Справа № 290/688/15-к

РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Романові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 15.05.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , з професійно- технічною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним першої категорії і маючи військово-облікову спеціальність планшетиста багатоканальних радіорелейних станцій, не маючи відповідно до ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, у зв`язку з Указом Президента України №15 від 14.01.2015 року Про часткову мобілізацію та призовом на військову службу в Збройні сили України по мобілізації, будучи належним чином повідомленим в установленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 18.02.2015 року отримавши повістку (із наведеними у ній роз`ясненнями про наслідки в разі неприбуття) з вимогою, щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на 02.03.2015 року, на вказану дату ОСОБА_4 не з`явився, чим ухилився від привозу за мобілізацією.
Своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.
08.06.2015 року між старшим прокурором прокуратури Романівського району Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно даної Угоди старший прокурор прокуратури Романівського району Житомирської області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст. 336 КК України із застосуванням вимог ст.63 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, сторони вважають за можливе застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано.
А також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Романівського району Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 08.06.2015 року про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Романівського району Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , яким визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ст.336 КК України із застосуванням ст.63 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (рік) роки.
Відповідно до положень ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1