У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10
суддів ОСОБА_11, ОСОБА_12,
секретаря судового засідання ОСОБА_13,

розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124, за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Заводівки Березівського району Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, такого, що не має судимості,

та

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Березівки Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_3, такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_14,

в с т а н о в и л а:

Вироком Березівського районного суду Одеської області від 21 травня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 рік, з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 2 роки, з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2014 року вирок місцевого суду змінено. Доповнено мотивувальну частину вироку в частині визначення кваліфікації дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказівкою на вчинення ними злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за попередньою змовою групою осіб. Виключено з резолютивної частини вироку вказівку суду на ім'я обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 і доповнено вказану частину вироку вказівкою на ім'я обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8.

За вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними у тому, що вони 21 березня 2014 року приблизно о 22.00 год. умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою між собою з приміщення будинку АДРЕСА_1 таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 936 грн.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в цьому суді внаслідок істотного рушення вимог кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що апеляційний суд не дотримався вимог ст. 408 КПК та погіршив становище обвинувачених, збільшивши обсяг обвинувачення та доповнивши кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення - вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб шляхом зміни, а не скасування вироку місцевого суду. Також вказує на порушення права ОСОБА_5 на захист через те, що розгляд апеляції прокурора відбувся без участі цього засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за фактичних обставин справи, встановлених судом першої інстанції, у касаційному порядку не оскаржуються. Відповідно до вимог ст. 433 КПК при розгляді доводів, наведених у касаційній скарзі, колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Доводи касаційної скарги прокурора про те, що апеляційним судом було збільшено обсяг пред'явленого засудженим обвинувачення, а вирок доповнено кваліфікуючою ознакою, яка погіршує їх становище, є безпідставними.

Як убачається з вироку місцевого суду, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані цим судом винуватими у тому, що вони 21 березня 2014 року за попередньою змовою між собою з метою таємного викрадення чужого майна прибули до домоволодіння ОСОБА_9 та шляхом пошкодження металевої сітки проникли на територію цього домоволодіння. Після цього підійшли до будинку, через вікно якого ОСОБА_5 проник до середини приміщення, а ОСОБА_6 залишився спостерігати за навколишньою обстановкою. Знаходячись у середині приміщення, ОСОБА_5 викрав та передав через вікно ОСОБА_6 майно потерпілого на загальну суму 936 грн.

Тобто, викладаючи формулювання, визнане доведеним, місцевий суд вказав про таємне викрадення винними чужого майна за попередньою змовою між собою групою осіб. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутність у мотивувальній частині вироку місцевого суду при кваліфікації дій винуватих осіб посилання на кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, є механічною помилкою, яка не впливає на правильність постановленого місцевим судом судового рішення, а тому не тягне за собою його скасування, а підлягає виправленню шляхом зміни цього судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду, оскільки така зміна не тягне за собою збільшення обсягу обвинувачення або погіршення становища засуджених.

Враховуючи те, що в апеляції прокурора вказувалося лише про відсутність у вироку зазначеної кваліфікуючої ознаки та не порушувалося питання про збільшення обсягу обвинувачення, призначення засудженим більш суворого покарання або іншим чином погіршення їх становища, то явка в судове засідання засудженого ОСОБА_5 не була обов'язковою, як про це помилково стверджує прокурор у касаційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК були би підставами для скасування судового рішення, не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає.

Керуючись статтями 433 - 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_10 ОСОБА_12 ОСОБА_11