Справа № 610/1007/15-к
№ провадження № 1-кп/610/143/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01 травня 2014 року, близько 01:30 години, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем "HYUNDAI ACCENT", д.н. НОМЕР_1 , який знаходився у його володінні, рухався на 23 км + 300 м автодороги «Гусарівка - Грушеваха», в напрямку від с. Петрівське до с. Протопопівка, Балаклійського району, Харківської області, зі швидкістю автомобіля близько 60-70 км/год., та грубо порушив вимоги п.10.1 «Правил дорожнього руху України», що з технічної точки зору, знаходилося у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим проявив злочинну недбалість, не переконався у безпеці руху при здійсненні маневру вліво з метою об`їзду пішохода, який знаходився на правому краю проїзної частини дороги, відносно його напрямку руху, та не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги на узбіччя, де в подальшому відбулося перекидання, у зв*язку з чим пасажир автомобіля "HYUNDAI ACCENT", д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримала згідно висновку судово-медичної експертизи № 137-ОКБ/14 від 06.06.2014 р., наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у формі забиття головного мозку, субдуральної гематоми лівої скронево-тім`яної області, забитої рани правої тім`яної області, садна в поперековій області, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ч.2 ст.286 КК України визнав в повному обсязі, пояснивши суду про обставини вчинення злочину так, як це викладено у вироку, у скоєному щиро розкаявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Вину ОСОБА_3 по даній кваліфікації суд вважає доведеною.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, є студентом 5 курсу ХНАДУ, за місцем проживання характеризується позитивно.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому та повне відшкодування шкоди потерпілої.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.
При призначенні покарання ОСОБА_3 в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинене, те, що злочин, який скоїв ОСОБА_3 , є необережним, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його щире каяття, конкретні обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе в умовах без реального відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, але в умовах контролю за його поведінкою, та не застосовує до нього додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти її про зміну місця проживання.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту оголошення вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити не обраним.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в сумі 2157,60 грн. за проведення експертизи.
Речові докази по справі автомобіль "HYUNDAI ACCENT", д.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим законному володільцю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя