Справа
№ 1-13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 року Зачепилівський
районний суд Харківської області

в складі : головуючого - судді Яценка Є. І.,

при
секретарі - Гагаріній С.А.,

з
участю прокурора - Комар Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
Зачепилівського районного

суду Харківської області кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Залінійне Зачепилівського
району Харківської області, українки, громадянки України, освіта середня,
неодруженої, працюючої реалізатором в м.
Дніпропетровськ, мешканки с. Залінійне
Зачепилівського району Харківської області, раніше не судимої, в скоєнні
злочину, передбаченого ст.ст. 121 ч.1,
296 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.09.2002 року в с. Залінійне
Зачепилівського району Харківської області неповнолітня ОСОБА_1 разом зі своїми неповнолітніми
подругами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з метою знущання, прийшли на ферму МТФ АПОФ
„Рассвет” де сторожем працював ОСОБА_5, грубо порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства, діючи нахабно та навмисно, із
хуліганських спонукань, висловлюючись нецензурною лайкою, діючи з особливою
зухвалістю, яка виразилася в удержуванні ОСОБА_5 за руки та не даючи піднятися
з ліжка наносили йому удари дерев”яною палкою та гумовим шлангом по ногам, чим
завдали потерпілому фізичних страждань. Крім того, в ході споєння хуліганських
дій ОСОБА_1 діючи навмисно, протиправно, за власним бажанням, за допомогою
дерев”яного держака нанесла декілька ударів ОСОБА_5 по голові, чим завдала
потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 618 від 15.10.2002
року, тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Провадження
по кримінальній справі відносно ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 закрито у зв”язку із
закінченням строків давності.

Будучи допитаною в
судовому засіданні в якості підсудної ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину
визнала
повністю та підтвердила,
що скоїла
злочин при вищевказаних обставинах.

Приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_1
своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи,
викладені в обвинувальному висновку, правильно розуміє зміст цих обставин, у
суда не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції підсудної, її
вина є доведеною, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що у
подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового
слідства, не має потреби.

Суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_1 вірно
кваліфіковані працівниками міліції під час досудового слідства за ст. 121 ч.1 КК
України - умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ст.. 296
ч.2 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,
яке скоєне групою осіб, так як 12.09.2002 року
в с. Залінійне Зачепилівського району Харківської області неповнолітня ОСОБА_1 разом зі своїми неповнолітніми
подругами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з метою знущання, прийшли на ферму МТФ АПОФ
„Рассвет” де сторожем працював ОСОБА_5, грубо порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства, діючи нахабно та навмисно, із
хуліганських спонукань, висловлюючись нецензурною лайкою, діючи з особливою
зухвалістю, яка виразилася в удержуванні ОСОБА_5 за руки та не даючи піднятися
з ліжка наносили йому удари дерев”яною палкою та гумовим шлангом по ногам, чим
завдали потерпілому фізичних страждань. Крім того, в ході споєння хуліганських
дій ОСОБА_1 діючи навмисно, протиправно, за власним бажанням, за допомогою
дерев”яного держака нанесла декілька ударів ОСОБА_5 по голові, чим завдала
потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 618 від 15.10.2002
року, тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

При призначенні міри покарання суд враховує, що підсудна
ОСОБА_1 скоїла тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості будучи
неповнолітньою, особу підсудної ОСОБА_1, раніше не судимої, працюючої, яка за
місцем проживання характеризується посередньо, пом'якшуючі для підсудної вину
обставини - щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою; обтяжуючі вину
обставини - вчинення злочину групою осіб.

При призначенні остаточної міри покарання суд вважає за необхідне
застосувати положення ч.1 ст.. 70 КК України - при сукупності злочинів
визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим.

Суд, враховуючи викладене, вважає, що виправлення та перевиховання
підсудної ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

По
справі потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов, який слід залишити без
розгляду, роз”яснивши останньому право на звернення до суду в порядку
цивільного судочинства.

Судових
витрат та речових доказів по справі не має.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, СУД, -

ВИНІС ВИРОК :

ОСОБА_1визнати винною за ст. ст. 121 ч.1, 296 ч.2 КК України і призначити їй покарання:

- за ст. 121 ч.1
КК України у вигляді 5 років
позбавлення волі,

- за ст.. 296
ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Застосувавши ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити у вигляді 5 років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з
випробувальним строком на 1 рік.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
набрання вироком чинності залишити підписку
про невиїзд.

Цивільний позов залишити без розгляду, роз”яснивши потерпілому право
звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений або внесено подання прокурора протягом 15 діб з моменту його проголошення в кримінальну палату
апеляційного
суду
Харківської області через Зачепилівський районний суд.

Головуючий