АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000392 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Личківці, Гусятинського району, Тернопільської області та мешканки АДРЕСА_1 , за ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 березня 2015 року ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та їй призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладені обов`язки,передбачені п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 3 тис. 500 грн. завданої моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга обвинуваченої та її захисника ОСОБА_7 із проханням скасувати таке судове рішення та закрити провадження,оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_6 у суді та вичерпані можливості їх отримати.
Провадження №11-кп/794/205/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.122 ч.1 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Посилаються на те,що у ході досудового слідства не проведений огляд місця події, не встановлено,яким предметом було завдано тілесні ушкодження потерпілій-палицею чи поліном,не з`ясовано,де знаходився і як виявився в руках обвинуваченої ОСОБА_6 вказаний предмет. Також апелянти твердять,що не встановлена дата спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Заслухавши доповідь судді,доводи прокурора про відсутність підстав для скасування чи зміни вироку,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що такане підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вироком районного суду, ОСОБА_6 23 вересня 2014 року о 19 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 на ґрунті неприязних відносин вчинила суперечку з ОСОБА_8 , під час якої нанесла удар потерпілій ногою у живіт,спричинивши легкі тілесні ушкодження.Також нанесла поліном удар по лівій руці ОСОБА_8 , заподіявши їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді зламу променевої кістки без зміщення відламків, які не є небезпечними для життя,однак спричинили тривалий розлад здоров`я.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину,передбаченого ст.122 ч.1 КК України за обставин,викладених у вироку,ґрунтується на належних та допустимих доказах,які безпосередньо та повно досліджені судом під час судового розгляду і таким доказам дана вірна юридична оцінка.
Не визнаючи винуватості у вчиненні злочину, ОСОБА_6 у районному суді показала,що 23.09.2014 року після 19 год.дійсно приїхала до будинку ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 ,щоб з`ясувати стосунки,однак ударів потерпілій не наносила,відтак-тілесних ушкоджень не завдала.
Такі показання ОСОБА_6 районний суд правильно оцінив як спосіб її захисту від обвинувачення з метою уникнути відповідальності за скоєне,оскільки вони спростовуються наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 у районному суді показала,що 23.09.2014 року біля 20 год.до її будинку приїхала ОСОБА_6 .Коли потерпіла відчинила двері,обвинувачена схопила її за волосся та потягнула на подвір`я ,де нанесла удар ногою у живіт.Відтак обвинувачена взяла поліно,що знаходилось на подвір`ї та намагалась нанести їй удар по голові,однак потерпіла встигла підкласти руку,тому удар відбувся по лівій руці.Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 їй заподіяні тілесні ушкодження у вигляді зламу кістки на лівій руці та синця на животі.
Такі показання потерпілої підтвердив допитаний у районному суді свідок ОСОБА_10 -чоловік потерпілої ,який ,окрім того,зазначив,що протиправні дії ОСОБА_6 вчиняла у присутності малолітньої дитини ОСОБА_11 ,яка злякалась та плакала.
Із показань у суді першої інстанції свідка ОСОБА_12 вбачається,що 23.09.2014 року приблизно біля 20 години чув крики із подвір`я ОСОБА_8 .Побачив,що ОСОБА_6 вдарила потерпілу ногою у живіт,а коли потерпіла присіла від удару-обвинувачена нанесла ще один поліном по руці,яку ОСОБА_13 підставила,захищаючись від удару по голові.

Обставини,за яких були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_6 , потерпіла та свідки відтворили під час слідчих експериментів,що зафіксовано протоколами від 18.10.2014 року ,дослідженими районним судом(а.с.71-76,77-81,82-89).
Із висновку судовомедичного експерта від 01.10.2014 року №96-г встановлено,що у ОСОБА_8 виявлений закритий злам лівої променевої кістки без зміщення відламків,що цілком імовірно міг виникнути внаслідок удару дерев`яною палицею по лівій руці та кваліфіковано експертом як середньої тяжкості тілесні ушкодження,що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Також виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця по задній поверхні лівого плеча,а також синця на животі на рівні пупка,останнє із яких цілком імовірно могло виникнути як наслідок удару ногою у живіт.
(а.с.63-64)
Додатковим висновком судово-медичного експерта від 22.12.2014 року №115-г підтверджено,що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження у повній мірі відповідають обставинам їх заподіяння ,про які повідомили потерпіла та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ,в тому числі під час проведених із ними слідчих експериментів.(а.с.67-68)
Показання потерпілої, свідків та досліджені районним судом письмові докази узгоджуються між собою,не містять суперечностей,тому обґрунтовано покладені судом у основу вироку та є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину,передбаченого ст..122 ч.1 КК України.
Посилання сторони захисту у апеляційній скарзі на те,що не проведено огляд місця події та не вилучений предмет,яким заподіяні тілесні ушкодження жодним чином таких висновків суду не спростовують.
Твердження апелянтів про те,що не встановлена дата спричинення потерпілій тілесного ушкодження у вигляді зламу променевої кістки лівої руки судова колегія вважає неспроможними.
Із висновків судово-медичного експерта 01.10.2014 року №96-г та 22.12.2014 року №115-г видно,що таке тілесне ушкодження по строку його заподіяння відповідає фактично встановленим у провадженні обставинам.
Окрім того,як вбачається із мотивувальної частини зазначених висновків, експертом досліджена медична карта амбулаторного хворого Глибоцької ЦРЛ за №28/271 на ім`я ОСОБА_8 ,1991 р.н. та встановлено,що 23.09.2014 року при зверненні потерпілої ОСОБА_8 до цього лікувального закладу проведена рентгенографія за №4144,на підставі якої діагностовано перелом лівої променевої кістки у типовому місці без зміщення(а.с.63 зворот)
Сумнівів у достовірності таких доказів та клопотань в цій частині сторона захисту не заявляла під час досудового розслідування та розгляду справи районним судом.Не вбачає таких і судова колегія.
Як свідчать встановлені судом фактичні обставини,потерпіла і свідки послідовно та категорично вказували про нанесення ОСОБА_6 удару по руці ОСОБА_14 дерев`яним поліном(дровиною).Аналогічні пояснення щодо обставин отримання тілесних ушкоджень потерпіла повідомила експерту під час проведення судово-медичної експертизи,що зазначено в мотивувальній частині висновків експерта(а.с.63 зв.,67 зв.).
За наслідками проведення додаткової експертизи експерт встановив,що показання потерпілої стосовно обставин отримання нею,зокрема,зламу руки відповідають характеру та тяжкості фактично виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень.Тому вказівка експертом у висновку про те,що середньої тяжкості тілесні ушкодження спричинені внаслідок дії твердого тупого предмету,який експертом названий як дерев`яна палиця(тобто однорідний за характеристиками травмуючий предмет),не спростовує винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину. Твердження апелянтів про те,що не встановлено,ким та за яких обставин потерпіла отримала тілесне ушкодження,зазначене у п.1-Б висновків судово-медичного експерта(синець по задній поверхні лівого плеча) виходить за межі пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та не впливає на правильність оскаржуваного судового рішення.
Отже,судова колегія вважає,що доводи,якими сторона захисту мотивує свої апеляційні вимоги,є неспроможними та не ставлять під сумнів обґрунтованості висновків районного суду,викладених у вироку,який є,на думку колегії, законним.
Покарання призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції у відповідності із вимогами ст.65 КК України.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які би давали підстави для зміни чи скасування вироку, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , засудженої за ст.122 ч.1 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3