У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Коротких О.А. і Таран Т.С.

розглянула
у судовому засіданні у м.Києві 20 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Івано-Франківської області на
вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня
2007 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

раніше не
судимий,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України на
4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на один рік 6 місяців.

На підставі ст.75 КК України він
звільнений від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком
2 роки.

На підставі ст.76 КК України на нього
покладені обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про
зміну місця проживання або роботи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 25000
гривень на відшкодування моральної шкоди та 1000 гривень за надання правової
допомоги.

Ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 18 жовтня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 залишений
без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 23 грудня 2006
року, близько 2 години, керуючи автомобілем “Ауді-80” державний номер НОМЕР_1,
у стані алкогольного сп'яніння, рухаючись центральною вулицею с.Луги у напрямку
с.Спас Рожнятівського району, перевищив дозволену швидкість руху автомобіля,
з'їхав з дороги на праве грунтове узбіччя, заїхав у кювет, де машина
перекинулась. Внаслідок цієї
дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_2, який сидів на задньому
пасажирському сидінні, отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці.

У касаційному поданні прокурор
посилається на невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості злочину
та його особі внаслідок м'якості. Крім того вважає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку були допущені порушення вимог ст.377 КПК України. З цих
підстав просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала
транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого відповідає матеріалам справи.

Як видно з протоколу судового засідання,
ОСОБА_1 повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочину, тому
докази у судовому засіданні досліджувалися в порядку ст.299 КПК України.

Дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.286 КК України
кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_1 призначено відповідно
до вимог ст.65 КК України, з врахуванням
тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, інших обставин справи.

При призначенні ОСОБА_1 покарання та при звільненні його від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України суд навів у вироку
переконливі підстави постановлення такого рішення. Зокрема, суд врахував, що
він позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до
кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв
розкриттю злочину, повністю відшкодував матеріальну шкоду та частково моральну,
а також те, що потерпіла просила не призначати йому суворого покарання.

Крім того, суд також врахував, що прокурор, який підтримував обвинувачення,
у судовому засіданні просив звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст.75 КК України

Врахувавши наведені обставини в сукупності суд дійшов законного та
обґрунтованого висновку про те, що виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування
покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Також визнані безпідставними доводи
касаційного подання про порушення вимог ст.377 КПК України під час розгляду
справи у апеляційному порядку, оскільки в ухвалі апеляційний суд зазначив, що
перевірив обставини, на які послався місцевий суд, врахував думку потерпілої та
прокурора, який підтримував обвинувачення у суді першої інстанції, та повністю
погодився з рішенням місцевого суду.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які б тягли
скасування чи зміну постановлених по справі судових рішень, не знайдено.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду, відповідно
до вимог ст.389 КПК України, немає.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А:

відмовити першому
заступнику прокурора Івано-Франківської області у задоволенні касаційного
подання щодо ОСОБА_1

С У Д Д І :

Синявський О.Г. Таран
Т.В. Коротких О.А.