Справа № 1-143/2007р.
ВИРОК

Іменем України

27 березня 2007 року Крюківський
районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: судді
Кобзія Б.І.., при секретарі Сердюк Т.В.,

з
участю прокурора Рибка О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Кременчуці кримінальну справу по
обвинуваченнюОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
сШабар-Кудук Актюбінської області Казахстану, росіянина, громадянина України, холостого, з середньою освітою, не
судимого, не працюючого, проживаючогоАДРЕСА_1

- у скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука
від 04.06.2003 року ОСОБА_1 зобов"язаний виплачувати аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини заробітку, але
не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 04.06.2003 року щомісячно до
повноліття дитини.

ОСОБА_1 неодноразово попереджувався про кримінальну
відповідальність за ухилення від сплати аліментів, але на попередження не
реагував, тривалий час ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не
надає. Допустив заборгованість по виплаті аліментів з 04.06.2003 року по 16.10.2006 року в
розмірі 7653 грн. 65 коп.

В судовому засіданні підсудний вину визнав частково і
пояснив, що згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.06.2003
року дійсно повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, але
ніколи їх не сплачував. Заборгованість по сплаті аліментів допустив через те, що ніде не працював,
однак коли заробляв гроші, то частину віддавав бувшій дружині і вважає, що цих
коштів їй було достатньо для утримання сина.

ОСОБА_3 суду пояснила, що знаходилася у зареєстрованому шлюбіОСОБА_1Мають спільного
неповнолітнього сина ОСОБА_2, на утримання якого чоловік згідно рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.06.2003 року повинен
сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до його
повноліття. Однак, ОСОБА_1 з 1999 року фактично, за виключенням декількох місяців,
ніде не працював, ніякої допомоги на утримання дитини не надавав і не надає. За
останні три роки дав їй всього 754 грн., зловживає спиртним, вчиняє вдома
сварки та бійки і вона з дітьми була вимушена звертатися за захистом в органи міліції. З
дня стягнення аліментів і поданий час він жодного разу аліменти не сплатив, ухиляється від
їх сплати та допустив заборгованість в розмірі 7653 грн. 65 коп. Разом з тим
підсудний залишається проживати в одній
з нею та дітьми квартирі, квартплату та комунальні послуги не сплачує зовсім,
харчується та обслуговує себе за її рахунок, тому вона була вимушена звернутися
до відповідних органів з заявою про притягнення його за ухилення від сплати
аліментів до кримінальної
відповідальності.

Крім показів підсудного його вина підтверджується
матеріалами кримінальної справи, а саме заявою потерпілої (а.с.6); довідкою ДВС у
Крюківському районі м. Кременчука про

2

розмір заборгованості по аліментам (а.с.7); протоколом
допиту свідка ОСОБА_4 (а.с.42), покази якого підсудний в судовому засіданні не
заперечує, та іншими зібраними в ході попереднього розслідування доказами і суд вважає вину
підсудного доведеною повністю.

Кваліфікацію дій підсудного по ст. 164 ч.1 КК України
суд визнає вірною, оскільки він злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням
суду аліментів на утримання дитини.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, який вину фактично не визнав,
характеризується негативно.

Пом"якшуючих і обтяжуючих відповідальність обставин
суд не вбачає і приходить до переконання про неможливість виправлення і перевиховання
підсудного без обрання йому міри
покарання, пов"язаної з ізоляцією від суспільства.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3залишити без розгляду
для послідуючого
вирішення в порядку цивільного судочинства. Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винним і призначити йому покарання по ст.164 ч.1 КК України у вигляді 1
(одного) року обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну
силуОСОБА_1 змінити на утриманні під вартою та заарештувати його в залі суду.

Строк арешту рахувати з 27 березня 2007 року, тобто з дня затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3залишити без розгляду
для послідуючого
вирішення в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області в строк
15

днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк
з дня отримання ним копії

вироку.