Справа
№1-189/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2008 року Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Омелюженко
Я.С.

з участю прокурора Петухова
В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
росіянина, гр-нина України, освіта середня,
не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого,
раніше судимого:

- 11.10.2004 року Ленінським районним судом АР Крим за
ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК
України встановлено іспитовий термін на 2 роки:

-18.01.2007 року Ленінським районним судом АР Крим за ст.
309 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК
України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи засудженим і відбуваючи покарання в Божківській виправній колонії №16, був неодноразово попереджений
адміністрацією установи про дисциплінарну та
кримінальну відповідальність за порушення режиму утримання, правил внутрішнього розпорядку, здійснення проявів злісної
непокори, незважаючи на всі заходи виховного
та профілактичного характеру, маючи на меті прямий умисел та бажаючи настання
його наслідків, став на шлях злісної непокори законним вимогам
представникам адміністрації установи, на
шлях виправлення не став і вчинив новий злочин.

Так,
22.03.2008 року самовільно залишив стрій, за що йому було оголошено позачергове
чергування.

Після
чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.03.2008 р. засуджений ОСОБА_1,
був обґрунтовано поміщений до ПКТ терміном на (три) місяці за навмисну,
категоричну, у відкритій формі відмову виконати законну вимогу начальника
відділення СПС № 9 старшого лейтенанта внутрішньої служби Убийвовк О.І.,
приступити до відпрацювання раніше накладеного стягнення, а саме позачергового чергування. Так, як інші заходи
дисциплінарного впливу, які до нього застосовувались, позитивного
результату не дали.

Перебуваючи в приміщенні камерного типу, продовжував
порушувати законні вимоги представників адміністрації. Так 20.04.2008
р., 26.04,2008 р.,01.05.2008 р. та 20.05.2008 р. засуджений ОСОБА_1,
перебуваючи в ПКТ № 3 в категоричній формі відмовився надати усну доповідь
чергового по камері, чим грубо порушив правила внутрішнього розпорядку
установи.

Після звільнення із ПКТ продовжував свою злочинну
діяльність не бажаючи ставати на шлях виправлення,
продовжував злісно порушувати режим утримання та вчинив злісну непокору вимогам представників адміністрації.

Так,
12.07.2008 року засуджений ОСОБА_1, в категоричній формі, безпідставно відмовився від чергування згідно графіка
затвердженого начальником установи, по прибиранню підсобних приміщень
відділення СПС № 9, за що його було поміщено у ДІЗО терміном на 15 діб.

Після
чого, продовжуючи свою злочинну діяльність 04.08.2008 року близько 9 години 30 хвилин, навмисно, категорично, у відкритій формі,
відмовився виконувати законну вимогу начальника відділення СПС № 9
старшого лейтенанта внутрішньої служби Убийвовк О.І., приступити до чергування
по прибиранню території відділення СПС № 9, згідно графіка чергувань затвердженого начальником установи.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав повністю та
детально розповів суду про обставини скоєного ним злочину, пояснивши при цьому,
що його неодноразові відмови від виконання законних вимог представників
адміністрації установи, загалом поведінка в інших вказаних випадках при
відбуванні покарання у ВК №16 є лише способом його самовираження та
самоствердження серед оточуючих.

В силу ст.299
КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, допитом підсудного.

Дії підсудного
ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.391 КК України, як злісна непокора законним
вимогам адміністрації виправної установи та інша протидія адміністрації у
законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді
позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання
була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного
типу.

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вину в
скоєному визнав повністю, за місцем
відбування покарання
характеризується негативно.

Обставиною, що
пом»якшує покарання підсудному суд визнає його щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.

Приймаючи до
уваги вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, однак з урахуванням його ставлення до скоєного, вважає за
можливе призначити покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією
ст.391 КК України. Враховуючи, що новий злочин вчинено ОСОБА_1 в період
відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду АР Крим від 18.01.2007
року, тому покарання слід призначити за правилами ст.71 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому
покарання у вигляді одного року
позбавлення волі.

На підставі
ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту
частину покарання за вироком Ленінського районного суду АР Крим від 19.01.2007 року, яка складає 1 рік 6
місяців 27 днів та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді двох років
позбавлення волі.

Строк покарання
засудженому обраховувати з моменту його затримання по даній справі, а саме з
07.08.2008 року.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання
під вартою.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же термін,
з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя: