Справа № 1-24/2007
ВИРОК іменем України

20 березня 2007
року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої - судді
Теремецької Н.Ф., при секретарі Воробей
М.М. , з участю:

прокурора Котяша А.І., потерпілої ОСОБА_1, захисника
ОСОБА_2, підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4, законного представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в
м. Славутичі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця М.Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого,
освіта середня базова, не працюючого, зареєстрованого за адресою: смт
Замглай Ріпкинського району Чернігвської області,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,-

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.186
, ст.304 КК України,-

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця,
громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта неповна середня, учня
ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого,-

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою
групою осіб, повторно, а ОСОБА_3, крім того, втягнув неповнолітнього ОСОБА_4 у
злочинну діяльність за наступних обставин.

9 січня 2007 року, приблизно
о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_3,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за місцем свого проживання в
квартирі АДРЕСА_1, шляхом
умовлянь, розповіді про легкість і доступність вчинення грабежів про те, що сам
раніше вчиняв грабежі і не ніс за це ніякої відповідальності, а також
розпалюючи низьке спонукання -
почуття слабкості перед старшим, викликав рішучість в неповнолітнього
ОСОБА_4, 1990 року
народження, до вчинення злочину, запропонувавши йому спільно вчинити відкрите
викрадення сумок в жінок у місті та майна, яке в них знаходилось, тобто вчинити
злочин передбачений ст. 186
ч.2 КК України, на що останній після переконання погодився.

З цією метою,
приблизно о 20 годині 30 хвилин, тієї ж
доби, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3 разом з неповнолітнім
ОСОБА_4, який перебував також в стані алкогольного сп'яніння, діючи за
попередньою змовою групою осіб, біля будинку АДРЕСА_3, підбіг до гр. ОСОБА_1, відкрито заволодів її жіночою
сумкою вартістю 89 грн., в
якій знаходились мобільний телефон «SAMSUNG R 200» вартістю 340 грн. 88 коп. з елементом
живлення вартістю 51 грн. 55 коп. та SIM-картою стартового
пакету SIM-SIM- економ оператора стільникового зв'язку «UMC»
вартістю 74 грн. з
залишком коштів на рахунку в сумі 24
грн, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році ( категорія 2)НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_1, в обкладинці зеленого кольору вартістю 1 грн. 50
коп., гаманець вартістю 160
грн. 20 коп.,
губна помада «Ів Сен Лоран» вартістю 50
грн., дві пластикові дисконтні картки магазинів торгівельних мереж «Сільпо»
та Союз», дві кольорові фотокартки розміром 3x4 вартістю 1
грн. кожна, одна кольорова фотокартка розміром 6x4 вартістю 1 грн., що
належать ОСОБА_1,а також гроші в сумі 206
грн., платіжна пластикова картка НОМЕР_2
«MAESTRO» банку «Аваль» на ім'я ОСОБА_6 з залишком коштів на
рахунку в сумі 200 грн., що
належать ОСОБА_6, заподіявши таким чином ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну
суму 770 грн. 13 коп. та ОСОБА_6
на загальну суму 200 грн.

9 січня 2007 року, приблизно
о 22 годині,
знаходячись біля дитячого дошкільного навчального закладу №1 Ленінградського
кварталу м.Славутича Київської області неповнолітній ОСОБА_4, після діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_3, підійшов до гр. ОСОБА_7 та відкрито повторно
заволодів її жіночою сумкою вартістю 127
грн. 50 коп.,
вирвавши її з рук останньої, в якій знаходились гроші в сумі 390 грн., гаманець
вартістю 25 грн. 50 коп., щоденник
для записів вартістю 2 грн. 40 коп., набір
вологих серветок "Екстра" в упаковці, три накладні від 09.01.2007 року, 06.01.2007 року та 04.01.2007 року, особова
санітарна книжка НОМЕР_3, паспорт гр. України НОМЕР_4 що належать ОСОБА_7,
заподіявши їй таким чином матеріальну шкоду на загальну суму 548 грн. 40 коп.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та
ст.304 КК України визнав повністю. Суду показав, що він 09.01.2007 року під час
розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_4 в своїй квартирі, знаючи, що ОСОБА_4 є
неповнолітнім, запропонував останньому піти у місто, щоб вирвати в когось з
жінок сумку, на що ОСОБА_4 спочатку не погоджувався, але потім після його
переконань погодився. В цей вечір він вирвав особисто сумку у ОСОБА_1 біля
будинку АДРЕСА_3, з якої
забрав собі 206 гривень
та мобільний телефон, інші речі ОСОБА_4 викинув у лісі за залізничною колією.
Того ж дня біля дитячого садка, що знаходиться в Ленінградському кварталі,
ОСОБА_4 за його пропозицією вирвав жіночу сумку у ОСОБА_7, з якої узяв собі 90 грн. Всі
викрадені гроші витратили під час розпиття спирних напоїв у барі.В скоєному
щиро розкаюється.

Підсудний
ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
визнав повністю. Суду показав, що 09.01.2007
року під час розпиття спиртних напоїв
ОСОБА_3 запропонував йому піти на вулицю, щоб вирвати в когось в жінок

сумочку.
Він усвідомлював, що ОСОБА_3 йому таким чином пропонує вчинити злочин і
спочатку не погоджувався на його пропозицію. Однак, ОСОБА_3 почав його умовляти
і казав, що раніше вчиняв грабежі і йому за це нічого не було. Він казав йому,
що не хоче цього робити, однак ОСОБА_3 продовжував його умовляти, після чого
він погодився. Волошко вирвав сумку у жінки біля будинку АДРЕСА_3, а він у жінки
біля дитячого садка в Ленінградському кварталі. В скоєному щиро розкаюється.

Відповідно до
ч.З ст.299 КПК України суд за згодою учасників процесу обмежив дослідження
доказів у справі допитом підсудних і потерпілої та дослідженням матеріалів
справи відносно характеристики особи підсудних, оскільки обставини справи ніхто
не оспорює.

Потерпіла
ОСОБА_1 суду показала, що 9
січня 2007 року
незнайомий хлопець вирвав в неї з рук сумочку, коли вона проходила з дочкою
біля будинку АДРЕСА_3,
завдавши матеріальну шкоду на суму 976,
13 гривень, частково 300
гривень їй відшкодувала мати підсудного ОСОБА_4.

Законний
представник ОСОБА_5 пояснила, що її син дуже змінився після вчинення злочину,
майже постійно перебуває вдома, допомагає їй по господарству, вважає, що
причиною вчинення її сином злочину є те, що його умовив його вчинити ОСОБА_3,
який останнім часом негативно на нього впливав.

Соціальний
педагог ОСОБА_8 позитивно охарактеризувала особу ОСОБА_4.

Представник ССН
ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_4 на обліку в ССН не перебуває. Вважає, що
виправлення та перевиховання неповнолітнього можливе без ізоляції від
суспільства.

Оцінивши
показання підсудних та потерпілої, суд дійшов висновку про доведеність вини
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у інкримінованих їм злочинах.

Дії підсудних
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за
ознаками відкритого заволодіння чужим майном (грабіж), вчиненого повторно, за
попередньою змовою групою осіб, оскільки вони відповідають кваліфікуючим
ознакам ч.2 ст. 186 КК
України.

Дії підсудного
ОСОБА_3, крім того, правильно органами досудового слідства кваліфіковані за
ознаками злочину, передбаченого ст.304 КК України, тобто втягнення
неповнолітнього в злочинну діяльність, оскільки у процесі судового слідства
підтверджено, що ОСОБА_3 шляхом умовлянь, розповіді про легкість і доступність
вчинення грабежів про те, що сам раніше вчиняв грабежі і не ніс за це ніякої
відповідальності, а також розпалюючи низьке спонукання - почуття
слабкості перед старшим, викликав рішучість в неповнолітнього ОСОБА_4 до
вчинення злочину, передбаченого ст. 186
ч.2 КК України.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, раніше
не судимий( а.с. 116 т.2),
має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання
(а.с.121 т.2), навчається ІНФОРМАЦІЯ_4 та позитивно характеризуються за місцем
навчання(а.с. 122 т.2), на
обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 123-124 т.2), являється
потерпілою особою від аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 114 т.2), до
адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 118 т.2), на обліку
в ГКМСН Славутицького MB та ССН не перебуває(а.с. 109, 111), під час скоєння інкримінованих йому дій він міг
усвідомлювати свої дії та керувати ними, рівень його інтелектуального розвитку
відповідає його віковому періоду(а.с. 34-35),
повністю відшкодована матеріальна шкода, заподіяна потерпілій ОСОБА_7 та
частково відшкодована матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_1 (а.с.45).

Як обставину, що
обтяжує покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує вчинення ним злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Як обставини, що
пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_4, слід визнати щире каяття, сприяння
розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне часткове
відшкодування завданого збитку.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин та
злочин середньої тяжкості, раніше не судимий( а.с.115 т.2), має
постійне місце проживання, негативно характеризується за місцем проживання
(а.с. 120 т.2),
офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не
перебуває (а.с. 123 т.2), до
адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.117 т.2), страждає
психічними та поведіноковим розладами внаслвідок вживння алкоголю, потребує
лікування від алкоголізму(а.с. 26-27
т.2).

Як обставину, що
обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3, суд визнає вчинення ними злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Як обставини, що
пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_3, слід визнати щире каяття, сприяння
розкриттю злочину.

При визначенні
виду та строку покарання підсудним, суд дійшов висновку, що зазначені
пом'якшуючі обставини з урахуванням особи підсудних, істотно знижують ступінь
тяжкості вчинених злочинів і вважає за можливе застосувати до підсудних ст. 69 КК України,
призначивши їм покарання нижче від найнижчої межі, ніж передбачене ч.2 ст. 186 КК України.

Обговоривши
питання про можливість звільнення підсудного ОСОБА_4 від відбування
призначеного покарання, суд, врахувавши ступінь тяжкості злочину, особу
винного, його поведінку після вчинення злочину, думку потерпілої, дійшов
висновку про те, що підсудний ОСОБА_4 може бути виправлений без відбування
покарання і до нього можливо застосувати ст.ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування покарання з
випробуванням, а виправлення підсудного ОСОБА_3 без відбування покарання не
можливе.

Потерпілою
ОСОБА_1 до підсудного ОСОБА_3 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_5
заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином,
на суму 976 гривень 13 копійок.

Потерпіла в
судовому засіданні позов підтримала, підсудний ОСОБА_3 та законний представник
ОСОБА_5 визнали позов повністю.

Суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Вина підсудних у
заподіянні потерпілій майнової шкоди доведена у кримінальній справі.

Вартість
викраденого майна у ОСОБА_1 відповідно до висновку судової товарознавчої
експертизи НОМЕР_5
становить 770 гривень 13 копійок (а.с. 4-9 т.2), крім того
в сумочці потерпілої знаходились гроші в сумі 206 гривень, що підсудними не оспорюється, якими вони
розпорядилися на свій розсуд.

Згідно ст. 1190 ЦК України
особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Враховуючи, що
майнова шкода була заподіяна спільними діями повнолітньої та неповнолітньої
особи, то виходячи зі змісту ст. 1182
ЦК України, яка регулює порядок відшкодування шкоди, завданої
неповнолітніми, шкода заподіяна неповнолітнім ОСОБА_4 повинна бути відшкодована
ним у частці, виходячи із ролі кожного підсудного.

Відповідно до
ст. 1179 ЦК
України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для
відшкодування завданої неї шкоди, ця
шкода відшкодовується батьками.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 не працює, а навчається у
школі, в нього відсутнє майно або кошти на відшкодування спричиненої шкоди, то
відповідальність повинна бути покладена на законного представника підсудного.

Таким чином, за
заподіяну шкоду в порядку часткової відповідальності, виходячи із ролі кожного
підсудного, повинні відповідати підсудний ОСОБА_3 - на суму 576 гривень 13 копійок, законний представник ОСОБА_5 -на суму 400 гривень.

Під час
проведення досудового слідства потерпілій добровільно сплачено законним
представником підсудного -
ОСОБА_7 на відшкодування майнової шкоди 300 гривень(а.с.45 т.2), яка підлягає зарахуванню при
визначенні розміру стягнення на відшкодування майнової шкоди.

За вирахуванням
добровільно відшкодованої шкоди підлягає стягненню на користь потерпілої
ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди:

-
з ОСОБА_3 -576 гривень 13 копійок; - з ОСОБА_5 -100 гривень.

Речові докази - виписку з
банківського рахунку ОСОБА_6, що знаходяться при кримінальній справі, необхідно
залишити при кримінальній справі; дві дисконтні картки торгівельних мереж магазинів
"Сільпо" та "Союз", що знаходяться на зберіганні у
потерпілої ОСОБА_1 необхідно залишити у потерпілої ОСОБА_1; жіночу сумку,
гаманець, щоденник для записів, три накладні від 04.01.2007, 06.01.2007 та 09.01.207, набір вологих
салфеток "Екстра", особова санітарна книжка та паспорт громадянина
України на ім'я ОСОБА_7 ,
передані їй на зберігання, необхідно залишити у потерпілої ОСОБА_7; куртку
ОСОБА_3, що передана йому на зберігання, необхідно залишити у
ОСОБА_3-відповідно до ст.81 КПК України.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України з підсудного ОСОБА_3 та законного представника ОСОБА_5 підлягає
стягненню судові витрати, пов'язані з надання правової допомоги та судовий збір
на користь держави у відповідних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 333-335 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 та ст. 304
КК України і призначити покарання:

по ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України - два роки

позбавлення волі;

по ст.304
КК України - один рік позбавлення волі.

На підставі
ст. 70
КК України, за
сукупністю злочинів призначити остаточне

покарання, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді

двох років
позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання із застосуванням ст.69
КК України у вигляді одного року шість місяців позбавлення волі.

Відповідно до
ст.ст. 75, 104 КК
України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк - один рік
6 місяців, якщо
він протягом іспитового стороку не вчинить нового злочину та виконає обов'язки,
передбачені ст.76 КК
України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання, роботи;
періодично з"являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої майнової шкоди 576 гривень 13 копійок та на
відшкодування судових витрат, пов"язаних з наданням правової
допомоги, 29 гривень 50 копійок, всього
на

загальну суму 605 гривень 63 копійки і
судовий збір на користь держави в розмірі 30
гривень 09 копійок.

Стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої майнової шкоди 100 гривень, та на
відшкодування судових витрат, пов"язаних з наданням правової допомоги, 20 гривень 50 копійок, всього
на загальну суму 120 гривень 50 копійок і
судовий збір на користь держави в розмірі 20
гривень 91 копійку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили
залишити тримання під вартою і утримувати у ІНФОРМАЦІЯ_8 УДДУПВП у
м.Чернігові.

Запобіжний захід
ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з місця
проживання.

Строк відбування
покарання ОСОБА_3 обчислювати з ІНФОРМАЦІЯ_7,
зарахувавши до строку відбування покарання час перебування під вартою під час
досудового слідства та суду з розрахунку один день перебування під вартою за
один день позбавлення волі.

Речові докази - виписку з
банківського рахунку ОСОБА_6 залишити при кримінальній справі; дві дисконтні
картки торгівельних мереж магазинів "Сільпо" та "Союз"-
залишити у потерпілої ОСОБА_1; жіночу сумку, гаманець, щоденник для записів,
три накладні від 04.01.2007,
06.01.2007 та 09.01.207,
набір вологих салфеток "Екстра", особова санітарна книжка та
паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_7 -залишити у потерпілої ОСОБА_7;
куртку ОСОБА_3, що передана йому на зберігання, залишити у ОСОБА_3

На вирок можуть
бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Славутицький
міський суд протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення, а засудженим, що
перебуває під вартою, - у той же
строк з моменту вручення копії вироку.

Головуюча