Справа № 333/2177/15-к
Пр. № 1-кп/333/274/2015
20.05.2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, українцю, маючому середню освіту, не одруженому, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованому, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
1) 02.04.1981Комунарським р.с. м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 140, ст. 17 ст. 117 ч. 1 КК України (ред.. 1960 р.). Засуджений до 5 років позбавлення волі. Термін відбував в Кременчуцькій ВК Полтавської області. Звільнений 09.07.1983 р. умовно достроково, не відбутий термін 2 роки 5 міс.
2) 04.02.1985 Комунарським р.с. м. Запоріжжя за ст. 17, ст. 215-3 ч. 2, ст. 140 ч. 3 КК України (ред. 1960 р.). Засуджений до 5 років 6 міс. позбавлення
волі. Термін відбував в Оріхівській ВК № 88 Запорізької області. Згідно ст. 9 «Е» Указу ПВС СССР від 18.06.1987 р. не відбутий термін скорочений на ? -1 рік 6 міс. Звільнений 28.06.1990 по відбуттю терміну покарання.
3) 28.06.1990 року Куйбишевським р.с. Запорізької області за ч. 2 ст. 143 КК України (ред. 1960 р.). Засуджений до 2 років позбавлення волі. Термін відбував в Оріхівській ВК №88 Запорізької області. Звільнений 22.02.1992 по відбуттю терміну покарання.
4) 30.05.1994 Орджонікідзевським р.с. м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 215, ч. З ст. 215, ч. 2 ст. 215, ст.108 КК України (ред. 1960 р.). Засуджений до 8 років позбавлення волі. Термін відбував в Каменській ВК №101 Запорізької області. Звільнений 05.03.2001 по відбуттю терміну покарання.
5) 21.09.2005 Шевченківським р.с. м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ст. 263 ч. 1 КК України. Засуджений до 10 років позбавлення волі. Термін відбував в Солонянській ВК №21 Дніпропетровської області. Звільнений 12.08.2013 умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік.
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України
06.03.2015 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на напад, з метою заволодіння чужим майном поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисних мотивів, під вигаданим приводом перевірки показань лічильника електроенергії, з метою вчинення розбійного нападу, проник до квартири АДРЕСА_2 . Далі, реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 знаходячись у загальному коридорі, незважаючи на похилий вік потерпілої ОСОБА_8 ухопив її обома руками за шию спереду і почав душити, при цьому вимагав повідомити, де у неї сховані грошові кошти, золоті прикраси та інші цінності. Позбавивши потерпілу фактичної можливості чинити будь-які спроби опору, ОСОБА_6 схопив потерпілу за одяг, після чого заштовхав її безпосередньо до квартири, і дійшовши до приміщення спальної кімнати, за допомогою фізичної сили обома руками повалив ОСОБА_8 на підлогу. Не зупиняючись на скоєному, усвідомлюючи безпорадність потерпілої, ОСОБА_6 схопив її обома руками за шию та почав душити, при цьому продовжив вимагати, щоб ОСОБА_8 сказала йому, де сховані грошові кошти, золоті прикраси та інші цінні вироби.
Усвідомлюючи, що потерпіла не тільки не в змозі чинити йому будь-який опір, а й навіть покликати на допомогу, у зв`язку з приступом астми, на її прохання ОСОБА_6 передав їй балончик з киснем для осіб, що хворіють на бронхіальну астму, після чого самовільно почав шукати грошові кошти та інші предмети у квартирі. Далі ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами в сумі 12 234,00 грн., нагрудними відзнаками у кількості 8 шт., після чого з метою присікання спроби потерпілої викликати правоохоронні органи, взяв телефонний кабель та розірвавши його, обмотав шию потерпілої, почав її душити, при цьому наказав їй нікому не повідомляти про те, що сталося і разом з викраденим майном покинув місце скоєння злочину.
Обвинувачений допитаний в судовому засіданні визнав свою вину повністю та пояснив, що 06.03.2015 року проник до квартири буд. АДРЕСА_3 . За допомогою фізичної сили обома руками повалив ОСОБА_8 на підлогу. Далі схопив її обома руками за шию та почав душити, при цьому вимагав, щоб ОСОБА_8 сказала йому, де сховані грошові кошти, золоті прикраси та інші цінні вироби. У зв`язку з приступом астми, на її прохання ОСОБА_6 передав їй балончик з киснем, після чого самовільно почав шукати грошові кошти та інші предмети у квартирі. Заволодів грошовими коштами в сумі 12 234,00 грн., нагрудними відзнаками. Потім взяв телефонний кабель та розірвавши його, обмотав шию потерпілої, наказавши їй нікому не повідомляти про те, що сталося і разом з викраденим майном покинув місце скоєння злочину. У вчиненому розкаявся.
Крім, повного визнання обвинуваченим своєї вини, вона знайшла своє підтвердження в сукупності зібраних на досудовому розслідуванні доказів.
За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Отже, суд приходить до висновку, що докази зібрані по справі є достатніми, допустимими і повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке суд кваліфікує:
- за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, що зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаного з проникненням у житло.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, має на утриманні неповнолітню дитину та тяжко хворого батька, страждає на тяжку форму туберкульозу.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, даних про його особу, заяву потерпілої про призначення покарання на розсуд суду, відсутність настання тяжких наслідків для потерпілої, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_6 не виявив бажання стати на шлях виправлення знов продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.
Разом з тим, враховуючи декілька пом`якшуючих обставин а саме: має на утриманні неповнолітню дитину та тяжко хворого батька, страждає на тяжку форму туберкульозу, згідно довідки КУ ОКПЛ ЗОР двічі лікувався стаціонарно у 1979 році з діагнозом: Патохарактерологічний прозвиток особистості, щиро покаявся визнавши повністю свою вину, суд вважає за можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання менш суворе ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 187 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
В строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою починаючи з 07.03.2015 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: приєднані до матеріалів справи постановою слідчого від 19.03.2015 року, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 - передати власникам.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3