Дата документу Справа № 328/3816/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/3816/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1312/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженец с. Владівка Чернігівського району Запорізької області, непрацюючий, освіта не повна середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.05.2014 р. Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.1 ст.125 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ч. 3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі,

за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.

Відповідно ч. 1 ст.71 КК України до покарання, частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 08.05.2014 р., та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання з 20.11.2014 року.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком суду, 12.08.2014 р. приблизно о 14 год. ОСОБА_7 , повторно, шляхом обману, перебуваючи біля під`їзду №3 двоповерхового буд. АДРЕСА_2 , взяв у ОСОБА_8 мобільний телефон «NOKIA X2-02» в корпусі чорного кольору, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІL: НОМЕР_2 , картою пам`яті на 2GB та SIM-картою оператора LIFE, на якій були грошові кошти в сумі 69 грн., що належить ОСОБА_8 чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 459 грн.

09.11.2014 р. приблизно о 22 год., ОСОБА_7 проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав: 2 металеві пічні плити розмірами 70x40см вартістю 200 грн. кожна: металеву пічну плиту розміром 50x30см вартістю 75 грн.; електричну духовку «Електра» вартістю 50 грн.; двоколісну тачку розмірами 1,2x1м вартістю 300 грн.; металеву бочку об`ємом 200л, вартістю 70 грн., що належать ОСОБА_9 чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 895 грн.

09.11.2014 р. приблизно о 23 год., ОСОБА_7 через віконний пройом проник до приміщення літньої кухні, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав металевий газовий балон стандартного розміру, вартістю 120 грн., що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 , просить вищезазначений вирок суду скасувати у зв`язку з тим, що вказаних злочинів не вчиняв. Вирок грунтується лише на показах потерпілого.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який вважає вирок суду законним та обгрутованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції обвинуваченого, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в інкрімінованих кримінальних правопорушеннях винним себе не визнав, та по суті пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що крадіжку він не вчиняв, металеву бричку, в якій був баллон і ще якийсь метал він знайшов в ліску на відстані близько 700 м. від будинку потерпілого ОСОБА_10 . Все це він здав на металобрухт. Арестов сам віддав йому за борг мобільний телефон і частину грошей. Арестов сказав йому, що віддає телефон до наступного дня, коли віддасть гроші, які брав у борг. Борг ОСОБА_11 обіцяв повернути наступного дня, але не повернув, тому, він продав до ломбарду його мобільний телефон. На слідчому експерименті він давав свідчення під тиском працівників міліції, так як був в шоці, бо вперше потрапив до в`язниці. На слідчому експерименті він давав свідчення з наданої йому працівниками міліції заяви потерпілого. Йому дали заяву потерпілого, щоб якщо він забуде, читав з неї що було викрадено. Про тиск з боку працівників міліції на слідчому експерименті він не скаржився, бо боявся.

Не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_7 , його вина підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- свідченнями потерпілого ОСОБА_12 , який суду пояснив, що з обвинуваченим він не знайомий, має город, який використовує з весни по осінь, взимку інколи навідується до нього. Одного разу він виявив, що викрали бочку, газовий балон, металобрухт, викрали металеві частини з печі. В прихожій було вибито вікно, задні двері були відчинені - зсунутий засув з середини будинку. Викрадені речі виносили через хвіртку городу, яку зняли з петель. В городі були сліди ніг та колес тачки. Матеріальну шкоду оцінює в 1000 грн. При першому огляді були присутніми два працівники міліції. Тривав перший огляд близько години. Подробиць огляду не пам`ятає, він показував працівникам міліції розбите вікно, сліди ніг та тачки в городі. Під час слідчого експерименту були присутніми він, обвинувачений, працівники міліції, які знімали все на відеокамеру;

- свідченнями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що він близько одного року знайомий з обвинуваченим ОСОБА_7 , живе з ним по сусідству, має з ним добрі стосунки, той давав йому гроші в борг. 12 серпня 2014 року він взяв у Кременчуцького свої 100 грн. і віддав ОСОБА_7 , оскільки раніше брав у нього в борг 200 грн. Ще 100 грн. він віддав ОСОБА_13 раніше, до цього дня. В той день 12.08.2014 р. він віддав ОСОБА_7 останні 100 грн. боргу і вже не був йому нічого винен. В той же час ОСОБА_7 попросив в нього мобільний телефон, який був йому необхідний, бо він йшов до центру міста. Мобільний телефон ОСОБА_7 обіцяв йому повернути наступного дня увечорі - занести йому додому, але не віддавав його потім більше місяця. ОСОБА_7 приходив до нього лише через тиждень, або через два тижня після того, як взяв мобільний телефон, не повернув його, але обіцяв повернути. Потім від працівників міліції він дізнався, що ОСОБА_7 продав його мобільний телефон до ломбарду. Його мобільний телефон знайшли за цифрами під кришкою. -які співпадали з цифрами на коробці та документах, які в нього збереглися;

- свідченнями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, потерпілий ОСОБА_11 є його племінником. Обвинуваченого бачив один раз. Арестов попросив у нього віддати борг - 100 грн. Він віддав йому борг. Арестов приїхав з ОСОБА_13 . Потім вони уїхали на таксі. 03.02.2015 р. ОСОБА_11 казав йому, що у нього буде примирення з ОСОБА_13 . Влітку 2014 року біля його двору ОСОБА_13 попросив у Арестова 100 грн. і мобільний телефон, казав що віддасть за 1-2 дні. Арестов дав йому 100 грн. та мобільний телефон. Від потерпілого йому відомо, що ОСОБА_13 не повернув йому гроші та мобільний телефон. При розмові присутнім не був, про неї йому розповів ОСОБА_11 . Він не бачив як ОСОБА_11 передавав ОСОБА_13 гроші та мобільний телефон, це йому відомо зі слів потерпілого;

- свідченнями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він знайомий з обвинуваченим, але не спілкується з ним. Він працював на пункті прийому металобрухту. Одного дня приїхали працівники міліції, які шукали викрадені речі. Під час огляду знайшли газовий балон, металеву бочку, биті пічні плити, духовку та інші речі. Він розповів працівникам міліції, що зазначені речі приніс ОСОБА_16 , який раніше працював на пункті прийому металобрухту по АДРЕСА_4 ;

- свідченнями свідка ОСОБА_17 яка пояснила, що з обвинуваченим вона не знайома. Працює касиром-приймальником ломбарду по вул. Революційній, буд. 32. Ломбард працює цілодобово. Приймають товар тільки при наявності документів, що посвідчують особу. В 2014 році обвинувачений заклав у ломбард мобільний телефон Nokia X2 чорно-червоного кольору;

-свідченнями свідка ОСОБА_18 який пояснив, що зі слів працівників міліції йому відомо, що ОСОБА_13 скоїв крадіжку. Восени 2014 року близько 07 години він купив у ОСОБА_13 металобрухт - газовий балон, 2-х колісну тачку червоного кольору, бочку, духовку, чавунні пічні плити. ОСОБА_13 казав йому, що ці речі належать йому. Заплатив за все 300 грн. Потім перепродав ці речі ОСОБА_19 .

Крім того, вина ОСОБА_7 доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.11.2014 року та додатком - фототаблицею встановлено обстановку в домоволодінні АДРЕСА_3 після вчинення крадіжки, зокрема відсутність плит на пічках, розташування будівель, кімнат, проходів через огорожі;

- протоколом огляду предмету від 05.12.2014 року та додатком - фототаблицею, ОСОБА_15 добровільно видав працівникам міліції металеву бочку об`ємом 200л та газовий балон об`ємом 40л, які він придбав у ОСОБА_18 ;

- протоколом огляду предмету від 01.10.2014 року та додатку - фототаблиці, ОСОБА_8 надав працівникам міліції картонну коробку з мобільного телефону «NOKIA X2-02» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

- протоколом огляду предмету від 01.10.2014 року та додатком - фототаблицею, ,, ОСОБА_20 добровільно видала працівникам міліції мобільний телефон «NOKIA X2-02» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 чорного кольору.

11.12.2014 року під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом слідчого експерименту, протоколом перегляду відеозапису, речовим доказом диском CD-R «Ridata» 52x 80min/700mb RFD80M-80599.

В судовому засіданні судом першої інстанції було оглянуто відеозапис слідчого експерименту від 11.12.2014 p., яким встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 без прояву будь-яких ознак хвилювання, занепокоєння, чітко та послідовно пояснив та показав на місці спосіб та механізм вчинення кримнального правопорушення - таємного викрадення майна з домоволодіння по АДРЕСА_3 . Зокрема ОСОБА_7 вказав як він проникав через огорожу на подвір`я та через вікна до будинку та літньої кухні.

Суд обгрунтовано дійшов висновку, що оглянутий відеозапис спростовує твердження сторони захисту про тиск з боку працівників міліції при проведені слідчого експерименту, а також те, що обставини вчинення крадіжки ОСОБА_7 відтворював з відомостей, отриманих з заяви потерпілого. Також відеозапис слідчого експерименту від 11.12.2014 р. спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що металеві вироби, які він здав ОСОБА_16 , він не викрав, а знайшов у ліску.

Судом дана належна оцінка і свідченням свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_21 ..

Суд обгрунтовано не прийняв до уваги свідчення вказаних свідків про те, що ОСОБА_7 мобільний телефон забрав у потерпілого за борги, оскільки про це їм відомо від самого обвинуваченого, який зацікавлений в розв*язанні справи.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та приміщення, та за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд врахував , що ОСОБА_7 проживає з матір`ю та сестрою, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем навчання - негативно, тяжкими або хронічними захворюваннями не страждає, раніше судимий, вчинив новий злочин під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і призначив йому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

судді