Справа № 1-621/11
В И Р О К

іменем України

08.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Черната О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 09 лютого 2011 року близько 22 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходився поблизу залізничної станції «Тарасівка», що розташована в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району Київської області, де у них виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи за попередньою домовленістю групою осіб, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наздогнали ОСОБА_6,який проходив повз них, де з застосуванням фізичного насильства, яке виразилось у заподіянні ударів по різним частинам тіла останнього, відкрито заволоділи майном громадянина ОСОБА_7, а саме: рюкзаком вартістю з врахуванням зносу 160 гривень, мобільним телефоном марки «Нокіа 1600» вартістю з врахуванням зносу 350 гривень, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного звязку «МТС» вартістю 35 гривень на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 гривень, срібним ланцюжком 925 проби, вагою 10 гр. з срібним хрестиком вагою 1,5 гр. загальною вартістю 340 гривень, МР3 плеєром марки «Samsung» модель YP-U3ZB, s.n.1UAQ600686 вартістю з врахуванням зносу 700 гривень, навушниками марки «Panasonic» вартістю 300 гривень, грошима в сумі 50 гривень. Загальна сума викраденого майна становила 1965 гривень. Після чого ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальної шкоди у розмірі 1965 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що 09 лютого 2011 року близько 22 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходились поблизу залізничної станції «Тарасівка» в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. По дорозі йшов невідомий йому чоловік, першими за тим чоловіком пішли ОСОБА_5 та ОСОБА_2, підійшовши до потерпілого почали його бити. Підсудний підійшов пізніше та наніс чоловіку декілька ударів. Після чого чоловік вирвався від них, почав тікати в сторону залізничної платформи та сів в електропоїзд. ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 забрали у чоловіка гроші в сумі 50 гривень, мобільний телефон «Нокіа», МР3 плеєр з навушниками, рюкзак. З викраденого майна підсудний собі взяв рюкзак та мобільний телефон, які в подальшому добровільно видав працівникам міліції. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_7, який суду пояснив, що 09.02.2011 року біля 22 години він повертався з роботи та приїхав до залізничної зупинки „Тарасівка в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області та чекав на електропоїзд, щоб сісти в нього та доїхати на ньому додому в смт. Глеваха Васильківського району Київської області. Раптом він відчув удар по голові. Коли повернувся, побачив пятьох молодих чоловіків, які наносили йому удари руками та ногами по різним частинам тіла. ОСОБА_1 зірвав з його плеча рюкзак. Згодом приїхав електропотяг і хлопці його залишили. Просить стягнути з підсудного 10 000 грн. моральної шкоди, 1105 грн. матеріалльної шкоди вартості викраденого та 2700 грн. матеріальної шкоди вартість витрат на лікування.

Крім повного визнання вини підсудним, його вину у вчиненні злочину повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- копія протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин від 10.02.2011 року, в якій потерпілий ОСОБА_7 повідомляє, що невідомі особи відкритим шляхом заволоділи його особистими речами (а.с. 48-49 т. 1);

- копія протоколу огляду місця події від 10.02.2011 року обєктом огляду є ділянка місцевості поблизу залізничної станції «Тарасівка», яка знаходиться за адресою: Київська область Києво-Святошинський район, м. Боярка (а.с. 50-51 т.1) та схема до нього (а.с. 52 т. 1);

- копія ілюстративної таблиці до протоколу огляду місця події від 10.02.2011 року (а.с. 53-54 т. 1);

- копія протоколу предявлення для впізнання особи від 19.04.2011 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 із предявлених йому осіб нікого не впізнав (а.с. 83-84 т. 1);

- копія протоколу огляду місця події від 20.04.2011 року, місцем огляду є службовий кабінет № 306 Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області за адресою: м. Боярка, вул. Хрещатик,88 в якому знаходиться матір обвинуваченого ОСОБА_8, яка при собі має чорний рюкзак, даний рюкзак зі слів ОСОБА_1 було відібрано у невідомого громадянина 09.02.2011 року (а.с. 95 т. 1);

- копія протоколу огляду місця події від 19.04.2011 року, місцем огляду є службовий кабінет № 306 Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області за адресою: м. Боярка, вул. Хрещатик, 88 в якому знаходиться матір обвинуваченого ОСОБА_8, яка при собі має мобільний телефон марки «Нокіа 1600», який її син залишив в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, мобільний телефон було вилучено (а.с. 96-97 т. 1);

- копія протоколу предявлення предметів для впізнання від 30.04.2011 року ОСОБА_7, з якого вбачається, що з наданих предметів він впізнає, джинсовий рюкзак чорного кольору, який у нього було викрадено 09.02.2011 року (а.с. 104-105 т. 1);

- копія протоколу предявлення предметів для впізнання від 30.04.2011 року ОСОБА_7 вбачається, що з наданих предметів він впізнає, свої навушники, які у нього було викрадено 09.02.2011 року (а.с. 106-107 т. 1);

- копія протоколу огляду речових доказів від 19.04.2011 року обєктом огляду є мобільний телефон марки «Нокіа 1600», ІМЕІ 74741 (а.с. 108 т. 1);

- копія протоколу огляду речових доказів від 20.04.2011 року обєктом огляду являється рюкзак з джинсового матеріалу чорного кольору (а.с. 109 т. 1);

- копія довідки, згідної вартість срібного ланцюжка 925 проби вагою 10 гр. та срібного хрестика 925 проби вагою 1,5 гр. станом на 09.02.2011 року становить 340 гривень (а.с. 112 т. 1);

- копія довідки, згідно якої середня ринкова вартість сім-карти мобільного оператора «МТС» станом на 09.02.2011 року становить 35 гривень (а.с. 113 т. 1);

- копія висновку товарознавчої експертизи від 29.07.2011 року, вартість представлених для оцінки мобільного телефону марки «Нокіа 1600» з урахуванням зносу станом на 09.02.2011 року становить 350 гривень; МР3 плеєра марки «Samsung» модель YP-U3ZW з урахуванням зносу станом на 09.02.2011 року становить 700 гривень; навушники марки «Panasonic» з урахуванням зносу станом на 09.02.2011 року становить 300 гривень; рюкзак джинсовий з урахуванням зносу станом на 09.02.2011 року становить 160 гривень (а.с. 116 т. 1);

- копія протоколу відтворення обстановки та обставин події від 19.04.2011 року , в ході якого підсудний ОСОБА_1 відтворив обставини, які мали місце 09.02.2011 року (а.с. 190-192 т. 1) та копія фототаблиці до нього (а.с. 193-194 т.1);

- копія протоколу очної ставки від 19.04.2011 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в ході якої підсудний та потерпілий підтвердили показання про обставини вчиненого злочину (а.с. 195-197 т. 1);

- копія протоколу очної ставки від 03.08.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, під час якої ОСОБА_1 підтвердив викрадення майна ОСОБА_7 (а.с. 198-202 т. 1);

- копія протоколу очної ставки від 03.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9, під час якої ОСОБА_1 підтвердив викрадення майна ОСОБА_7 (а.с. 210-213 т. 1).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_7 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 186 ч 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Одночасно суд виключає з обвинувачення посилання на вчинення злочину за попередньою змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки у суду немає підтверджень, що останні засуджені за вчинення даного злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного спяніння.

Обставин, що пом′якшують покарання підсудного ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, та обставини, що обтяжує його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу підсудного, який вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, будь-яких збитків потерпілому не відшкодував, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 186 ч 2 КК України.

Суд визнає, що злочинними діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди, яка полягає у вартості викраденого, і ця шкода відповідно до ст. 1166 ЦК України, повинна бути відшкодована особою, що її заподіяла, тобто підсудним, тому суд частково задовольняє цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди з підсудного з урахуванням повернутих речей. При цьому суд залишає без задоволення цивільний позов потерпілого про стягнення витрат на лікування, оскільки потерпілий котирло П.В. не надав суду доказів про його витрати на лікування.

Суд визнає, що злочинними діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_7 завдано моральної шкоди, яка полягає стресі та переживаннях, завданих фізичним болем, і ця шкода відповідно до ст. 1167 ЦК України, повинна бути відшкодована особою, що її заподіяла, тобто підсудним, тому суд частково задовольняє цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з підсудного.

Судові витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323 - 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років 6-ти (місяців) позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання, тобто з 11 квітня 2011 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 1105 (одну тисячу сто пять) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 5000 (пять) тисяч гривень моральної шкоди.

Речові докази: мобільний телефон марки „Нокіа-1600, рюкзак, МР3 плеєр марки „Самсунг з навушниками „Панасонік, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_5, перевулок Вишневий, 4, кв. 1).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд прокурором, потерпілим, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко