Справа №328/2926/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року
м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого
судді Погрібної О.М.

при секретарі
Мацинській О.Є.

за участю прокурора
Нєдоводєй Л.А.

потерпілого
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця, м.
Молочанськ Токмацького району
Запорізької області, українця,
громадянина України, який не працює,
має загальну середню освіту, не
одружений, дітей не має, зареєстрований
та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше
не судимого,

який обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
запобіжний захід не застосовано,

що надійшов до суду з угодою про
примирення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 24.07.2014 року приблизно о 13.20 годин,
маючи намір на таємне викрадення
чужого майна та реалізуючи його,
знаходячись в будинку розташованому в
АДРЕСА_2, Токмацького району, викрав
два мобільних телефони марки «EXPLAY
MU-240», один в корпусі чорного кольору,
вартістю 400 гривень, в якому
знаходилося дві сім-карти «Лайф» на
рахунку яких грошей не було, інший в
корпусі сірого кольору, вартістю 400
гривень, в якому знаходилося дві
сім-карти «Київстар», на рахунку яких
грошей не було, з флеш-картою на 4 Гб
вартістю 80 гривен, чим спричинив
потерпілому ОСОБА_1 матеріальний
збиток на загальну суму 880 гривень.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Цивільний позов у справі не
заявлений.

11 серпня 2014 року між потерпілим ОСОБА_1
та обвинуваченим ОСОБА_2 в порядку,
передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК
України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпілий та
обвинувачений дійшли згоди щодо
формулювання підозри, всіх істотних
для даного кримінального провадження
обставин та правової кваліфікації дій
обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст. 185 КК
України та обвинувачений ОСОБА_2 у
повному обсязі сформульованої підозри
беззастережно визнав свою винуватість
у вчиненні даного кримінального
правопорушення. Також сторонами угоди
визначено узгоджене ними покарання,
ОСОБА_2 повинен понести за вчинений
злочин за ч.1 ст. 185 КК України покарання
у вигляді штрафу у розмірі 60
(шістдесяти) неоподаткованих мінімумів
доходів громадян. В угоді передбачені
наслідки укладення та затвердження
угоди про примирення, встановлені ст. 473
КПК України та наслідки її
невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 просив затвердити вказану
угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні
також просив затвердити угоду про
примирення. З наслідками її
затвердження ознайомлений.

Прокурор підтримала позицію
обвинуваченого та потерпілого щодо
затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про
примирення між потерпілим та
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

Згідно вимог ст.471 КПК України, в угоді
про примирення зазначаються її
сторони, формулювання підозри чи
обвинувачення та його правова
кваліфікація з зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність, істотні
для відповідного кримінального
провадження обставини, розмір шкоди,
завданої кримінальним
правопорушенням, строк її
відшкодування чи перелік дій, не
пов'язаних з відшкодуванням шкоди, які
підозрюваний чи обвинувачений
зобов'язані вчинити на користь
потерпілого, строк їх вчинення,
узгоджене покарання та згода сторін на
його призначення або на призначення
покарання та звільнення від його
відбування з випробуванням, наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені статтею 473 КПК України,
наслідки невиконання угоди.

При вирішенні питання про
відповідність угоди вимогам ст.474 КПК
України, суд враховує, що умови угоди
про примирення не суперечать вимогам
цього Кодексу, правова кваліфікація
дій ОСОБА_2 вірна, умови угоди
відповідають інтересам суспільства та
не порушують прав, свобод, чи інтересів
сторін або інших осіб, не встановлені
підстави вважати, що укладення угоди не
було добровільним, не є очевидною
можливість невиконання обвинуваченим
взятих на себе зобов'язань за угодою,
фактичні підстави для невизнання
винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо
суд переконається, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок, яким
затверджує угоду і призначає узгоджену
сторонами міру покарання.

Судом у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, яке
згідно ст.12 КК України, є злочином
середньої тяжкості.

Угода про примирення між потерпілим та
обвинуваченим укладена добровільно
без застосування насильства, примусу,
погроз, дана угода відповідає вимогам
ст. 471 КПК України.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_2 цілком розуміє
права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
ч. 1 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з'ясовано, що потерпілий ОСОБА_1
цілком розуміє наслідки затвердження
угоди про примирення, передбачені п.2 ч.
1 ст. 473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди
про примирення відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди про примирення від 11.08.2014 року,
укладеної між потерпілим ОСОБА_1 та
обвинуваченим ОСОБА_2, призначення
обвинуваченому ОСОБА_2 узгодженого
сторонами виду та розміру покарання.

Судові витрати на залучення
експерта в даному кримінальному
провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до положень ст. 100 КПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 314, 370, 373, 374, 474 - 475 КПК України, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 11
серпня 2014 року, укладену між потерпілим
ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК
України та призначити йому узгоджене
сторонами покарання у вигляді штрафу у
розмірі 1020 (тисяча двадцять) гривень.

Речові докази:

- два мобільних телефони марки
«EXPLAY MU-240», флеш-карту об'ємом 4 Гб,
передані на зберігання потерпілому
ОСОБА_1 - залишити в розпорядженні
ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
апеляційного суду Запорізької області
через Токмацький районний суд
Запорізької області шляхом подачі
апеляції протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку після його
проголошення.

Суддя: