Справа № 405/695/15-к
Провадження № 1-кп/405/24/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кіровоград 07 травня 2015 року
Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_10 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за таких обставин:
ОСОБА_10 30.09.2014 о 17 год. 00 хв., діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужими грошовими коштами шахрайським шляхом, прибув до ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом обману та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, прийняв від нього заявку на виготовлення та встановлення чотирьох металопластикових вікон в будинку ОСОБА_4 . З метою надання законності своїм діям уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 39 від 30.09.2014. Таким чином, ввів в оману ОСОБА_4 , щодо можливості виконання його замовлення. 01.10.2014 о 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 , вважаючи, що передача грошових коштів згідно договору купівлі-продажу № 39 в якості завдатку при виготовленні металопластикових вікон є правомірною та вигідною для нього, передав ОСОБА_10 біля буд. АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 4440 грн., вказані в договорі як задаток, вважаючи, що кошти будуть використані за призначенням. ОСОБА_10 взяв від нього в якості завдатку грошові кошти в сумі 4440 грн., не маючи наміру на виконання умов договору, привласнив та використав їх для власних потреб, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на суму 4440 грн.
Крім того, 29.10.2014 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужими коштами шахрайським шляхом, знаходився в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_3 , де під приводом виготовлення та встановлення металопластикових вікон, прийняв від ОСОБА_8 заявку на виготовлення та встановлення двох металопластикових вікон. З метою надання законності своїм діям уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 44 від 29.10.2014. Таким чином, повторно ввів в оману ОСОБА_8 , щодо можливості виконання її замовлення. 29.10.2014 о 13 год. 10 хв. ОСОБА_8 , вважаючи, що передача грошових коштів згідно договору купівлі-продажу № 44 в якості задатку при виготовленні металопластикових вікон є правомірною та вигідною для неї, передала ОСОБА_11 , який за дорученням ОСОБА_10 робив у ОСОБА_8 заміри вікон, в АДРЕСА_4 , грошові кошти в сумі 1100 грн. Після чого, 29.10.2014 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_11 передав вказані грошові кошти у сумі 1100 грн. біля автовокзалу № 2, що за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_10 30.10.2014 о 10 год. 00 хв. в офісі за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 , яка являється сестрою потерпілої ОСОБА_8 , передала грошові кошти, належні ОСОБА_8 , в сумі 1130 грн., які вказані в договорі як задаток, ОСОБА_10 , вважаючи, що кошти будуть використані за призначенням. Таким чином, ОСОБА_10 отримав від неї в якості задатку кошти загальною сумою 2230 грн., не маючи наміру на виконання умов договору, повторно привласнив та використав їх для власних потреб, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 2230 грн.
Крім того, 03.11.2014, в період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужими грошовими коштами шахрайським шляхом, знаходився в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_3 , де під приводом виготовлення та встановлення металопластикових вікон, прийняв від ОСОБА_5 заявку на виготовлення та встановлення створки вікна та трьох москітних сіток. З метою надання законності своїм діям уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 45 від 03.11.2014. Таким чином, повторно ввів в оману ОСОБА_5 , щодо можливості виконання її замовлення. 03.11.2014 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , вважаючи, що передача грошових коштів згідно договору купівлі-продажу № 45 при виготовленні створки вікна та трьох москітних сіток є правомірною та вигідною для неї, передала ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 1023 грн., вважаючи, що кошти будуть використані за призначенням. ОСОБА_10 взяв від неї грошові кошти у сумі 1023 грн., не маючи наміру на виконання умов договору, повторно привласнив та використав їх для власних потреб, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1023 грн.
Крім того, 06.11.2014 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужими грошовими коштами шахрайським шляхом, знаходився в приміщенні магазину «Шара» за адресою: АДРЕСА_6 , де під приводом виготовлення та встановлення металевих дверей, прийняв від ОСОБА_6 заявку на виготовлення та встановлення металевих дверей. З метою надання законності своїм діям уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 46 від 06.11.2014. Таким чином, повторно ввів в оману ОСОБА_6 , щодо можливості виконання її замовлення. 06.11.2014 о 20 год. 13 хв. ОСОБА_6 , вважаючи, що передача грошових коштів згідно договору купівлі-продажу № 46 в при виготовленні металевих дверей є правомірною та вигідною для неї, перерахувала ОСОБА_10 в АДРЕСА_6 , із своєї банківської картки «Приватбанку» за допомогою еквайрінгу, грошові кошти в сумі 1755 грн., які нараховані на банківський рахунок ОСОБА_10 , вважаючи, що кошти будуть використані за призначенням. ОСОБА_10 шляхом отримання права розпоряджатися грошовими коштами у сумі 1755 грн., не маючи наміру на виконання умов договору, повторно привласнив та використав їх для власних потреб, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1755 грн.
Крім того, 12.11.2014 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужими грошовими коштами шахрайським шляхом, знаходився в приміщенні магазину «Шара» за адресою: АДРЕСА_6 , де під приводом виготовлення та встановлення металевих дверей, прийняв від ОСОБА_7 заявку на виготовлення та встановлення металевих дверей. З метою надання законності своїм діям уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 47 від 12.11.2014. Таким чином, повторно ввів в оману ОСОБА_7 , щодо можливості виконання її замовлення. 12.11.2014 о 18 год. 56 хв. ОСОБА_7 , вважаючи, що передача грошових коштів згідно договору купівлі-продажу № 47 є правомірною та вигідною для неї, перерахувала ОСОБА_10 в АДРЕСА_6 , із своєї банківської картки «Приватбанку» за допомогою еквайрінгу, грошові кошти в сумі 1730 грн., вважаючи, що кошти будуть використані за призначенням. ОСОБА_10 шляхом отримання права розпоряджатися грошовими коштами у сумі 1730 грн., не маючи наміру на виконання умов договору, повторно привласнив та використав їх для власних потреб, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 1730 грн.
Крім того, 18.11.2014 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужими грошовими коштами шахрайським шляхом, знаходився в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_3 , де під приводом виготовлення та встановлення ролету, прийняв від ОСОБА_9 заявку на виготовлення та встановлення двох ролетів. З метою надання законності своїм діям уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 48 від 18.11.2014. Таким чином, повторно ввів в оману ОСОБА_9 , щодо можливості виконання її замовлення. 18.11.2014 о 16 год. 10 хв. ОСОБА_9 , вважаючи, що передача грошових коштів згідно договору купівлі-продажу № 48 в якості авансу при виготовленні та встановленні ролетів є правомірною та вигідною для неї, передала ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 4070 грн., які вказані в договорі як аванс, вважаючи, що кошти будуть використані за призначенням. ОСОБА_10 взяв від неї в якості авансу грошові кошти в сумі 4070 грн., не маючи наміру на виконання умов договору, повторно привласнив та використав їх для власних потреб, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 на суму 4070 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, частково визнав заявлені потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 цивільні позови в частині завдання майнової шкоди, погодився з кваліфікацією його дій органами досудового розслідування, пояснивши, що у вересні 2014 почав займатися підприємницькою діяльністю з виготовлення та установки метало-пластикових вікон, дверей. Зареєстрував приватне підприємство, відкрив рахунок у банку. В літку 2014 познайомився з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де прийняв від нього заявку на виготовлення та встановлення чотирьох металопластикових вікон в будинку, уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 39 від 30.09.2014, взяв задаток в сумі 4400 грн., зайшовши на сайт заводу по виготовленню вікон побачив, що ціни змінилися і завдатку не вистачає на замовлення, тому гроші використав на оренду офісу.
29.10.2014 знаходячись в приміщенні власного офісу за адресою: АДРЕСА_3 , прийняв від ОСОБА_8 заявку на виготовлення та встановлення двох металопластикових вікон, уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 44 від 29.10.2014, зробив у ОСОБА_8 заміри вікон за адресою АДРЕСА_4 , отримав грошові кошти в сумі 1100 грн. та 1130 грн. Кошти в сумі 2230 грн. витратив на власні потреби. Повідомляв ОСОБА_8 , що вікна виготовляються, заспокоював її, щоб вона не хвилювалася, гроші не повернув, тому що витратив.
03.11.2014, в період часу з15 до 16 год., до офісу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , прийшла ОСОБА_5 з приводу замовлення вікон, вийшов на АДРЕСА_3 , номер квартири не пам`ятає зробив заміри на встановлення створки вікна та трьох москітних сіток, уклав договір купівлі-продажу вікон ПВХ № 45 від 03.11.2014, згідно якого вартість цілого вікна поділив на половину, додав вартість фурнітури, отримав суму 700 грн., додав вартість трьох москітних сіток, загальна сума 1023 грн. ОСОБА_5 принесла того ж дня, він віддав 100 грн. ОСОБА_11 за заміри, інші кошти витратив на оренду приміщення.
06.11.2014 о 20 год. 00 хв. зустрівся з ОСОБА_6 в приміщенні магазину «Шара» за адресою: АДРЕСА_6 , де від неї прийняв заявку на виготовлення та встановлення металевих дверей, узгодили ціни, ОСОБА_6 оплатила карткою 1755 грн. на рахунок його ПП в банку. Двері не міряв, договір уклали у ОСОБА_6 на роботі по вул. Комарова в м. Кіровограді. Наступного дня він зробив заявку на виготовлення цих дверей, але потрібної моделі не було. Зазначив, що двері замовив, гроші витратив на власні потреби, через тиждень йому зателефонували з заводу і повідомили, що замовлення на виготовлення дверей готове, він від нього відмовився, оскільки витратив кошти.
12.11.2014 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_10 в приміщенні магазину «Шара» за адресою: АДРЕСА_6 , зустрівся з ОСОБА_7 , вона вибрала модель дверей, наступного дня зустрілися знову, він прийняв заявку на виготовлення та встановлення металевих дверей, уклали договір, провели оплату через термінал в сумі 1700 грн. Двері не виготовив і не встановив через підняття цін. Через тиждень в «Приватбанку» віддав ОСОБА_7 360 грн. чи 380 грн., які вона внесла, повернув через те, що з нею був укладений кредит. Кошти використав на власні потреби.
18.11.2014 о 16 год. 00 хв. в приміщенні офісу за адресою: м. Кіровоград, вул. Хабаровська, 3 до ОСОБА_10 , прийшла ОСОБА_9 , зробила замовлення на виготовлення та встановлення ролету, виїхав на «Європейський ринок» в обідню перерву зробив заміри, ввечері ОСОБА_9 знову приїхала до офісу, де з нею було укладено договір та вона передала аванс в сумі 4070 грн. Наступного дня взявши заміри ОСОБА_10 пішов до виробника, який розташований на в АДРЕСА_7 , де йому зробили макет та порахували вартість, яка складала 5300 грн., авансу не вистачало, через що не мав змоги замовити даний виріб. Потім поїхав до м. Києва шукати роботу, щоб повернути кошти або встановити вікна клієнтам. Зазначив, що клієнтам не повідомляв, що не в змозі встановити вікна, надсилав смс - повідомлення, про те, що строк виготовлення продовжується.
ОСОБА_10 частково визнав заявлені цивільні позови потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , а саме визнав в частині відшкодування майнової шкоди.
Враховуючи те, що учасники судового провадження: прокурор, обвинувачений ОСОБА_10 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 не оспорюють обставини викладені у обвинувальному акті і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих та визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні.
Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_10 вини, така підтверджується дослідженими у вищевказаному порядку доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду свідчення, за змістом яких з викладеним у обвинувальному акті обставинами згодна, зазначила, що їй необхідно було замінити створи вікна та встановити три москітні сітки, тому 03.11.2014 звернулася до ОСОБА_10 , залишила завдаток 1023 грн., які їй не повернуті. Роботи не виконані.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду свідчення, за змістом яких з викладеним у обвинувальному акті обставинами згодна, зазначила, що 12.11.2014 віддала ОСОБА_10 в якості завдатку 1730 грн. за виготовлення та встановлення дверей, гроші не поверненні, ОСОБА_10 віддав їй 225 грн. Моральна шкода полягала у переживаннях, внаслідок заволодіння обвинуваченим належними їй коштами, тому оцінює її в сумі 30 000 грн.
Потерпіла ОСОБА_6 надала суду свідчення, за змістом яких з викладеним у обвинувальному акті обставинами згодна, зазначила, що з ОСОБА_10 знайома, в ході розмови він розповів, що відкриває фірму по виготовленню та встановленню металопластикових вікон та дверей, вона замовила в нього металеві двері, 06.11.2014 передала завдаток в сумі 1755 грн. Двері ОСОБА_13 не встановив, повернув 50 грн. Спричинену діями обвинуваченого моральну шкоду оцінює в сумі 50 000 грн., через те, що нервувала внаслідок заволодіння її коштами, що для неї є небезпечним, оскільки має захворювання пухлину головного мозку.
Потерпілий ОСОБА_4 надав суду свідчення, за змістом яких з викладеним у обвинувальному акті обставинами згодний, зазначив, що мав намір встановити чотири металопластикові вікна в будинку, 30.09.2014 до нього додому приїхали здійснили заміри, уклали договір, віддав ОСОБА_10 в якості завдатку за виготовлення та встановлення вікон 4400 грн. Гроші ОСОБА_13 не повернув, вікна не встановив.
Потерпіла ОСОБА_9 надала суду свідчення, за змістом яких з викладеним у обвинувальному акті згодна, зазначила, що їй необхідно було встановити ролети в кількості двох штук, 18.11.2014 звернулася до офісу за адресою: м. Кіровоград, вул. Хабаровська, 3. Працівник офісу виїхав до її магазинів розташованих на «Європейському ринку» зробили заміри, загальна сума виготовлення 6400 грн., залишила завдаток 4070 грн. Нічого встановлено не було, гроші не повернено.
З`ясувавши позицію прокурора, обвинуваченого, потерпілих суд дійшов висновку про те, що досудовим слідством дії ОСОБА_10 кваліфіковані правильно, в них наявних склад злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, вина обвинуваченого у вчиненні останніх є доведеною.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України враховує, що останній скоїв злочини невеликої та середньої тяжкості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. До затримання не працював, неодружений, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання винного судом визнається щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання винного не встановлені.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_10 , а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів є можливим при застосуванні покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. 70 КК України з визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, без відбування покарання, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Враховуючи встановлені обставини спричинення винними діями ОСОБА_10 майнової шкоди потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та визнання обвинуваченим цивільних позовів останніх в частині відшкодування майнової шкоди, суд спираючись на принципи розумності та справедливості вважає, що заявлені потерпілими цивільні позови підлягають задоволенню повністю в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих майнової шкоди та частковому задоволенню щодо стягнення моральної шкоди.
Враховуючи, що цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_10 майнової та моральної шкоди поданий до суду 09.04.2015, після початку судового розгляду кримінального провадження, такий підлягає поверненню позивачу з роз`ясненням права на звернення до суду з цим позовом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, судом вирішується у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у провадженні на залучення експертів, в сумі 6886,88 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України суд,
у х в а л и в :
визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України призначивши покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком один рік;
за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком чотири роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі строком чотири роки.
Звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, в порядку ст. 75 КК України, із іспитовим строком на два роки.
У відповідності з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
До набрання вироком законної сили залишити без змін застосований обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати в сумі 6886 (шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 88 коп.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_10 майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 1730 (одну тисячу сімсот тридцять) гривень 0 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 1 000 (одну тисячу) грн. 0 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_10 майнової шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_5 1023 (одну тисячу двадцять три) гривні 0 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_10 майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 1 755 (одну тисячу п`ятдесят п`ять) гривень 0 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. 0 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_10 майнової та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 3345 (три тисячі триста сорок п`ять) гривень 0 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 0 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_10 майнової та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4 4440 (чотири тисячі чотириста сорок) гривень 0 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. 0 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_10 майнової та моральної шкоди повернути позивачу.
Речові докази: прибутковий касовий ордер № 39 від 30.09.2014, договір купівлі-продажу № 39 від 30.09.2014, прибутковий касовий ордер від 29.10.2014, договір купівлі-продажу № 44 від 29.10.2014, прибутковий касовий ордер від 03.11.2014, договір купівлі-продажу № 45 від 03.11.2014, договір купівлі-продажу № 46 від 06.11.2014, фіскальний чек Приватбанку від 06.11.2014, видатковий касовий ордер від 20.11.2014, договір купівлі-продажу-№ 47 від 12.11.2014,прибутковий касовий ордер від 18.11.2014, договір купівлі-продажу № 48 від 18.11.2014, зошит із записами ОСОБА_10 залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження протягом всього строку зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_14