Справа № 11-431 /2007 року Головуюча в 1-й інстанції Гаврищук Л.П.
Категорія ст. 186 ч.2 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМУКРАЇНИ

11 липня 2007 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого -судді Шершуна В.В., Суддів Суслова М.І.,
Цінника П.О., з участю прокурора Крохмалюк Л.Б. розглянула у відкритому
судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок
Нетішинського міського суду від 19 квітня 2007 року. Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с Очеретинка
Черняхівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньо-спеціальною
освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Нетішинським міським судом Хмельницької області:

17.11.2006 р. за ст.
309 ч. 1 КК України на 150 годин громадських робіт,

- засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнено його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий
термін строком 1 рік.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишено попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця с Крупець Славутського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не
одруженого, раніше судимого Нетішинським міським судом Хмельницької області:

·
30.05.1996 р. за ст. ст. 140 ч.3, 86-1 КК України з
застосуванням ст..ст. 44, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі з
відбуванням в ВТК загального
режиму та конфіскацією майна;

·
9.07.2001 року за ст. 140 ч.2 КК України на 2 роки
виправних робіт без позбавлення волі в інших місцях, в районі проживання
засудженого з утриманням в дохід держави 20% заробітку з конфіскацією 1/2
частини особистого майна;

12.10.2001 р. за ст. ст. 308 ч.1,
309 ч.1 КК України з застосуванням ст..ст. 42, 43 КК України на 3 роки 1 місяць
позбавлення волі з конфіскацією Vi частки
належного йому майна та приєднано невідбуту частину покарання, згідно вироку
суду від 9.07.2001 року;

·
29.11.2001 року за ст..ст. 185 ч.3, 304 КК України з
застосуванням ст..ст. 42 ч.1, 42 ч.3 КК
України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та конфіскацією 1/2 частини належного йому майна ат приєднано
невідбуту частину покарання за вироком суду від 12.10.2001 року;

·
20.12.2005 року за ст.. 395 КК України на 1 місяць арешту;

16.01.2007 року за ст.
395 КК України на 2 місяці арешту,

- засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1. змінено з підписки
про невиїзд на

утримання під вартою в залі суду.

Строк утримання під вартою
рахується з 19 квітня 2007 року.

Долю речових доказів вирішено
згідно ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1. засуджено за те, що він 7.02.2007 року близько 16
години біля буд. № 15 по пр-ту Незалежності в м. Нетішин, за
попередньою змовою з ОСОБА_2., із застосуванням насильства щодо ОСОБА_3., а
саме останньому був завданий удар в обличчя ОСОБА_1. чим заподіяно останньому
фізичний біль, відкрито викрали в того

2

мобільний телефон марки „Соні-Еріксон Т230" вартістю 345
грн. зі стартовим
пакетом тарифного плану „Діджус", вартістю 25 грн., на рахунку
якого знаходились кошти в сумі 0, 45 грн., який останнім на прохання
потерпілого був повернутий.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1. просить вирок суду як незаконний скасувати, а справу
повернути на новий судовий розгляд. При цьому він вважає, що були порушені
вимоги ст.ст. 323, 324 КК України. Стверджує, що йому не було вручено копію
обвинувального висновку і слідчим не було пред'явлено йому постанови про
притягнення в якості обвинуваченого. Вказує, що у справі відсутні докази
застосування ним до потерпілого насильства, а відповідно суд мав усі підстави
кваліфікувати його дії за ст. 190 КК України.

Засуджений ОСОБА_2. вирок суду не
оскаржив.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_1. на підтримання доводів
апеляцій, міркування прокурора, який вважає вирок законним та обґрунтованим,
перевіривши та вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати

знаходить:

апеляцію
засудженого як таку, що задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_1. у
вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по
справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в суді
засуджений вину визнав повністю та
щиро розкаявся, підтвердивши

викладені
вище обставини.

Визнавальні
покази засудженого ОСОБА_1. підтверджуються показами засудженого ОСОБА_2.,
потерпілого ОСОБА_3., свідка ОСОБА_4.
даних на досудовому слідстві і перевірених в суді, з показів яких
вбачаються обставини застосування фізичного насильства та відкритого викрадення
у потерпілого мобільного телефону.

Об'єктивно його
вина підтверджується протоколами огляду та вилучення речових доказів, довідкою
про вартість викраденого та іншими матеріалами кримінальної справи.

Проаналізувавши
вчинене та оцінивши в сукупності усі докази, суд обґрунтовано прийшов до
висновку про доведеність вини засудженого у вчиненому злочині, вірно
кваліфікувавши його дії, за ст. ст. 186 ч.2 КК України.

Твердження
засудженого про невручення йому копії обвинувального висновку не ґрунтуються на
дійсних обставинах страви та спростовуються наявністю у матеріалах актом відмови від підпису ОСОБА_1. при врученні йому
відповідного процесуального документу в ІТТ Славутського РВ УМВС У в
Хмельницькій області, засвідченим працівниками вказаної установи (а.с. 122)

За аналогічних
підстав не можуть бути взятими до уваги доводи останнього про не пред'явлення
йому на досудовому слідстві постанови про притягнення в якості обвинуваченого,
оскільки він від підпису цього процесуального документу також відмовився

(ах. 80-81).

Міра покарання
йому обрана згідно вимог ст. ст. 50 і 65 КК України з врахуванням ступені
тяжкості вчиненого злочину, особистості винного та конкретних обставин по
справі.

При призначенні
покарання судом враховані всі обставини, які його пом'якшують, в тому числі і
ті, на які посилається засуджений.

З врахуванням
викладеного підстав для скасування, зміни вироку чи пом'якшення покарання
апеляційна інстанція не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

вирок
Нетішинського міського суду
від 19 квітня
2007 року щодо
ОСОБА_1залишити без змін, а апеляцію засудженого - без задоволення