№ 1-218/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007
року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судці Степаненка Ю.І.,

при
секретарі Ситник Л.В.,

з участю
прокурора Хіневич І.П.,

потерпілої
ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта
середня технічна, одруженого, працюючого водієм в
"АТБ-Маркет", не
судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 липня
2006 року, приблизно о 15 годині, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем МАЗ-

533603-240, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ТОВ "АТБ
Інвест", рухався по

автошляху
Чигирин-Світловодськ-Кременчук.

В'їхавши в село
Новоселівку,
Кременчуцького району, водій
ОСОБА_3, грубо

порушивши
вимоги Правил дорожнього руху України,
почав перетинати суцільну лінію,
що розділяє зустрічні транспортні потоки, з метою під'їзду до кіоску.

В той же
час у зустрічному напрямку рухався автомобіль ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_1, швидкість
якого була згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 679 не менше 69,
8 км/год.

Виїхавши
на смугу зустрічного руху, водій ОСОБА_3
виявив автомобіль ВАЗ-21099 під керуванням водія ОСОБА_1 та загальмував. Однак
відбулося зіткнення автомобіля МАЗ-533603-240 та автомобіля ВАЗ-21099, внаслідок чого водій ОСОБА_1 згідно висновку
судово-медичної експертизи № 578/1 від 04.08.2006 року отримав тяжкі тілесні
ушкодження у виді закритої травми грудної клітки та живота, викликавшої численні переломи ребер з обох
сторін, перелом грудини і тіла 10-го
грудного хребця, розрив навколосердечної
сорочки і розмозження серця, розриву
аорти, розриви правої частини і
розмозження лівої частини печінки,
розрив селезінки і ускладнившоїся гострою внутрішньою крововтратою, від чого настала смерть потерпілого.

Згідно висновку
судової автотехнічної експертизи № 679 від 10 жовтня 2006 року дії водія

ОСОБА_3 не відповідали вимогам
п.10.1 Правил дорожнього руху України,
згідно якого перед

початком руху, перестроюванням та
іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися,

що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху та п.10.4
Правил дорожнього

руху України, згідно якого перед
поворотом праворуч, ліворуч або
розворотом водій повинен

завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому

напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на
перехрестя, де організовано

круговий рух. Водій, що виконує
поворот ліворуч або розворот поза перехрестям,
повинен дати

дорогу попутним, зустрічним транспортним
засобам і тим, які виконують обгін.
Вказані

порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. її. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху
України

знаходилися, з технічної точки
зору, в причинному зв'язку з пригодою.

Підсудний
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред'явленому обвинуваченні по
ч.2 ст. 286 КК України визнав
повністю, про обставини вчиненого
пояснив відповідно до вище викладеного обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся.

Крім повного
визнання своєї вини підсудним, його вина
підтверджується :

· показаннями
в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_1, що 05 липня 2006 року її чоловік поїхав у місто Кременчук
на автомобілі ВАЗ-21099. В цей день,
після 15 години з мобільного телефону її чоловіка зателефонували їй і
повідомили, що чоловік ОСОБА_1 потрапив
у дорожньо-транспортну пригоду, де
загинув. Приїхавши на місце ДТП, вона побачила, що
зіткнення сталося на смузі руху автомобіля її чоловіка. В даний час вона
отримала часткове відшкодування шкоди від підсудного ОСОБА_3 та просила його
суворо не карати;

· оглядом
місця ДТП та транспортних засобів, в
ході яких зафіксовано місце зіткнення автомобілів МАЗ та ВАЗ на смузі руху
автомобіля ВАЗ у напрямку міста Світловодська,
наявність суцільної лінії розмітки і гальмування автомобіля ВАЗ та юзу
автомобіля МАЗ, що підтверджується
протоколами (а.с. 3-6, 7-8, 9-10);

· висновком
судово-медичної експертизи № 578/1 від 04 серпня 2006 року, згідно якого смерть ОСОБА_1 настала в
результаті отриманих ним тяжких тілесних ушкоджень у виді закритої

t травми
грудної клітки та живота, викликавшої
численні переломи ребер з обох сторін,
перелом грудини і тіла 10-го грудного хребця, розрив навколосердечної сорочки і розмозження
серця, розриву аорти, розриви правої частини і розмозження лівої
частини печінки, розрив селезінки і
ускладнившоїся гострою внутрішньою крововтратою (а.с. 39-41);

- відтворенням обстановки та
обставин події з участю водія ОСОБА_3,
який добровільно

розказав і показав на місці механізм дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується

протоколом від 26.07.2006 року (а.с. 51, 52);

· висновком
судової автотехнічної експертизи № 679 від 10 жовтня 2006 року, згідно якого в даній дорожній ситуації водій
автомобіля МАЗ ОСОБА_3 повинен був перед зміною напрямку руху переконатися в
безпечності маневру, при повороті
ліворуч поза перехрестям надати дорогу транспорту, що рухається в зустрічному напрямку, не повинен був перетинати суцільну лінію
розмітки, його дії не відповідали
вимогам п.п.10.1, 10, 4 Правил дорожнього руху України і знаходилися, з'технічної точки зору, в причинному зв'язку з пригодою (а.с. 61-66);

· іншими
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким
чином, проаналізувавши і оцінивши всі
зібрані у справі докази в їх сукупності,
суд

прийшов до
висновку про доказаність вини ОСОБА_3 у вчиненні необережного злочину.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує по ч.2 ст. 286 КК України, так як він вчинив порушення

правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілого ОСОБА_1

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який до кримінальної відповідальності
притягається вперше, повністю визнав
свою вину у скоєному та щиро розкаявся,
частково відшкодував шкоду потерпілій,
працює, за місцем роботи і
проживання характеризується позитивно,
має матір інваліда 2 групи.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудного є повне
визнання ним своєї вини і щире каяття,
часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілій.

Обставин, які б обтяжували його покарання, судом не встановлено. За таких обставин
ОСОБА_3 має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів
у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений
злочин, без застосування додаткового
покарання, зважаючи на обставини
справи, думку потерпілої, що він має професію і роботу водія, яка є єдиним джерелом його заробітку і
засобом до існування.

Підстав для
застосування у відношенні підсудного статей 69, 75 КК України суд не знаходить.

У даній справі
потерпілою ОСОБА_1 був заявлений цивільний позов до ТОВ "АТБ Інвест"
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В судовому
засіданні цивільний позивач ОСОБА_1 та представник її інтересів адвокат ОСОБА_2
просили залишити цей позов у кримінальній справі без розгляду, оскільки позивач бажає заявити цей позов у
порядку цивільного судочинства.

Згідно п.5
ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє
ухвалу про залишення заяви без розгляду,
якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно
до принципу диспозитивності цивільного судочинства позивач розпорядилася своїми
правами щодо предмета спору на власний, розсуд.

За таких
обставин позов ОСОБА_1 суд не розглядає,
проте за потерпілою зберігається право заявити позов у порядку
цивільного судочинства.

З метою
забезпечення цивільного позову у кримінальній справі постановою слідчого СВ
Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області від 07 липня 2006 року був
накладений арешт на автомобіль МАЗ-533603-240,
ДНЗ НОМЕР_1, який належить ТОВ
"АТБ Інвест", в якості
речового доказу переданий на зберігання органам ДАІ міста Кременчука.

Зважаючи
на те, що в застосуванні цього заходу
відпала потреба, суд скасовує накладений
постановою слідчого арешт на вказаний автомобіль МАЗ-533603-240, ДНЗ НОМЕР_1 і передає його за належністю ТОВ "АТБ
Інвест".

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323-328 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним і призначити йому покарання по ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на
строк три роки, без позбавлення права
керувати транспортними засобами.

Запобіжний
захід ОСОБА_3 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк
покарання ОСОБА_3 вираховувати з моменту приведення вироку у виконання, тобто з 25 вересня 2007 року.

Цивільний
позов ОСОБА_1 до ТОВ "АТБ Інвест" про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати
накладений постановою слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській
області від 07 липня 2006 року арешт на автомобіль МАЗ-533603-240, ДНЗ НОМЕР_1 і передати його за належністю ТОВ
"АТБ Інвест".

На вирок може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом п'ятнадцяти
діб засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а рештою учасників процесу з моменту його
проголошення через Кременчуцький районний суд.