
слідства права ОСОБА_1. на захист і та
обставина, що кримінальна справа порушена і деякий час розслідувалась за
ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, а не ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки
відповідно до закону юридична оцінка протиправного діяння органом досудового
слідства дається в залежності від зібраних доказів і на певних етапах може
змінюватись.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджуються
доводи касаційної скарги засудженого щодо застосування до нього під час досудового
слідства незаконних методів та порушення його права на захист.

Відсутні підстави вважати, що потерпілий обмовив
ОСОБА_1. щодо його участі у нападі, як про це стверджує засуджений у касаційній
скарзі. Наявним у його показаннях деяким
неточностям потерпілий дав пояснення, обгрунтовуючи їх тяжким станом
здоров'я внаслідок отриманих травм, що
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_1. й ОСОБА_6. та висновками
судово-медичних експертиз.

Судом перевірялось висунуте ОСОБА_1. алібі, яке
обгрунтовано визнано надуманим, оскільки спростовується вказаними доказами.

Крім того, сам ОСОБА_1. давав суперечливі
пояснення щодо проведення часу в день скоєння нападу на потерпілого. Зокрема,
при допиті 29.12.2006р. ОСОБА_1. вказував, що 29.11. 2006 р. до 11 год. 20 хв.
знаходився за місцем проживання, після чого із співмешканкою ОСОБА_12. ходили
на базар купували подарунок його синові і повернулись о 13 годині, а 18.01.2007
р. указував, що не пам'ятає, де знаходився в день нападу на ОСОБА_4. У судовому
засіданні ОСОБА_1. підтвердив показання
ОСОБА_12. про те, що в цей день
вони ходили в магазин щоб придбати речі для співмешканки та на базар за
продуктами. При цьому стверджував, що з дому вони вийшли о 10 годині.

Враховуючи наведене, суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_12., в частині
підтвердження нею алібі ОСОБА_1., обгрунтовано визнав їх недостовірними.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами засудженого про недоведеність наявності у потерпілого ОСОБА_4. вказаних у вироку ювелірних виробів
та їх вартість. Дані обставини встановлені показаннями потерпілого, який
змістовно і докладно їх описав, зобразив ескізи та вказав відповідну
вартість кожного виробу, що підтвердила і його дружина свідок ОСОБА_6.

Таким чином, при перевірці справи не встановлено порушень
кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і вплинути на обгрунтованість його висновку про доведеність винуватості
ОСОБА_1. у вчиненні вказаних злочинів.
Такий висновок суду грунтується на доказах, зібраних в установленому законом
порядку, досліджених судом із достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

Злочинні дії засудженого кваліфіковані правильно. Міра покарання відповідає
ступені тяжкості вчинених злочинів та даним про особу винного.

Цивільний позов потерпілого щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої
йому злочинними діями засудженого, обгрунтовано визнано судом доведеним.

Підстави для скасування вироку та направлення справи на нове розслідування,
як про це вказується в касаційній скарзі та доповненнях до неї, відсутні.

Враховуючи
наведене та керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 25 травня 2007 року щодо нього - без зміни.

СУДДІ:

РЕДЬКА А.І.
КУЗЬМЕНКО О.Т.
ПОШВА Б.М.