Справа № 646/2470/15-к Пр.№ 1-кп/646/277/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.15 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, інваліда дитинства 3 групи, з середньо-технічною освітою, тимчасово не працюючого, інваліда ІІІ групи, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 року, близько 20:00 години, ОСОБА_4 маючи умисел на придбання особливо небезпеченого наркотичного засобу опій, перебуваючи в гостях раніше знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_6 , за адресою м. Харків, вул. Службова, точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в коридорі будинку, із дозволу ОСОБА_6 вибрав наркотичний засіб опій об`ємом 2 мл, із медичного шприца ємністю 10 мл, за допомогою заздалегідь приготовленого ін`єкційного шприца ємністю 5 мл, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб опій. Після чого, шляхом ін`єкції ОСОБА_4 вжив даний наркотичний засіб опій, а медичний шприц з залишками речовини об`ємом 0,1 мл помістив до внутрішньої лівої кишені своєї куртки, де в подальшому незаконно зберігав медичний шприц з наркотичною речовиною.

Після чого, ОСОБА_4 22.01.2015 року, близько 20 години 25 хвилин маючи умисел на переміщення особливо небезпечного наркотичного засобу опій, вийшовши з приміщення будинку за адресою м. Харків, вул. Службова, точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено,попрямував до зупинки громадського транспорту «вул. Кривомазова» м. Харкова, де на трамваї маршруту № 27 доїхав до зупинки громадського транспорту «вул. 1-ї Кінної Армії» м. Харкова, тим самим умисно незаконно перемістив особливо небезпечний наркотичний засіб опій.

Крім того, близько 21 години 40 хвилин знаходячись біля будинку № 4 по вул. 1-ї Кінної Армії в м. Харкові та умисно зберігаючи при собі раніше придбаний наркотичний засіб, без мети збуту, ОСОБА_4 був зупинений працівниками міліції для перевірки документів, що посвідчують його особистість та після запитання співробітників міліції, про наявність у нього заборонених речовин, останній відповів, що є медичний шприц ємністю 5 мл, із наркотичним засобом - опій та добровільно дістав з внутрішньої лівої кишені своєї куртки медичний ін`єкційний шприц, ємністю 5 мл, із залишками речовини коричневого кольору, яка являється наркотичним засобом - опій,який в подальшому в присутності двох понятих вилучено в ході огляду місця події за вищевказаною адресою та поміщено в прозорий полімерний файл, який було направлено для проведення експертизи. Згідно висновку експерта № 101 від 29.01.2015 вилучена рідина у медичному шприці у своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину - 0,0194 грам.

Таким чином, ОСОБА_4 , в супереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав, зберігав та перевозив, без мети збуту «опій ацетильований», який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг котрих обмежений, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року.

Даний наркотичний засіб ОСОБА_4 при вищевказаних обставинах незаконно придбав, перевіз і зберігав для особистого вжитку, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

04.02.2015р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

24.02.2015р. між прокурором прокуратури Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000181 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Сторони узгодили покарання у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. При цьому ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий. Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості, від 24.02.2015 року, була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбав, перевіз та зберігав без мети збуту наркотичний засіб - опій ацетильований, масою у сухій речовині - 0,0194 гр., а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 згідно до ст.ст. 124, 126 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24.02.2015р. між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.02.2015р. покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені при провадженні судово-хімічної експертизи №101 від 29.01.2015 в сумі 368,94 грн.
Речові докази: полімерний прозорий пакет з біркою № 101 з наркотичним засобом, який переданий на зберігання в УРЗ ГУМВС України в Харківській області за квитанцією №2018 від 05.02.2015р. знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1