Справа № 11- 640/2008 р. Головуючий
у І інстанції - Ковалюх В.М.
Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України. Доповідач - Баглай І.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області
в складі:

головуючого судді Навозенко Л.С.,

суддів
Антипець В.М., Баглая І.П.,

з участю прокурора Шваб Л.В.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Бахмацького районного
суду Чернігівської області від 14 серпня
2008 року,

Цим вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Піски, Бахмацького району,
Чернігівської області, АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою спеціальною
освітою, одружений, не працюючий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,
раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 125 КК
України до 180 годин громадських годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишений у
вигляді підписки про невиїзд.

Судом ОСОБА_1 було засуджено за умисне заподіяння неповнолітній ОСОБА_2, 20
квітня 2008 року, близько 20 год. 30 хв., біля магазину «Людмила», що в с.
Піски, Бахмацького району, легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я. Злочин було скоєно у стані алкогольного
сп'яніння.

Не погодившись з вироком суду, засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій
просив вирок скасувати та постановити новий вирок, яким його виправдати.
Вказує, що на протязі всього досудового розслідування він давав послідовні
покази про те, що потерпілу не бив, а тільки відмахнувся від неї, коли та
намагалася вдарити його по обличчю. Вважає, що суд в основу вироку поклав
тільки покази свідків з якими він перебуває в неприязних стосунках та
безпідставно не врахував покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були
очевидцями події та вказували, що він потерпілу не бив. Також зазначає, що акт
судово-медичного освідування № 134 від 25.04.2008 року, має невідповідності щодо
часу його проведення, а також щодо механізму їх виникнення, а тому є
недостовірним. Крім того вказує, що його невинуватість у скоєнні злочину
доводиться поясненнями директора школи ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_2
після 20.04.2008 року відвідувала школу та ніяких ознак тілесних ушкоджень у
неї не було.

Заслухавши доповідача, засудженого, який просив вирок скасувати та
виправдати його, думку прокурора про необґрунтованість апеляції, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів підстав для її
задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність вини засудженого у скоєнні інкримінованого
йому злочину, при обставинах наведених у вироку, повністю підтверджується
сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів і є обґрунтованим.

Так, хоч в судовому засіданні суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_1
свою вину у скоєнні злочину і не визнав, але пояснив, що дійсно, 20.04.2008
року біля магазину «Людмила» в с. Піски, Бахмацького району, у нього виник
конфлікт з продавцем цього магазину ОСОБА_7 Потерпіла ОСОБА_2 також знаходилась
в магазині і зненацька вдарила його долонею по щоці. Він відмахнувся від неї
рукою, проте удару не наніс.

Незважаючи на заперечення засудженим своєї вини, його вина у скоєнні
злочину доводиться іншими доказами у справі.

Так, з показів неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 20.04.2008
року біля магазину «Людмила» в с. Піски між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 виникла сварка. Останній також образив і її
та вдарив кулаком в обличчя. Вона не наносила засудженому ніяких ударів.

З показів представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що
20.04.2008 року, близько 21 години, іі дочка ОСОБА_2 прийшла додому в крові та
сказала, що її біля магазину вдарив кулаком ОСОБА_1.

Із показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 слідує, що 20.04.2008 року,
близько 20 години, біля магазину «Людмила» в с. Піски, Бахмацького району,
ОСОБА_1 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_2.

Допитаний
судом першої інстанції в якості свідка лікар ОСОБА_11 підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно
зверталася до нього з приводу травми носа.

З
оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що ввечері
20.04.2008 року він разом із засудженим знаходився біля магазину «Людмила» в с.
Піски, де між останнім та продавцем магазину виникла сварка. В сварку
втрутилася інша дівчина, яка вдарила рукою ОСОБА_1 по обличчю, а той, в свою
чергу, відмахнувся від неї..

Також
судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_13, та
ОСОБА_14., з яких вбачалося, що свідок ОСОБА_12 не зміг ствердно вказати, чи
бив засуджений потерпілу, свідок ОСОБА_3 бачила сварку біля магазину „Людмила”
та бачила як потерпіла намагалась ударити ОСОБА_1 по обличчю, а останній від
неї відмахнувся, Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не були очевидцями подій оскільки
бачили потерпілу близько 24 години 20.04.2008 року.

Судом
першої інстанції була надана належна оцінка вказаним показам свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_13, та ОСОБА_14. і обґрунтовано зроблено висновок про
те, що їх покази не суперечать
сукупності інших доказів у справі.

За таких підстав, посилання засудженого в апеляції на те, що судом не були
взяті до уваги покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є необґрунтованим.

Крім показів засудженого, потерпілої та свідків, вина засудженого ОСОБА_1
також доводиться висновком судово-медичної експертизи № 183 від 30.05.2008
року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_2 мали місце легкі тілесні
ушкодження у вигляді синця на носі з порушенням носового дихання, які могли
утворитися від удару кулаком.

Підстав вважати зазначений висновок судово-медичної експертизи
недостовірним, колегія суддів не знаходить.

Колегія суддів також не може прийняти як доказ відсутності вини засудженого
додані до апеляції письмові пояснення ОСОБА_6 відповідно до яких потерпіла
після 20.04.2008 року відвідувала шкоду та не мала будь яких видимих тілесних
ушкоджень. Вказані пояснення були отримані поза межами провадження у
кримінальній справі та не містять в собі будь яких даних про обставини скоєного
злочину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання засудженому, суд відповідно з
вимогами ст. 65 КК України врахував суспільну небезпеку та характер скоєного
злочину, обставину що обтяжує покарання засудженому - скоєння злочину у стані
алкогольного сп'яніння та відсутність обставин, що його пом'якшують і з
урахуванням особи засудженого, який позитивно характеризується по місцю
проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей та ніде не працює,
обґрунтовано призначив йому покарання у вигляді громадських робіт, яке є
достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які би потягли за
собою скасування чи зміну вироку, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Бахмацького
районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2008 року щодо нього - без
змін.

Судді:

Л.С.
Навозенко В.М.
Антипець І.П.
Баглай