Справа 11 -297/07 Головуючи
постанова про
відмову в Доповідач Хлапук Л.І.

порушенні кримінальної справи

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 19 квітня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі: головуючого-судді Хлапук Л.І.

суддів Матата
О.В., Силки Г.І..

прокурорів
Ляшука О.О., Чмуха В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцією прокурора, який приймав
участь у розгляді справи, на постанову Луцького
міськрайонного суду від 6 квітня 2007 року, якою задоволено скаргу
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. і скасовано постанову слідчого ОВС прокуратури м Луцька
від 7 березня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо
службових осіб державної виконавчої служби Луцького МУЮ, працівників Луцького MB УМВС
України у Волинській області та працівників ПФ „Антон",

встановила:

ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. подали прокурору Волинської області заяву, в якій прохали порушити
кримінальну справу щодо службових осіб державної виконавчої служби Луцького
МУЮ, працівників Луцького MB УМВС України та працівників ПФ „Антон",
обвинувачуючи їх в перевищенні службових повноважень та вчиненні крадіжки
належного скаржникам майна - металевої огорожі при виконанні рішення суду про вилучення
в них самовільно зайнятих земельних ділянок.

Постановою
слідчого в ОВС прокуратури м. Луцька від 7
березня 2007 року
відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 185, 364, 365, 367 382 КК України
щодо службових осіб
вищевказаних установ і підприємств згідно п.2 ст. 6 КПК України за
відсутністю в її діях складу злочину.

За скаргою
ОСОБА_1. постановою Луцького міськрайонного суду від 6 квітня 2007 року вищевказану
постанову слідчого було скасовано, а матеріали направлено прокурору м. Луцька
для додаткової перевірки. Суд вказав на необхідність в її ході перевірити
законності дій службових осіб, які виконували судове рішення, провести огляд
місця події з складанням схеми-плану земельної ділянки. Порівняти її з
витребуваною з відповідних будівельно-технічних органів технічною
документацією, провести опит очевидців і учасників знесення огорожі спірної
земельної ділянки, встановити і допитати працівників фірми „Антон", які
проводили демонтаж огорожі. В

2

залежності від
встановленого вирішити питання про наявніст, чи відсутність в діях службових осіб, які виконували судове
рішення, ознак того чи іншого злочину.
При не встановленні цього,
винести відповідну постанову
з дотриманням вимог ст. 99-100
КПК України.

У своїй апеляції
на дану постанову суду прокурор, який приймав участь у розгляді справи,
посилається на її незаконність. Вважає, що більшість вказаних в ній судом
вказівок виконані, а встановити працівників фірми „Антон" не можливо з-за
відсутності їх прізвищ в акті вилучення земельної ділянки. Вважає, що
вищевказана постанова повинна містити вказівки суду про те, в чиїх з кола
службових осіб діях містяться ознаки злочинів і яких саме.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть постанови, доводи апеляції, прокурора Ляшука О.О.,
який підтримав свою апеляцію, пояснення скаржника ОСОБА_1., який заперечив
проти неї, висновок прокурора Чмуха В.В. про задоволення апеляції, дослідивши
матеріали перевірки по скаргах ОСОБА_1. і ОСОБА_2.,- колегія суддів вважає, що
апеляція не підлягає до задоволення.

У відповідності
з ст. 94, 99 КПК
України кримінальна справа може бути порушена у випадках, коли є достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину. Лише при їх відсутності орган
дізнання, слідчий, прокурор відмовляє в порушенні кримінальної справи.

Як вбачається з
відказних матеріалів, органи дізнання та слідства, відмовляючи в порушенні
кримінальної справи по скаргах ОСОБА_1. та ОСОБА_2., з достатньою повнотою не
перевірили вказані в них факти перевищення службових повноважень, зловживання
ними, допущені службовими особами при виконанні рішення суду про вилучення в
скаржників земельних ділянок. Не було навіть встановлено коло учасників такого
вилучення, зокрема працівників приватної фірми „Антон". Твердження апелянта про неможливість
їх встановлення з-за відсутності в акті вилучення земельних ділянок їх прізвищ,
не підлягає до врахування, оскільки встановити даних осіб можливо шляхом опиту
учасників і очевидців події, керівництва фірми "Антон".

Для вияснення
питання, чи діяли в межах своїх службових повноважень особи, які проводили таке
вилучення, потрібно, як правильно вказав суд в своїй постанові, порівняти
показання учасників події з даними технічної документації щодо меж земельних
ділянок скаржників, наявність на них огорожі, споруд. Для чого з їх участю
провести огляд земельних ділянок, які займали скаржники, з складанням
відповідних планів-схем з відміткою на них місця розташування огорожі.

Залишилось не
виясненим, чи діяли в межах своїх службових повноважень судові виконавці, даючи
вказівку про знесення огорожі на земельних ділянках при виконанні судового
рішення. Не встановлено, де ділись її елементи: сітка, стовпчики після знесення
огорожі. Не спростовано твердження скаржників про їх викрадення учасниками
події. Тому, скасовуючи постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,
суд підставно вказав про
необхідність вияснити дані
питання шляхом опитування судових

3

виконавців
ОСОБА_3., ОСОБА_4., скаржників ОСОБА_2.
та ОСОБА_1.

ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. в ході перевірки їх скарг звертались з додатковими заявами в обласну
прокуратуру. Однак, будь-які дані про перевірку викладених в них фактів
відсутні.

При таких
обставинах, на думку колегії суддів, суд підставно прийшов до висновку про
передчасність висновків органів слідства щодо відсутності складу злочину в діях
службових осіб, які виконували рішення суду та скасував постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи, направивши матеріали на додаткову перевірку.

У відповідності
з ст. 98, 112 КПК
України суддя місцевого суду не належить до кола осіб, яким надано право
порушувати кримінальну справу щодо злочинів, передбачених ст. 185, 364-367, 382 КК
України, і проводити по ній досудове слідство. Тому вказівка апелянта про
необхідність встановлення судом кола осіб, в діях яких міститься склад злочину
та кваліфікацію їх дій, не ґрунтується на вимогах закону.

Виходячи з
вищенаведеного, керуючись ст. 365-366
КПК України, колегія судді судової палати -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у розгляді справи, залишити без задоволення, а
постанову Луцького міськрайонного суду від 6 квітня 2007
року щодо постанови слідчого ОВС прокуратури м. Луцька від 7 березня 2007 року - без зміни.