Справа №1-35907
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2007 року
Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі: головуючого судді - Воронцово!'
СВ., при секретарі - Остапенко О.В., за участю прокурора - Боброва М. П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в місті Чернігові справу за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Лукашівки
Чернігівського району Чернігівської області,
українця, громадянина
України, з середньою освітою, одруженого,
працюючого масоприготовувавчем ТОВ "Чернігівський завод будівельних
матеріалів" , не судимого , проживаючого в АДРЕСА_1,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
186 ч.2 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

10
квітня 2007 року, близько 17 години
ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння знаходячись між будинками №40 та №42 , що розташовані по
вул. Таранущенка М. Чернігова, завдав
ОСОБА_2одного поштовху в плече , від
якого остання впала, чим спричинив
фізичний біль , після чого відкрито
викрав жіночу сумочку , вартістю 35
грн., в якій знаходився мобільний
телефон «Самсунг Е-360», вартістю 820
грн., з сім-картою оператора мобільного
зв»язку"Діджус", вартістю 25
грн., та грошима на рахунку в сумі 8 грн.,
чохол для мобільного телефону,
вартістю 15 грн., гаманець
вартістю 45 грн. та гроші в сумі 300 грн.,
а всього на загальну суму 1248 грн. , що належить ОСОБА_2.

В
судовому засіданні підсудний АДРЕСА_1,
визнав себе винним повністю по пред"явленому обвинуваченню за ст. 186 ч.2 КК України та підтвердив
викладені в обвинуваченні обставини його скоєння. В скоєному щиро кається, відшкодував заподіяну шкоду.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину , об"єм пред"явленого
обвинувачення, доведенність вини
підсудного та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюється , суд знаходить недоцільним дослідження інших
доказів і приходить до висновку , що
обвинувачення пред"явлене ОСОБА_1
органом досудового слідства знайшло своє підтвердження в судовому
засіданні в повному обсязі.

З
урахуванням викладеного, суд приходить
до висновку що умисні дії ОСОБА_1 , які
виразились в відкритому викраденні майна,
що належить потерпілій ОСОБА_2,
поєднаними з насильством , яке не
є небезбечним для життя та здоров"я потерпілої, підлягають кваліфікації за ст.
186 4.2 КК України.

Вирішуючи
питання про призначення підсудному покарання суд керується вимогами ст.
ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального
покарання" та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації
покарання.

При
вирішенні питання про призначення підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, що
відноситься до категорії тяжких, особу
підсудного , що вперше притягується до
кримінальної відповідальності ,
позитивно характеризується,
приймає до уваги його вік , стан
здоров"я, сімейні та матеріальні
обставини, наявність обставин, що пом"якшують покарання, як щире каяття, та сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої шкоди , та такої,
що його обтяжує , як вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, приймає до уваги думку потерпілої що просила
про застосування до пісдудного несуворого покарання, і вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі із
застосуванням ст. 69 КК України , нижче від найнижчої межі санкції ст. 186 ч.2 КК України.

Враховуючи
особу підсудного, що вперше притягується
до кримінальної відповідальності , наявність
пом"якшуючих покарання обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції його від
суспільства, і знаходить за
можливе, відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від
відбування покарання з випробуванням, встановивши
мінімальний іспитовий строк.

Суд
згідно вимог ст. 76 п.3 КК України
знаходить за необхідне зобов"язати підсудного повідомляти органи КВІ про
зміну місця проживання та роботи .

З
урахуванням того , що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що
підсудний своєю хворобою на алкоголізм становить загрозу для життя та
здоров"я інших осіб, суд не
знаходить підстав передбачених ст. 96 КК
України для призначення йому примусового лікування.Однак зважаючи на висновок
судово-наркологічної експертизи з приводу того,
що АДРЕСА_1 страждає на алкоголізм і потребує з цього приводу

2

лікування, перебуває на обліку в ЧОНД з приводу
алкоголізму, вчинив злочин в стані
алкогольного сп"яніння, суд вважає
за необхідне відповідно до вимог п.5 ст.
76 КК України зобов"язати його пройти курс лікування з приводу алкоголізму
самостійно.

Речові
докази по справі: мобільний телефон «Самсунг Е-360», переданий на зберігання потерпілій , залишити власниці.( реквізити а.с. 22-23)

Міру запобіжного
заходу у відношенні
підсудного залишити
попередньообрану - підписку про невиїзд.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України,

СУД-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання із
застосуванням ст. 69 КК України в
вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На
підставі ст. ст. 75, 76 п.п.3, 5 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання , якщо він протягом 1 (одного) року іспитового
терміну не вчинить нового злочину ,
пройде самостійно курс лікування з приводу алкоголізму та буде
повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи .

Речові
докази по справі: мобільний телефон «Самсунг Е-360», переданий на зберігання потерпілій , залишити власниці.( реквізити а.с. 22-23)

Міру
запобіжного заходу щодо засудженого
ОСОБА_1 до набрання вироком
законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.

3