Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року Святошинський районний суд міста Києва

в
складі: головуючого - судді Почупайло
А.В.

при
секретарі Єрмак
Л.В.

за
участю прокурора Заріцької
О.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, що народився у м. Гомель,
Білорусь, росіянина, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, невійськовозобов'язаного, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1, судимого 03 березня 2003 року Святошинським
районним судом м. Києва за ст.
309 ч. 2, 75 КК України до 2
років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 27 вересня 2004 року
Святошинським районним судом м. Києва
за ст.
ст. 185 ч. 2. 185 ч.3, 309 ч. 2,
71 КК України до З років 6 місяців позбавлення волі,

у скоєнні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, будучи раніше засудженим 27 вересня 2004 року
Святошинським районним судом м. Києва
за ст.
ст. 185 ч. 2. 185 ч.3, 309 ч. 2,
71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись 29 грудня 2006 року з місць
позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 21 день, на підставі постанови Ленінського районного
суду м. Полтави від 22 грудня 2006
року, на шлях виправлення не став і
знову скоїв умисний злочин.

Так,
ОСОБА_1 15 квітня 2007 року,
приблизно в 14 годин, знаходячись
біля будинку АДРЕСА_2, повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_2,
чим завдав потерпшому матеріальну шкоду.

При
цьому, ОСОБА_1, 15
квітня 2007 року з 12 годин знаходився в приміщенні салону гральних автоматів
«Багіра», розташованого по
АДРЕСА_2, де грав на гральних автоматах.
Програвши гроші, які знаходилися в
нього, ОСОБА_1 вирішив шляхом зловживання довірою заволодіти майном
свого наочно знайомого ОСОБА_2, який працював охоронцем-оператором у вказаному салоні.

Реалізуючи
свій злочинний умисел, ОСОБА_1 підійшов до
ОСОБА_2 та попросив у нього мобільний телефон,
під приводом зателефонувати своїм знайомим, пообіцявши при цьому одразу ж після розмови
повернути мобільний телефон ОСОБА_2, однак у дійсності,
не маючи при цьому наміру виконувати обіцяне. Не підозрюючи про дійсні
наміри ОСОБА_2, ОСОБА_3 будучи введеним в оману, передав ОСОБА_2
свій мобільний телефон «Соні Еріксон К
5101».

Після
цього, ОСОБА_1 скориставшись тим,
що ОСОБА_3 на деякий час відволікся і не спостерігав за його діями, з метою обернення на свою користь та
особистого збагачення, шляхом
зловживання довірою ОСОБА_2, заволодівши
мобільним телефоном «Соні Еріксон К 510 І»,
залишкова вартість якого на момент викрадення згідно висновку
судово-товарознавчої експертизи № 4247 від 27 квітня 2007 року складає 654 гривні
55 копійок, в якому знаходилась
сім-картка оператора мобільного зв'язку «Київ Стар», ціною 30 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 3
гривні, з місця скоєння злочину
втік, чим завдав потерпілому матеріальну
шкоду на загальну суму 687 гривень 55 копійок.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченому ч. 2 ст.
190 КК України визнав повністю,
щиросердно розкаявся й підтвердив суду обставини скоєння ним злочину.
Заявлений цивільний позов визнав.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 свою
вину в скоєному визнав повністю та не оспорює фактичні обставини справи, то суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показами підсудного ОСОБА_2

Таким
чином, дослідивши зібранні по справі
докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 у скоєнні
інкримінованого йому складу злочину повністю доведена й кваліфікація його дій
за ч. 2 ст. 190 КК України є правильною, оскільки він шляхом зловживання довірою, повторно,
заволодів чужим майном, яке
належить ОСОБА_2.

Обговорюючи
питання про міру та вид покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
скоєного ним злочину, характеристику
особи підсудного, який посередньо
характеризується за місцем відбуття покарання у ПВК УДДУ ПВП у Полтавській
області (№ 64) та утримання в ІТТ Святошинського РУ ГУ МВС України у
м. Києві, на час скоєння злочину суспільно-корисною
працею зайнятий не був, скоїв злочин після
застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування
покарання, протягом невідбутої частини
покарання призначеного за вироком суду від 27 вересня 2004 року, рецидив злочину, його відношення до скоєного, щире каяття в скоєному, та вважає за необхідне обрати йому покарання
у вигляді позбавленням волі, так як
приходить до висновку, що його
виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин після застосування до нього умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання,
протягом невідбутої частини покарання призначеного за вироком
Святошинського районного суду м. Києва
від 27 вересня 2004 року, на підставі ч.
4 ст.
81, ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати йому
до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Заявлений
потерпілим ОСОБА_3 цивільний позов по справі,
суд вважає таким, що підлягає
задоволенню.

Суд, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, а саме: вартість проведення
судово-товарознавчої експертизи, що
підтверджується розрахунком її вартості (а. с.
62).

Речові
докази по справі: гарантійний талон на мобільний телефон «Соні Еріксон
К5101», ІМЕ1 24170, коробку від вказаного мобільного телефону та
мобільний телефон «Соні Еріксон К5101»,
ІМЕ1 24170, які
передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_3, суд вважає за необхідне залишити у власності
потерпілого.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2, визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років
шести місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України частково приєднати до
призначеного ОСОБА_2
покарання невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду
м. Києва від 27 вересня 2004 року, призначивши йому остаточну міру покарання у
вигляді 3 (трьох) років шести місяців позбавлення волі.

Строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_2
рахувати з 18 квітня 2007 року.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін - утримання під вартою
Київському СІЗО (№13) Управління Державного департаменту України з питань
виконання покарань в Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 33 гривні.

Стягнути
з ОСОБА_2 за
проведення судово-товарознавчої експертизи 159 гривень 83 копійки. Отримувач
платежу - Київський науково-дослідний інститут судових експертиз МЮ України
(АДРЕСА_2).

Речові докази по справі: гарантійний талон на мобільний телефон «Соні
Еріксон К5101», ІМЕ1
24170, коробку від вказаного
мобільного телефону та мобільний телефон «Соні Еріксон К5101», ІМЕ1 24170, залишити у власності потерпілого ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів, з моменту вручення копії вироку
засудженому, а рештою учасників процесу
- в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя: