Справа № 1-505/2011 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2011 року

Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді Почупайло А.В.

при секретарях Сланіної А.В., Мазуренко А.В.

за участю прокурора Заріцької О.А.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Києві, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, має дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого фізичною особою-підприємцем, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,-

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_4, будучи засновником та директором ПП «Девять балів», зареєстрованого 13 вересня 2006 року Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією, вчинив грубе порушення законодавства про працю.

13 вересня 2006 року Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією зареєстроване ПП «Девять балів»єдиним засновником якого є ОСОБА_4

Наказом № 1 від 02 жовтня 2006 року ПП «Девять балів», на підставі рішення власника № 1 від 07 вересня 2006 року, ОСОБА_4 призначено на посаду директора ПП «Девять балів».

Відповідно до статуту ПП «Девять балів», 07 вересня 2006 року, затвердженого власником підприємства ОСОБА_4, вищим органом управління підприємством є його власник, виконавчим органом підприємства є його директор. Власник підприємства визначає загальні напрямки економічного та соціального розвитку підприємства; визначає загальні принципи та порядок розподілу чистого прибутку підприємства, що залишається в його розпорядженні; вирішує питання удосконалення структури підприємства; вирішує питання вступу підприємства в будь-які добровільні обєднання та виходу з них, питання участі в інших підприємствах; затверджує структуру, штати, кошториси витрат та інше.

Трудові стосунки робітників підприємства регулюються діючим законодавством, цим статутом, колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Прийом та звільнення з роботи проводиться за наказом директора підприємства згідно трудового договору, складеного в письмовій формі. Штати, оклади працівників, а також кошторис адміністративно-керівних витрат встановлюються директором та затверджуються власником. Робітники підприємства підлягають соціальному страхуванню та соціальному забезпеченню в установленому законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 24 Кодексу законів про працю України додержання письмової форми трудового договору є обовязковим при укладенні його з фізичною особою. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ст. 24-1 Кодексу законів про працю України у разі укладення трудового договору між працівником та фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або фізичної особи понад 5 днів.

У першій половині 2008 року у директора ПП «Девять балів»ОСОБА_4, який не бажав щоб робітники підпорядкованого йому підприємства мали передбачені чинним законодавством трудові права та гарантії (право на відпочинок, восьмигодинний робочий день, оплату праці, гарантії при звільненні з роботи), виник умисел на прийняття на роботу до ПП «Девять балів»робітників без їх офіційного оформлення (без укладення трудових угод, видачі наказів про прийняття на роботу, внесення відповідних записів до трудових книжок, тощо).

З метою реалізації свого злочинного умислу директор ПП «Девять балів»ОСОБА_4 на початку 2009 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду майстра технолога ОСОБА_6, який пропрацював на вказаному підприємстві до жовтня 2010 року. З моменту звільнення по 18 лютого 2011 року ОСОБА_4 відмовлявся видавати ОСОБА_6 трудову книжку та робити в ній відповідний запис про роботу останнього на ПП «Девять балів».

В травні 2008 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, ОСОБА_4 прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду оператора паперорізальної машини ОСОБА_7, який пропрацював на вказаному підприємстві по вересень 2010 року, трудового договору з останнім, ОСОБА_4 не уклав, запису до трудової книжки ОСОБА_7 про роботу на ПП «Девять балів»не вніс, заробітної плати офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_7 не платив.

В лютому 2009 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, ОСОБА_4 прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду печатника ОСОБА_1, який пропрацював на вказаному підприємстві по лютий 2010 року. Трудового договору з останнім, ОСОБА_4 не уклав, запису до трудової книжки ОСОБА_1 про його роботу на ПП «Девять балів»не вніс, заробітної плати офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_1 не платив.

В серпні 2009 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, ОСОБА_4 прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду начальника виробництва ОСОБА_8, який пропрацював на вказаному підприємстві по жовтень 2010 року. Трудового договору з останнім ОСОБА_4 не уклав, запису до трудової книжки ОСОБА_8 про роботу на ПП «Девять балів»не вніс, заробітної плати офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_8 не платив.

09 серпня 2010 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, ОСОБА_4 прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду прошивальниці ОСОБА_3, яка працювала на вказаному підприємстві по 05 жовтня 2010 року. Трудового договору з останньою ОСОБА_4 не уклав, запису до трудової книжки ОСОБА_3 про роботу на ПП «Девять балів»не вніс, заробітної плати офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_3 не платив.

16 серпня 2010 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, ОСОБА_4 прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду прошивальниці ОСОБА_9, яка працювала на вказаному підприємстві до початку жовтня 2010 року. Трудового договору з останньою ОСОБА_4 не уклав, запису до трудової книжки ОСОБА_9 про роботу на ПП «Девять балів» не вніс, заробітної плати офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_9 не платив.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4, свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченому ч. 1 ст. 172 КК України визнав повністю, дав суду показання, які повністю відповідають встановленим обставинам, підтвердив суду обставини скоєння ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету скоєння злочину та показав, що у 2006 році він створив ПП «Девять балів», з моменту заснування був директором вказаного підприємства.

В першій половині 2008 року, він вирішив приймати на роботу до ПП «Девять балів»робітників без їх офіційного оформлення, тобто без укладення трудових угод, видачі наказів про прийняття на роботу, внесення відповідних записів до трудових книжок.

На початку 2009 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, він прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду майстра технолога ОСОБА_6, який пропрацював на підприємстві до жовтня 2010 року. З моменту звільнення ОСОБА_6 по 18 лютого 2011 року, він відмовлявся видавати ОСОБА_6 трудову книжку та робити в ній запис про роботу останнього на ПП «Девять балів».

В травні 2008 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, він прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду оператора паперорізальної машини ОСОБА_7, який пропрацював на підприємстві по вересень 2010 року. Трудового договору з останнім він не уклав, запису до трудової книжки ОСОБА_7 про роботу на ПП «Девять балів»не вніс, заробітної плати ОСОБА_7 він офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_7 не платив.

В лютому 2009 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, він прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду печатника ОСОБА_1, який пропрацював на підприємстві по лютий 2010 року. Трудового договору з останнім він не укладав, запису до трудової книжки ОСОБА_1 про його роботу на ПП «Девять балів»він не вніс, заробітної плати ОСОБА_1 він офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_1 не платив.

В серпні 2009 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, він прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду начальника виробництва ОСОБА_8, який пропрацював на підприємстві по жовтень 2010 року. Трудового договору з ОСОБА_8 він не укладав, запису до трудової книжки ОСОБА_8 про його роботу на ПП «Девять балів»він не вніс, заробітної плати ОСОБА_8 він офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_8 не платив.

09 серпня 2010 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, він прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду прошивальниці ОСОБА_3, яка працювала на підприємстві по 05 жовтня 2010 року, трудового договору з ОСОБА_3 він не укладав, запису до трудової книжки ОСОБА_3 про її роботу в ПП «Девять балів»не вніс, заробітної плати офіційно їй не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_3 не платив.

16 серпня 2010 року, знаходячись в приміщенні ПП «Девять балів»за адресою: місто Київ, вул. Пшенична, 2, він прийняв на роботу до ПП «Девять балів»на посаду прошивальниці ОСОБА_9, яка працювала на підприємстві до початку жовтня 2010 року, трудового договору з ОСОБА_9 він не уклав, запису до трудової книжки ОСОБА_9 про її роботу на ПП «Девять балів»він не вніс, заробітної плати їй офіційно не виплачував, зборів до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування за ОСОБА_9 не платив.

Він усвідомлює, що порушив трудове законодавство, а саме вимоги ст. ст. 24, 24-1, 48 КЗпП України.

У скоєному щиро кається. На час розгляду справи судом, заборгованність по заробітній платі потерпілим, ним не сплачена. Суми розміру заборгованості по заробітній платі, зазначені потерпілими, він визнає та має намір сплатити їх протягом шісти місяців.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що приблизно з лютого 2008 року по лютий 2009 року він працював друкарем на ПП «Девять балів». Директором даного підприємства був ОСОБА_4, який приймав його на роботу. Його заробітна плата-ставка складала 4000 гривень в місяць, які він отримував без відомостей про виплату заробітної плати. Періодично, перший раз через пів року після працевлащтування, він просив директора ОСОБА_4 офіційно оформити його на роботу, проте ОСОБА_4 постійно обіцяв це зробити але знаходив якісь відмовки.

На час його роботи на ПП «Девять балів», перед ним була заборгованість по заробітній платі за три місяці, а коли він звільнився то ОСОБА_4 був йому винен заробітну плату за три місяці, що складає 12000 гривень, які ОСОБА_4 йому так і не виплатив.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що 16 серпня 2010 року вона зателефонувала на ПП «Девять балів»з приводу працевлаштування. По телефону вона розмовляла з начальником виробництва ОСОБА_8, який запросив її на співбесіду. В той же день вона прийшла на ПП «Девять балів», що знаходилось за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 2 та пройшла співбесіду, яку проводив ОСОБА_8. Їй повідомили, що з понеділку вона може приступати до роботи на посаду прошивальниці, на що вона погодилась. При прийомі на роботу вона зазначала, що бажає працювати на підприємстві офіційно, за трудовою книжкою. Спочатку вона не знала хто є директором ПП «Девять балів», а через тиждень їй показали директора підприємства ОСОБА_4 Приблизно через два тижні після того, як вона приступила до роботи, вона запитала у ОСОБА_8, що з її офіційним оформленням на роботу, на що той відповів, що на даний час підприємство переоформлюється, змінюється назва, та 16 вересня 2010 року пообіцяв офіційно оформити її на роботі.

Через тиждень її роботи на ПП «Девять балів»вона підходила до ОСОБА_4 та просила його виплатити їй аванс, на що ОСОБА_4 обіцяв їй його сплатити. Проте аванс їй не заплатили, та через місяць роботи вона знову підійшла до ОСОБА_4 та попросила у нього заробітної плати, на що він знову пообіцяв виплатити їй заробітну плату, але не виплатив. Пропрацювавши протягом півтора місяця на ПП «Девять балів», вона вимушена була у середині жовтня 2010 року звільнитися тому що офіційно її на роботу не оформлювали та заробітну плату не платили.

В день її звільнення, приблизно 17 жовтня 2010 року, їй зателефонувала невідома особа, яка сказала, що якщо вона буде вимагати щоб їй виплатили заробітну плату, то з нею розберуться та натякала, що у неї можуть бути проблеми.

Крім неї на підприємстві «Девять балів»працювала ОСОБА_3 (прошивальник), ОСОБА_7 та ще багато інших людей, яких вона памятає по іменам: Євген помічник друкувальника, Костя друкувальник, ОСОБА_1 друкувальник, ОСОБА_1 помічник друкувальника та інші.

Заробітна плата їй була встановлена почасова, залежно від відпрацьованих годин. ОСОБА_10 сказав що у неї буде ставка 2000 гривен, яка потім буде підвищуватися.

Зі слів ОСОБА_10 їй відомо, що протягом пів року на підприємстві приймають працівників на роботу та не виплачують їм заробітну плату. Також, їй відомо, що ОСОБА_4 є директором ПП «Девять балів»оскільки, коли на ПП «Девять балів»замовлявся папір, то документи як директор, підписував ОСОБА_4

Директору ОСОБА_4 було відомо про те, що її прийнято на роботу, оскільки вона з ним особисто розмовляла і про аванс і про виплату заробітної плати, він обіцяв все заплатити, але обіцянки не виконав. Крім того, він разом з ОСОБА_10 запросив працівників ПП «Девять балів» перед якими була заборгованість з виплати заробітної плати, у тому числі і її, до ресторану «Руставелі»що розташований по вул. Пшенична, 2 в місті Києві, де просив їх написати розписки про відсутність претензій до нього в обмін на заробітну плату. Розписку вона написала, але дату в ній не зазанчила. Грошей тоді ОСОБА_4 їм не заплатив, у неї склалося враження, що він хотів ввести їх в оману, а саме отримати від них розписки, а гроші не заплатити.

Борг директора ОСОБА_4 по її заробітній платі складає 4200 гривень, який ОСОБА_4 їй так і не сплатив.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що на ПП «Девять балів»на посаді прошивальника вона працювала з 16 серпня 2010 по 05 жовтня 2010 року. На зазначену роботу її приймав заступник директора-начальник виробництва ПП «Девять балів»ОСОБА_10. Директором ПП «Девять балів»був ОСОБА_4, який знав, що вона працює у нього на підприємстві, оскільки постійно бачив її на виробництві. При прийомі її на роботу, їй обіцяли заробітну плату в сумі 2000 гривень в місяць, а також доплату за роботу після 18.00 годин, та роботу у вихідні дні. Коли почалися затримки заробітної плати працівники ПП «Девять балів»звертались до ОСОБА_4, як директора з питання виплати заробітної плати, заходили до нього в кабінет в офісі по вул. Пшенична, 2 в місті Києві. ОСОБА_4 постійно обіцяв їм виплатити заборгованість по заробітній платі, але цього не зробив.

Вона також запитувала у ОСОБА_4 чи оформив він її та інших працівників офіційно на роботу, на що той відповідав, що зараз фірма переоформлюється, потрібно трохи зачекати і він їх обовязково офіційно оформить.

Не дочекавшись офіційного оформлення її на роботі, виплати їй ОСОБА_4 заробітної плати, вона вимушена була піти з роботи.

Заборгованість по виплаті їй ОСОБА_4 заробітної плати становить 5237 гривень.

Після звільнення вона казала ОСОБА_4, що напише на нього скаргу до міліції, однак він заборгованість по зарплаті їй так і не виплатив.

На скільки їй стало відомо ОСОБА_4 останні пів року, наймав працівників на роботу, заробітну плату їм не платив, вони звільнялися, а він набирав нових працівників.

05 жовтня 2010 року ОСОБА_4 запросив всіх працівників до ресторану по вул. Пшенична, 2 в місті Києві, де казав щоб вони написали йому розписки що не мають до нього претензій, що заробітну плату він нібито заплатить потім, але він так нічого і не заплатив.

07 жовтня 2010 року вона приходила до ОСОБА_4 та просила виплатити їй заробітну плату, але він сказав, що нічого не заплатить, що вона збиралася йти писати заяву, то може це робити.

Оскільки підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав повністю та не оспорює фактичні обставини справи, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 299 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями підсудного ОСОБА_4, показаннями потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, дослідивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому складу злочину повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 172 КК України є правильною, оскільки він грубо порушив законодавство про працю.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання підсудному ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на час скоєння злочину був зайнятий суспільно-корисною працею, працює, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, його відношення до скоєного, думку потерпілих щодо призначення покарання підсудному, обставин, що обтяжують покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено, обставиною що пом'якшує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4, до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб, із моменту його проголошення.

Суддя: