Справа № 643/1372/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0006752 від 14.12.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Омельник Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого: 21.12.2004 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 19.01.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч.2, 395 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 10.05.2011 року Сокальським районним судом Львівської області за ст. 185 ч.3 КК України з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, 25.06.2013 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання, 24.03.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих умисних злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:
Так, 14.12.2014, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час вживання спиртних напоїв в нічному кафе «Не гоні», яке розташоване за адресою: м. Харків, пр. 50-річчя ВЛКСМ, 49/8, побачив, що ОСОБА_6 користується мобільним телефоном ТМ «Іphonе 4 s», який належить останньому. В цей час, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна і діючи повторно за раптово виниклим умислом з корисливих мотивів, направленим на викрадення майна, підійшов до ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, обійняв його, перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з внутрішньої лівої кишені верхньої куртки ОСОБА_6 мобільний телефон ТМ «Іphonе 4 s», вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 12 від 20.01.2015 3897,00 грн., після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 спричинив своїми злочинними діями ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 12 від 20.01.2015 3897,00 грн.
Крім того, 14.12.2014, приблизно о 18 годині 00 хвили, ОСОБА_4 знаходився на зупинці громадського транспорту, яка розташована на перехресті 50-річчя ВЛКСМ та вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові, де побачив невідомого чоловіка, який користувався мобільним телефоном, після чого ОСОБА_4 , діючи повторно за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до невідомого чоловіка, привітався, обійняв, перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно
викрав з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_8 мобільний телефон ТМ «Lenovo A 308 t», вартість якого згідно з висновком товарознавчої експертизи № 12 від 20.01.2015 1104,00 грн., після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 спричинив своїми злочинними діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму, згідно з висновком товарознавчої експертизи № 12 від 20.01.2015 1104,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінальних правопорушень, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальні правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесені до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, має постійне місця мешкання та малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченого ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, данні про його особистість, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив зазначені кримінальні правопорушення до постановлення вироку Фрунзенським районним судом м. Харкова від 24 березня 2015 року, суд при призначенні покарання керується положеннями ч.4 ст. 70 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п.9, 10 ст.100 КПК України. По справі цивільний позов не заявлений. Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі.

Судових витрат не має.

Запобіжний захід суд не обирає, оскільки останній не був обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком

Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавленням волі, визначити остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Зарахувати у строк відбуття покарання засудженому час перебування під вартою з 23 грудня 2014 року на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року по 24 березня 2015 року.

Речові докази мобільний телефон ТМ «Іphonе 4 s», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , та мобільний телефон ТМ «Lenovo A 308 t», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити у їх володінні.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, засудженому, потерпілим копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1