Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/2447/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/280/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу процесуального прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Запорізької області відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 19 травня 2015 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 п.п. 1,2,4 КПК України стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Лукашево, Запорізька область, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України;

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він разом з ОСОБА_9 , який будучи службовою особою, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС оперативного управління ГУ ДФС в Запорізькій області, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди, приблизно на початку січня 2015 року вступив у попередню змову з фізичною особою ОСОБА_8 з метою одержання неправомірної вигоди від директора ТОВ ДМЗ Мілеста-Україна ОСОБА_10 за вжиття заходів ОСОБА_9 , як оперуповноваженим з використанням повноважень, передбачених у ст.41 КПК України, до унеможливлення притягнути ОСОБА_10 та головного бухгалтера цього товариства ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за ст.212 КК України.

За досягнутою домовленістю ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визначились, що ОСОБА_8 з метою приховування факту одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 мав повідомити директора ТОВ ДМЗ Мілеста-Україна ОСОБА_10 про те, що відносно нього та головного бухгалтера товариства проводились оперативно-розшукові заходи та здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом ухилення від сплати податків, зборів. Крім того, ОСОБА_8 мав повідомити ОСОБА_10 , що для вирішення питання щодо уникнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.212 КК України, йому необхідно звертатись безпосередньо до нього.

Окрім цього, ОСОБА_8 , відповідно до відведеної йому ролі, мав виступати в якості посередника між директором ТОВ ДМЗ Мілеста-Україна ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в частині одержання неправомірної вигоди за вирішення вищевказаного питання.

27 лютого 2015 року, приблизно об 11 годині, ОСОБА_8 прибув до головного офісу ТОВ ДМЗ Мілеста-Україна, розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Дзерджинського, 1/6. Він звернувся до директора вказаного товариства ОСОБА_10 та повідомив, що відносно нього та головного бухгалтера товариства проводились оперативно-розшукові заходи та зареєстровано кримінальне провадження за фактом ухилення від сплати податків, зборів та у подальшому для нього можуть настати негативні наслідки. На підтвердження своїх слів він надав для ознайомлення копії роздруківок його телефонних розмов та план фінансових потоків товариства. Окрім цього, додав, що для уникнення подальшого переслідування ОСОБА_10 повинен передати йому грошові кошти у якості неправомірної вигоди у сумі 10000 доларів США.

16 березня 2015 року, приблизно о 13-30 годині, діючи за попередньою змовою із старшим оперуповноваженим в ОВС відділу викриття кримінальних правопорушень у митній сфері оперативного управління ГУ ДФС в Запорізькій області ОСОБА_9 , перебуваючи в салоні автомобіля BMW 530 І/Е 60, д.н. НОМЕР_1 , який знаходився на паркові біля кафе Венеція, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 42-а, одержав в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 220 000 грн. від директора ТОВ ДМЗ Мілеста України ОСОБА_10 за вжиття заходів передбачених ст. 41 КПК України , до унеможливлення притягнути ОСОБА_10 та головного бухгалтера товариства ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за ст. 212 КК України.

В подальшому, у той же день, близько 17-15 години, знаходячись в салоні автомобіля BMW 530 І/Е 60, д.н. НОМЕР_1 , припаркованому біля будинку АДРЕСА_3 , на виконання попередньої домовленості, ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 000 грн.

11 березня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України за № 0000101.

16 березня 2015 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України.

18 березня 2015 року слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в обґрунтування якого вказав на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, її підтвердження наявними в матеріалах провадження доказами та наявність ризиків передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1,2,3,4,5 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити докази, незаконно впливати на свідків кримінального провадження.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 і обираючи щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя в ухвалі вказав на наявність в діях ОСОБА_8 ознак тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України, наявність ризиків на які посилається слідчий в своєму клопотанні, однак врахувавши недоведеність слідчим та прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. При цьому, враховано міцність соціальних зв`язків, репутацію та майновий стан підозрюваного, стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом ІІ групи по загальним захворюванням, прокурором не наведено будь-яких негативних даних стосовно особи підозрюваного. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 п.п. 1,2,4 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, вказує на те, що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати стосовно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави.

Заслухавши доповідача; думку прокурора на підтримку апеляційної скарги; пояснення адвоката ОСОБА_7 , який вважав судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної ухвали, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим і прокурором не доведено не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При розгляді клопотання слідчим суддею досліджені надані матеріали провадження стосовно законності та обґрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухані пояснення учасників судового розгляду, та встановлено, що обставин для застосування стосовно ОСОБА_8 тримання під вартою немає, оскільки слідчий у клопотанні, а прокурор у суді не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування стосовно ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, а саме домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 п.п. 1, 2,4 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки в клопотанні та під час розгляду клопотання слідчим, прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є безумовними підставами для скасування ухвали.

Істотних порушень вимог КПК України, які згідно ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу процесуального прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 п.п.1,2,4 КПК України залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: