АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: ч.2 ст.307 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м.Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 9 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого згідно ст.89 Кримінального кодексу України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 9 лютого 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, і призначив йому покарання за ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 о 25 серпня 2014 року о 19 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №6/8 по вул.Зерновій у м.Харкові, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, з метою незаконного збагачення, незаконно збув особі, щодо якої застосовані заходи безпеки свідка, під вигаданим анкетними даними ОСОБА_10 , який виступав як покупець за оперативною закупівлею за матеріалами СБНОН Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, за грошову винагороду в розмірі 150 гривень сірниковий коробок з речовиною рослинного походження зеленого кольору, подрібненою, яка відповідно висновку експерта №1647 від 27 серпня 2014 року, - є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою, в перерахунку на суху речовину, 3,2369 грамів.

23 вересня 2014 року о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №6/8 по вул.Зерновій у м.Харкові, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, незаконно збув особі, щодо якої застосовані заходи безпеки свідка, під вигаданим анкетними даними ОСОБА_10 , який виступав як покупець за оперативною закупівлею за матеріалами СБНОН Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, за грошову винагороду в розмірі 140 гривень паперовий згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, подрібненою, яка згідно висновку експерта №1968 від 30 вересня 2014 року, - є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою, в перерахунку на суху речовину, - 2,3621 грамів.

24 вересня 2014 року об 11 годині 55 хвилин в ході проведення обшуку працівниками міліції за місцем мешкання ОСОБА_8 о за адресою: АДРЕСА_2 , в кімнаті під матрацом на ліжку останнього було виявлено та вилучено два паперових згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому вигляді, яка згідно висновку експерту №1982 від 30 вересня 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого, в перерахунку на суху речовину, складає 3,9460 грамів та 3,1634 грамів відповідно, які ОСОБА_8 незаконно зберігав без мети збуту (т.2 а.с.101-103).

Прокурор у кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник адвокат ОСОБА_7 оскаржили зазначений вирок Київського районного суду м.Харкова.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі обвинуваченого, просила суд апеляційної інстанції вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова скасувати і ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, прокурор просила призначити ОСОБА_8 о покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Обгрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначила, що у вироку суду першої інстанції, всупереч вимогам ч.1 ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, відсутні відомості про участь в судовому розгляді обвинуваченого ОСОБА_8 , а призначене йому покарання не відповідає вимогам ст.65 Кримінального кодексу України, оскільки не враховує тяжкість і обставини вчинених ОСОБА_8 о умисних злочинів, пов`язаних з неодноразовим обігом наркотичних засобів, в тому числі його збутом з отриманням грошової винагороди, невизнання своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання (т.2 а.с.120-122).

Обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник адвокат ОСОБА_7 у своїх апеляційних скаргах, посилаючись на суворість і несправедливість призначеного покарання, просили вирок суду першої інстанції змінити і призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, з застосуванням ст.69 Кримінального кодексу України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, апелянти просили призначити ОСОБА_8 о покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, і на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 3 роки.

Обгрунтовуючи свої вимоги, обвинувачений і його захисник зазначили, що, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції повною мірою не врахував, що своїми протиправними діями ОСОБА_8 о нікому шкоди не завдав, оскільки збуті ним наркотичні засоби у вільне використання інших осіб не потрапили. Обвинувачений щиро покаявся і активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину, що є обставинами, які пом`якшують покарання, та дають підстави для застосування ст.69 Кримінального кодексу України, призначення покарання нижче від найнижчої межі без додаткового покарання у виді конфіскації майна, а також для звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 Кримінального кодексу України (т.2 а.с.113-115,124-129).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, обвинуваченого і його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги і заперечували проти задоволення вимог протилежної сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції взяв до уваги обставини вчинення ним злочинів, ступінь їх тяжкості і відомості про особу обвинуваченого. Суд при цьому врахував, що обвинувачений, відповідно до ст.89 Кримінального кодексу України, вважається таким, що не має судимості, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, має позитивну характеристику з місця проживання, до затримання працював, проживав у фактичному шлюбі з ОСОБА_11 і утримував її малолітню дитину.

Щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Проаналізувавши обставини кримінального провадження і відомості про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання цілком відповідає вимогам ст.65 Кримінального кодексу України. Воно є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження з його боку нових злочинів.

Сууд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова і призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш суворого покарання або зміни вироку і пом`якшення покарання.

Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 404,405,407,418,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 9 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той самий строк після вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3