Копія 154/2891/14-к
1-кп/154/4/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вардадзор, Мартунінського району,
Республіки Вірменія, громадянина України, вірменина, освіта
середня, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей,
проживаючого в
АДРЕСА_1 , підприємця
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України,-
в с т а н о в и в:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 25 липня 2014 року, близько 19 год, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , він, під час конфлікту з ОСОБА_5 , який виник з приводу спору щодо права власності на вказане помешкання, умисно, руками схопив його за плече та руку й силою шарпав, з метою виштовхати з квартири, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців, саден правої руки та тулуба, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав, суду показав, що між ним та потерпілим ОСОБА_5 дійсно на той час в суді вирішувався спір з приводу права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_2 , яку з торгів придбав потерпілий у справі ОСОБА_5 . Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 11 червня 2014 року його позов до ОСОБА_5 та інших осіб було задоволено, прилюдні торги та свідоцтво про право власності на квартиру на ім.»я ОСОБА_5 було визнано недійсними. Дане рішення суду рішенням апеляційного суду Волинської області від 23 липня 2014 року було скасовано та в задоволенні його позову було відмовлено, та вирішено виселити його з сім`єю з даної квартири. Вказане рішення апеляційного суду було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 р. 25 липня 2014 року, близько 19 год, коли у його малолітньої доньки ОСОБА_10 був день народження та прийшли родичі з дітьми, до нього подзвонила дружина та повідомила, що в квартирі група невідомих чоловіків ламає двері та погрожує виселенням. Він відразу ж прибіг у власну квартиру та побачив, що в ній знаходиться четверо чоловіків, у тому числі й ОСОБА_5 , та схопив на кухні ніж й погрожуючи ножем вигнав невідомих з квартири. Однак, у ній залишився потерпілий, якого він також намагався випхати з квартири та який з ним вступив в шарпанину, під час якої він також отримав легкі тілесні ушкодження, з приводу чого проводиться досудове розслідування. Через деякий час йому це вдалось і він його виштовхав з житла, схопивши за руку та сорочку. Стверджує, що нікого не бив, нікому тілесних ушкоджень умисно не спричиняв, просто змушений був налякати непроханих гостей та звільнити від них квартиру. Цивільний позов про стягнення моральної та матеріальної шкоди не визнає.
Перевіривши та дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 діяв у стані необхідної оборони, що стверджується, крім його показань, наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що між ним та обвинуваченим в суді вирішувався спір з приводу права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_3 , яку він з публічних торгів придбав у власність. Рішенням ОСОБА_11 -Волинського міського суду від 11 червня 2014 року позов ОСОБА_12 до ОСОБА_5 та інших осіб було задоволено, прилюдні торги та свідоцтво про право власності на квартиру на ім`я ОСОБА_5 було визнано недійсними. Дане рішення суду рішенням апеляційного суду Волинської області від 23 липня 2014 року було скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_12 було відмовлено, та вирішено виселити його з сім`єю з даної квартири. На виконання вказаного рішення суду він зареєстрував себе та своїх неповнолітніх дітей у вказаній квартирі та попросив свого двоюрідного брата ОСОБА_13 щоб той допоміг йому замінити дверний замок у квартирі. 25 липня 2014 року ОСОБА_14 запросив ОСОБА_15 який мав замінити замок та ОСОБА_16 , який знімав все що відбувалось на відеокамеру, та близько 19 год, прийшовши до квартири, подзвонили у дверний дзвінок. Коли їм відчинили двері, вони зайшли у квартиру та почали проводити заміну замка. В квартирі в цей час була сім`я ОСОБА_12 та ще якась їхня родичка. Через деякий час в квартиру увірвався обвинувачений, побіг на кухню, схопив кухонний ніж та почав ним розмахувати. Він лишився у квартирі, а ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вибігли у тамбур та зачинили двері. В цей час ОСОБА_12 йому наносив удари ножем, від яких він ухилявся, та його намагались стримати жінки. Він йому наніс декілька ударів ножем в область шиї та грудей, порізав та порвав одяг, пошкодив йому протез зуба. За декілька хвилин в квартиру забіг ОСОБА_19 та забрав його з квартири. Після чого було викликано працівників міліції.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що є двоюрідним братом потерпілого ОСОБА_5 . Останній придбав з прилюдних торгів квартиру АДРЕСА_3 . Одержавши рішення апеляційного суду Волинської області від 23 липня 2014 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_12 було відмовлено, та вирішено виселити його з сім`єю з даної квартири, ОСОБА_21 попросив його щоб той допоміг йому замінити дверний замок у квартирі. Він запросив ОСОБА_15 , який мав замінити замок та ОСОБА_16 , який знімав все що відбувалось на відеокамеру щоб не було провокацій, та прийшовши до квартири, подзвонили у дверний дзвінок. Коли їм відчинили двері, вони зайшли у квартиру та почали проводити заміну замка. В квартирі в цей час була сім`я ОСОБА_12 та ще якась їхня родичка. Через деякий час в квартиру увірвався обвинувачений, побіг на кухню, схопив кухонний ніж та почав ним розмахувати. Потерпілий лишився у квартирі, а він, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вибігли у тамбур та зачинили двері. Що відбувалось у квартирі в цей час, він не бачив. Побачивши що потерпілий залишився у квартирі, він забіг у квартиру та забрав ОСОБА_22 з квартири у тамбур. Після чого було викликано працівників міліції. У ОСОБА_23 були порізи на шиї та грудях, на губах кров та вибиті зуби.
Свідок ОСОБА_24 суду показав, що його знайомий ОСОБА_19 попросив провести заміну дверного замка у квартирі, яку купив його брат ОСОБА_21 , на що він погодився та взяв з собою необхідний інструмент.У квартиру проводити заміну замка пішли він, ОСОБА_22 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 . Підійшовши до квартири, вони подзвонили у дзвоник і коли їм відчинили квартиру, то вони зайшли всередину та він відразу почав проводити заміну серцевини замка. Через деякий час в квартиру увірвався обвинувачений, побіг на кухню, схопив кухонний ніж та почав ним розмахувати. Потерпілий лишився у квартирі, а він, ОСОБА_17 та ОСОБА_14 вибігли у тамбур та зачинили двері. Що відбувалось у квартирі в цей час, він не бачив. Побачивши що потерпілий залишився у квартирі, ОСОБА_14 забіг у квартиру та забрав ОСОБА_22 з квартири у тамбур. Після чого було викликано працівників міліції. У ОСОБА_23 були порізи на шиї та грудях, на губах кров.
Свідок ОСОБА_25 суду показав, що його знайомий ОСОБА_19 попросив провести відеозйомку при заміні серцевини дверного замка у квартирі, яку купив його брат ОСОБА_21 , на що він погодився та взяв з собою відеокамеру. У квартиру проводити заміну замка пішли він, ОСОБА_22 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 . Підійшовши до квартири, вони подзвонили у дзвоник і коли їм відчинили квартиру, то вони зайшли всередину та ОСОБА_18 відразу почав проводити заміну серцевини замка, а він все знімав на відеокамеру. Через деякий час в квартиру увірвався обвинувачений, побіг на кухню, схопив кухонний ніж та почав ним розмахувати. Потерпілий лишився у квартирі, а він, ОСОБА_18 та ОСОБА_14 вибігли у тамбур та зачинили двері. Що відбувалось у квартирі в цей час, він не бачив. Побачивши що потерпілий залишився у квартирі, ОСОБА_14 забіг у квартиру та забрав ОСОБА_22 з квартири у тамбур. Після чого було викликано працівників міліції. У ОСОБА_23 були порізи на шиї та грудях, на губах кров, був вибитий зуб.
Допитана як свідок ОСОБА_26 суду показала, що є дружиною ОСОБА_7 та разом з чоловіком та трьома малолітніми дітьми проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Відносно даної квартири в судах вирішувався спір з ОСОБА_22 , який вирішено в їхню користь. 25 липня 2014 року вона разом з дітьми та родичкою ОСОБА_27 та її дитиною знаходилась у власній квартирі, оскільки в їхньої з обвинуваченим доньки ОСОБА_10 був день народження. Близько 19 год 30 хв мав прийти її чоловік, ОСОБА_28 , а тому коли в двері хтось постукав, то її донька ОСОБА_29 побігла і відчинила двері. В квартиру відразу зайшло четверо чоловіків, серед яких був і ОСОБА_22 . Один все знімав на відеокамеру, інший почав розбирати дверний замок, а ОСОБА_22 та ОСОБА_14 показували їй документи та казали що це не їхня квартира, що ОСОБА_22 власник і тепер він тут буде жити, а вони щоб звільняли квартиру. Вона передзвонила до чоловіка та попросила допомоги. Він через деякий час прибіг, схопив на кухні ніж та почав кричати та виганяти цих мужчин з квартири. Коли вони вибігли та зачинили за собою двері, то ОСОБА_22 залишився в квартирі, вона не давала можливості чоловікам вступити у бійку та стояла між ними, через трохи часу в квартиру двері відчинились, та ОСОБА_14 забрав ОСОБА_22 , а її чоловік випхав його з квартири, тримаючи ОСОБА_22 під руки та за сорочку.
Допитана як свідок малолітня ОСОБА_30 суду показала, що вона в той день чекала свого батька з роботи і почувши стук в двері, побігла відчиняти. Відчинивши двері, в квартиру відразу увійшло декілька чоловіків, при цьому її відштовхнули, вона злякалась, забрала своїх братиків та сестер та зачинилась в одній з кімнат. В квартирі був шум, крик, вони дуже злякались. Вийшли з кімнати вже тоді, коли її відчинила мама.
Дослідженими судом відеозаписами події, наданими як стороною обвинувачення в якості речового доказу (а.с.43), так і стороною захисту, стверджується, що ОСОБА_22 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_31 , прийшли в квартиру де мешкає сім`я обвинуваченого ОСОБА_12 , та почали проводити заміну серцевини дверного замка і ставити вимогу про звільнення даної квартири у зв`язку з тим, що є рішення суду, яким визнано за ОСОБА_22 право власності на вказану квартиру. Через деякий час в квартиру увірвався обвинувачений і побігши на кухню, серед посуду, знайшов кухонний ніж, яким почав погрожувати, після чого ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 вибігли з квартири, а ОСОБА_22 залишився у ній. За деякий час ОСОБА_14 забіг в квартиру і звідти витягнув ОСОБА_22 , якого виштовхував ОСОБА_12 .
Висновком судово-медичної експертизи №126 від 29.07.2014 року (а.с.38), роз`ясненим в суді судово-медичним експертом ОСОБА_32 стверджується, що на тілі підекспертного ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження: синці, садна правої руки, тулуба. Як пояснив експерт в суді, тілесні ушкодження у вигляді синців могли утворитись при здавлюванні руки ОСОБА_33 , а садна при терті, не виключено при шарпанині за одяг.
Вказаним висновком судово-медичної експертизи спростовуються повідомлення №122 від 25 липня 2014 року Володимир-Волинського ТМО (а.с.6), а також показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 про те, що потерпілому було завдано ножових різаних ран та вибито зуб.
Дослідженими судом судовими рішеннями у справі за позовом ОСОБА_7 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, до приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції та ОСОБА_5 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» та приватний нотаріус ОСОБА_34 , про визнання прилюдних торгів, свідоцтва про право власності недійсними та скасування запису про його реєстрацію, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_26 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, а також показаннями потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що він, маючи на руках копію вступної та резолютивної частини рішення апеляційного суду Волинської області у даній справі від 23 липня 2014 року, яке було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 р., 25 липня 2014 року близько 19 год 30 хв, всупереч встановленому законом порядку для виконання судових рішень, самоправно, без попередження та дозволу осіб, які проживають у спірній квартирі, у супроводі трьох інших чоловіків, прийшов у квартиру та почав проводити заміну дверного замка та ставити вимогу про звільнення квартири, власником якої він на підставі вказаного рішення апеляційного суду являється.
З досліджених будинкових книг на вказану квартиру вбачається, що у ній зареєстровані та проживають обвинувачений ОСОБА_7 та члени його сім`ї, а також в іншій будинковій книзі, виданій на підставі свідоцтва про право власності, яке скасоване рішенням Володимир-Волинського міського суду від 11 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 р., зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 та його дітей.
Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» № 1 від 26.04.2002 року, закріплене ст. 36 Кримінального кодексу України право кожного на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання є важливою гарантією реалізації конституційних положень про непорушність прав та свобод людини і громадянина, про невід`ємне право кожної людини на життя, недоторканність її житла й майна, а також забезпечує умови для
захисту суспільних інтересів та інтересів держави.
Оцінючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд беззастережно додержується вимог ч. 3 ст. 27 Конституції України і ст. 36 КК, враховуючи те, що відповідно до закону кожна особа має право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання незалежно від можливості уникнути його або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Оскільки ОСОБА_7 , захищаючи належну йому на праві власності квартиру, житло та майно, у якій проживає він та члени його сім`ї, під час шарпанини яка виникла між ним та ОСОБА_5 , схопив руками за плече ОСОБА_5 й з силою шарпав, з метою виштовхати його з квартири, заподіявши при цьому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден правої руки та тулуба, в присутності трьох наляканих малолітніх дітей та дружини, а також групи сторонніх чоловіків, які самоправно знаходились у належній обвинуваченому квартирі та проводили заміну його дверного замка, а також ставили вимогу про виселення з даної квартири, в обстановці що склалась, та при цьому не вчинив будь-яких інших протиправних дій, у яких би він обвинувачувався, суд визнає його дії необхідною обороною, без перевищення її меж, а тому його слід виправдати за ч.1 ст.125 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення 7940 грн. майнової та 50 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином, до задоволення не підлягає у зв`язку з постановленням виправдувального вироку. Заходи забезпечення цивільного позову слід скасувати.
Речові докази оптичні диски для лазерних систем зчитування CD-R52X та DVD-R з відео файлами залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення 7940 грн. майнової та 50 000 грн. моральної шкоди, завданої злочином відмовити повністю.
Заходи забезпечення цивільного позову у виді накладення арешту на належний ОСОБА_7 автомобіль CHERRY ELARA, 2007 р.в., НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , вжиті ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 жовтня 2014 року скасувати.
Речові докази оптичні диски для лазерних систем зчитування CD-R52X та DVD-R з відео файлами залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Головуючий /-/ підпис
Суддя: ОСОБА_1