Справа № 463/6877/14-к
Провадження № 1-кп/463/60/15
В И Р О К
іменем України
05 січня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 14.11.2011 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ст.ст. 186 ч.2, 69, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_7 09 грудня 2014 року близько 13.00 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи біля перехрестя вулиць Некрасова-Кармелюка у м. Львові, з погрозою застосування фізичного насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволодів грошовими коштами неповнолітнього ОСОБА_4 у сумі 750 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, свою вину визнав повністю та пояснив, що 09.12.2014 року біля 13.00 год. на вулиці побачив потерпілого, підійшов до нього та шляхом погроз відкрито викрав з його гаманця грошові кошти в сумі 750 грн. Однак, відійшовши 10 м. був затриманий працівниками міліції. У скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 09.12.2014 року біля 13.00 год. проходив по вулиці. До нього підійшов обвинувачений, почав з`ясовувати чи він має гроші, погрожував, сприймаючи реально його погрози, він дістав гаманець, з якого останній взяв 750 грн., але як тільки відійшов був затриманий працівниками міліції.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що про події дізналася зі слів свого племінника ОСОБА_4 , який пояснив, що він злякався погроз обвинуваченого, тому дістав гаманець, з якого той забрав 750 грн.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясовано, що ОСОБА_7 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином; особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, має незадовільний стан здоров`я, є інвалідом 3 групи, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, онкохвору матір; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання; рецидив злочинів, як обставину, яка обтяжує покарання, та приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, що знаходиться на зберіганні в потерпілого грошові кошти в сумі 750 грн. слід повернути власнику ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного взяття під варту 09 грудня 2014 року.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, що знаходиться на зберіганні в потерпілого грошові кошти в сумі 750 грн. повернути власнику ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний тримання під вартою.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1