Провадження № 1кп/201/39/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000968 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольховець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

потерпілі ОСОБА_8

ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 21.03.2014 року близько 14-40 годин, перебуваючи на території гребного каналу на косі ж/м Перемога-6 у м. Дніпропетровську, побачив потерпілого ОСОБА_9 , який в зазначений час приїхав на автомобілі марки ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , який ОСОБА_6 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізовуючи свій раптово виниклий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто на умисне з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у користувача всупереч його волі, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, та з метою реалізації свого злочинного умислу та уникнення можливого опору потерпілого, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, тримаючи у невстановленій руці ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , та зі значною силою завдав останньому один удар ножем в область шиї ззаду, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення на спині ліворуч в проекції 2-го грудного хребця по паравертебральній лінії, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Після завданого удару потерпілий ОСОБА_9 впав на землю.

Далі ОСОБА_6 , доводячи до кінця свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто на умисне з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у користувача всупереч його волі, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, та на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, нахилився до потерпілого ОСОБА_9 , який лежав на землі, та наніс ще не менш двох ударів ножем в область життєво важливих органів, а саме в область спини та серця, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з раною в проекції 4-го міжребір`я по навколо грудній лінії, з ушкодженням внутрішніх органів: пересіченням 5-го ребра, ушкодженням внутрішньої грудної артерії, крайового ушкодження 3-го сегменту лівої легені з явищами гемо пневмотораксу (800 мл крові в плевральній порожнині), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а також проникаючого спинномозкового колото-різаного поранення на межі нижно-грудного та поперекового відділу хребта, повного пересічення спинного мозку та ушкодження кісткових структур хребта, повного пересічення спинного мозку з розвитком в посттравматичному періоді нижньої параплегії та порушення функції тазових органів, та які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин, а саме умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_9 було надано медичну допомогу.

Далі ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто на умисне з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у користувача всупереч його волі, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, не відходячи від потерпілого ОСОБА_9 , що лежав на землі на території гребного каналу на косі на ж/м Перемога-6 у м. Дніпропетровську, дістав із правої зовнішньої кишені, одягнутих на потерпілому брюк, ключі від механізму запалювання автомобілю ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 , який належить на правах власності потерпілій ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 , заволодівши ключами від механізму запалення автомобілю ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 , підійшов до вказаного автомобілю, протиправно без дозволу користувача транспортного засобу, тобто всупереч волі останнього, відчинив праві передні двері автомобілю та сів на водійське сидіння, потім завівши вказаний автомобіль із застосуванням ключа запалювання, залишив місце скоєння злочину.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів та злочин передбачений ч. 3 ст. 289 КК України, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав себе винним та пояснив, що 21.03.2014 р. він перебував на косі, де ловив рибу, смажив шашлик та вживав спирт, розведений з водою. В цей час на косу на автомобілі ВАЗ 2107 приїхав, раніше не знайомий обвинуваченому потерпілий ОСОБА_11 , який підійшов до ОСОБА_6 і почав його проганяти, так як той, начебто, зайняв місце потерпілого. ОСОБА_6 повідомив, що йти зі вказаного місця не буде і потерпілий розмістився неподалік обвинуваченого та почав ловити рибу. Через деякий час ОСОБА_6 здалось, що ОСОБА_11 йому щось нецензурно говорить і він зі шматком м`яса в одній руці та ножем в іншій, підійшов до потерпілого, однак той сказав, що звертається не до обвинуваченого. Після цього обвинувачений повернувся на своє місце, однак знову почув брутальну лайку у свій бік та підійшов до ОСОБА_9 , який почав погрожувати, своїм родичем і ОСОБА_6 розвернувся і пішов назад, однак в цей час він озирнувся та побачив, що перед ним ОСОБА_9 , який замахується на нього дерев`яною палкою. Тоді ОСОБА_6 лівою рукою відштовхнув ОСОБА_9 штовхунувши в район правого плеча, та одразу ножем, який був зажатий у правій руці наніс удар в район лівої частини грудини, від чого ОСОБА_9 повернувся до нього спиною, тоді ОСОБА_6 наніс ще кілька ударів ножем в район спини ОСОБА_9 , куди саме він потрапляв ножем він вказати не може, та точну кількість ударів також. Після цього він бачив, як ОСОБА_9 лежачи, викликав швидку допомогу. Обвинувачений розуміючи, що самостійно потерпілого до лікарні не довезе, вирішив виїхати з коси назустріч машині швидкої допомоги. З цією метою ОСОБА_9 сам дав ОСОБА_6 ключі від автомобіля і він, розвернувши автомобіль, вийшов з нього, поправив ОСОБА_9 , поставив йому воду та поїхав. Коли він їхав по косі, то якась жінка з коляскою не сходила з дороги і він, з метою уникнення наїзду, об`їхав її, але не розрахував та врізався у дерево. Після цього він виїхав на дорогу, але так як «швидкої» не було, він вирішив їхати в лікарню на вул. Космічній, яка була найближчою до нього. В цей час автомобіль почав диміться, але обвинувачений продовжував свій рух. Йому мигали і сигналили інші водії внаслідок чого він відволікся і пропустив поворот в лікарню та вирішив їхати в лікарню, що розташована на вул. Панікахі. Коли він під`їхав до лікарні, то внаслідок несправності автомобіля не зміг вписатись в поворот і зупинився. В цей час до нього під`їхали працівники міліції, які одразу надягли на нього кайданки, які прикували до стовба. Він їм говорив про те, що на косі лежить поранена людина, однак вони не реагували, а проводили його обшук і обшук автомобіля. Обвинувачений стверджує, що умислу на вбивство у нього не було і автомобілем він не заволодівав, а лише використав його як знаряддя для спасіння потерпілого.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини його вина у вчиненні ним злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України знайшла своє підтвердження в наданих сторонами кримінального провадження та досліджених судом доказах, зокрема.

З показань потерпілого ОСОБА_9 , допитаного в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вбачається, що 21.03.2014 р. він вирішив поїхати на риболовлю на косу, що розташована на ж/м Перемога. Коли він туди приїхав, то побачив на лавочці двох жінок та обвинуваченого, який прогулювався. Потерпілий почав рибалити і в цей час до нього хтось підійшов і запитав чи не його то жінки, на що потерпілий відповів, що ні. Приблизно через 15 хв після цього потерпілий різко відчув удар ножем в шию. Він схопився на ноги та розвернувся в бік нападника, яким виявився ОСОБА_6 , та побачив у нього в руках ніж на лезі якого були отвори. Потерпілий правою рукою схопив палицю і хотів перекласти її в ліву руку з метою самозахисту, однак рука почала німіти і потерпілий впав на правий бік. В цей час обвинувачений вдарив його ножем в спину і потерпілий відчув як німіють ноги. Він впав на спину, а обвинувачений в цей час нахилився і наніс удар ножем в серце. Після цього обвинувачений сказав потерпілому, щоб той дістав з кишені ключі від автомобіля, що потерпілий і зробив, а обвинувачений взяв ключі, сів в автомобіль, розвернув його і поїхав прямо на потерпілого, однак чомусь зупинив автомобіль біля самої голови потерпілого. Після цього він від`їхав десь на 5 метрів назад і зупинився. Потерпілий дістав свій телефон і почав телефонувати в лікарню, однак ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, вихопив телефон і сказав: «Хочеш я тебе кінчу?». Потім він сів в авто і поїхав, а потерпілий почав кликати на допомогу і через деякий час до нього підійшов хлопець, який викликав швидку і міліцію.

Згідно висновку експерта № 1693е від 20.05.2014 р. (т. 1 а.с. 239) у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з раною в проекції 4-го міжребір`я по навколо грудній лінії, з ушкодженням внутрішніх органів: пересіченням 5-го ребра, ушкодженням внутрішньої грудної артерії, крайового ушкодження 3-го сегменту лівої легені з явищами гемо пневмотораксу (800 мл крові в плевральній порожнині), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння; непроникаючого колото-різаного поранення на спині ліворуч в проекції 2-го грудного хребця по паравертебральній лінії, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день); проникаючого спиномозкового колото-різаного поранення на межі нижньо-грудного та поперекового відділу хребта з ушкодженням кісткових структур хребта, повним персіченням спинного мозку та ушкодженням твердої мозкової оболонки, гематоми спинного мозку, з розвитком в посттравматичному періоді нижньої параплегії та порушення функції тазових органів, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Вказані тілесні ушкодження, як проникаючі, так і непроникаючі колото-різані поранення, спричиненні від механічної дії твердого плаского предмету, який володіє колюче-ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інший предмет з аналогічними властивостями.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона являється дружиною ОСОБА_9 і власницею автомобіля ВАЗ 2107 д/з НОМЕР_1 . В той день потерпілий повернувся зранку з роботи, попорався по господарству і на вищевказаному автомобілі поїхав на косу. Через деякий час потерпілій повідомила донька про пригоду, що сталась з її чоловіком. На сьогоднішній день у потерпілого віднялась вся нижня частина тулубу і його одужання не можливе.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він являється зятем потерпілого. В той день йому зателефонував син потерпілого і сказав, що батька підрізали на косі. Свідок поїхав туди де зустрівся з сином потерпілого та дізнався що потерпілого повезли в лікарню Мечникова. Вони поїхали в лікарню де потерпілий, будучи ще при тямі повідомив, що його підрізали. Водій «швидкої» їм сказав, що коли їхав на косу то бачив стоячий автомобіль, який димівся. Після цього свідок з сином потерпілого поїхали на косу де працювала слідчо-оперативна група, яка знайшла пошкоджене дерево в 0,5 кілометрі від події на якому залишались сліди фарби автомобіля потерпілого та лежав розбитий поворотник з автомобіля, а також сліди коліс автомобіля. Після цього стало відомо, що ОСОБА_6 затримали біля магазину «Терра» і свідок туди поїхав, де побачив ОСОБА_6 який був у стані сильного алкогольного сп`яніння і говорив, що автомобіль йому дав Вітьок і відправив за горілкою. ОСОБА_6 обшукали в присутності понятих і знайшли ніж, мобільний телефон, а також вилучили його кросовки і брюки.

Сідок ОСОБА_13 , будучи допитаним в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснив, що в той день він гуляв на косі зі своїм сином і коли йшов в кінець коси звернув увагу на автомобіль, який дуже швидко їхав, однак, що за автомобіль він не пам`ятає. Він пішов далі і почув стогін. Він підійшов і побачив потерпілого, який був у крові. Свідок зателефонував в міліцію і швидку і був на місці до їх приїзду. За цей час він зібрав вудки і снасті які валялись навкруги, а потерпілий казав, що його вдарили ножем у спину і в живіт і викрали його автомобіль.

З протоколу огляду місця події від 21.03.2014 р. вбачається, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, до якої мається два підїзди, розташована на косі ж/м Перемога, біля річки від берега якої на відстані 5-6 метрів виявлено та вилучено картонний виріб квадратної форми розміром 20*10 см зі слідами речовини бурого кольору, біля якого маються на землі сліди волочіння довжиною 2,5*3 м. На відстані 130-150 м. від оглядаємої ділянки виявлено вологу серветку з речовиною бурого кольору, а на відстані 50-60 м. в інший бік від оглядаємої ділянки виявлено ніж в чохлі. (т. 1 а.с. 10).

Згідно висновку експерта № 390 від 16.04.2014 р. (т. 1 а.с. 106), з урахуванням висновків експертів № 212к від 08.04.2014 р. (т. 1 а.с. 96) та № 190к від 26.03.2014 р. (т. 1 а.с. 82) на картонному виробі квадратної форми, вилученого під час огляд місця події виявлено сліди крові, які можливо походять від ОСОБА_9 та не походять від ОСОБА_6 .

На цій же косі, на відстані 1,5 км. від її кінця, виявлено фрагмент поворотника оранжевого кольору та сліди від протектора коліс. (т. 1 а.с. 16)

В цей же день в період з 16-10 до 19-00 годин було проведено огляд автомобіля ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 темно-зеленого кольору, який розташований на перехресті вул. Панікахі, 16 та проїзду у двори в м. Дніпропетровську, покритий пилом та має пошкодження у вигляді пом`ятого крила, капоту та бампера лівого боку автомобіля, розбита фара з лівого боку, праве крило посередині має пошкодження у вигляді вм`ятини. В автомобілі вилучено приладдя для лову риби та ніж, який має нашарування речовини бурого кольору. Також були вилучено чехол з сидіння автомобіля, чохол з керма, ручку КПП, а з криші автомобіля зняті відбитки рук.

Також при затриманні ОСОБА_6 у нього було вилучено, крім іншого, куртку та мобільний телефон Fly, належний потерпілому згідно його показань та показань ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 58)

Згідно висновку експерта № 392 від 22.04.2014 р. (т. 1 а.с. 113), з урахуванням висновків експертів № 212к від 08.04.2014 р. (т. 1 а.с. 96) та № 190к від 26.03.2014 р. (т. 1 а.с. 82) на куртці, яка була на ОСОБА_6 в момент його огляду було виявлено сліди крові, як можуть походити від ОСОБА_9 та не походять від ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № 257 від 18.04.2014 р. (т. 1 а.с. 121), з урахуванням висновків експертів № 212к від 08.04.2014 р. (т. 1 а.с. 96) та № 190к від 26.03.2014 р. (т. 1 а.с. 82) на ножі, вилученому під час огляду автомобіля ВАЗ 2107 було виявлено сліди крові, як можуть походити від ОСОБА_9 та не походять від ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснили, що вони працюють на посадах інспекторів ДПС і втой день разом несли службу на вул. Г.Сталінграду в м. Дніпропетровську, коли їм надійшло орієнтування про те, що невідомий наніс тілесні пошкодження і забрав автомобіль ВАЗ. Перебуваючи на кільці, розташованому на ж/м Тополя, вони побачили автомобіль ВАЗ 2107, з пошкодженнями передньої частини. Водій автомобіля ВАЗ, помітивши їх, намагався звернути в двори, однак пошкодження автомобіля не дозволили вписатись в поворот і він в`їхав в бордюр і зупинився. Свідки під`їхали до нього і затримали ОСОБА_6 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, перебував у куртці та брюках на яких були сліди крові та намагався втекти внаслідок чого до нього були застосовані спецзасоби кайданки. Свідки викликали слідчо-оперативну групу, яка по приїзду, за участі понятих провела огляд автомобіля та вилучила з нього ніж зі слідами крові, який був в пакеті чорного кольору, рибацьке приладдя, вудки. При цьому обвинувачений пояснював, що автомобіль належить його другові, з яким вони вживали горілку.

Факт перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 223 (т. 1 а.с. 81).

Оцінюючи вищевказані зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним закінченого замаху на вбивство громадянина ОСОБА_9 з корисливих мотивів та у незаконному заволодінні автомобілем ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 , поєднане з насильством, небезпечним для життя потерпілого доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 наніс потерпілому спочатку удар ножем в сину, а потім в шию та область серця, в той час як з показань потерпілого, наданих в судовому засіданні встановлено, що перший удар було нанесено саме в шию, а потім в спину і область серця. Оскільки іншого джерела механізму нанесення тілесних ушкоджень в судовому засіданні не встановлено, то суд вважає встановленим механізм тілесних ушкоджень, вказаний потерпілим та описаним на початку мотивувальної частини вироку.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів та спотворення в своїх показах реальних обставин злочинів, суд розцінює як намагання уникнути суворого покарання та не приймає до уваги з огляду на наступне.

Так показання обвинуваченого в частині обставин на момент події та в частині заволодіння автомобілем суперечать показанням потерпілого ОСОБА_9 , які об`єктивно підтверджені показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 про те, що від самого ОСОБА_9 в день події вони чули, що на останнього було здійснено напад і у нього було викрадено автомобіль. Тобто потерпілий не вказував жодного разу, що автомобіль він надав обвинуваченому для порятунку потерпілого.

Факт того, що обвинувачений не мав наміру допомагати потерпілому підтверджується і тим, що у обвинуваченого, під час його затримання, було вилучено мобільний телефон Fly, належний потерпілому, що говорить про те, що обвинувачений не лише не мав наміру допомогти, а й позбавив потерпілого можливості повідомити лікарів про випадок, що з ним трапився. Відсутність у потерпілого телефону підтвердив і свідок ОСОБА_13 , який знайшов потерпілого на косі в безпорадному стані.

Також відсутність наміру у обвинуваченого допомогти потерпілому підтверджується і тим, що обвинувачений не поїхав у лікарню, яка розташована по вул. Космічній в м. Дніпропетровську, а проїхавши її, поїхав на ж/м Тополя, незважаючи на те, що автомобіль димів і був пошкоджений настільки, що створював небезпеку для руху.

Посилання обвинуваченого на те, що він не мав умислу на вбивство потерпілого, суд також не приймає до уваги, так як наявність у потерпілого трьох тілесних ушкоджень в життєвоважливих ділянках тіла, два з яких відносяться до категорії тяжких, говорить про цілеспрямованість дій обвинуваченого і його намір заподіяти саме смерть потерпілому, а не нанести тілесні ушкодження з метою самозахисту.

Самі по собі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 86) не свідчать, що вони отримані в ході самозахисту, тим паче, що і сам обвинувачений не вказує на те, що йому було нанесено якісь удари потерпілим.

Під час судового розгляду було проведено слідчий експеримент за участі обвинуваченого (т. 2 а.с. 123) та з урахуванням данних, отриманих в ході цього слідчого експерименту, було проведено судово-медичну експертизу (т. 2 а.с. 148), однак данні отримані в ході цих дій жодним чином не спростовують доводи обвинувачення та не підтверджують показання обвинуваченого, дані в судовому засіданні.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які являються особливо тяжкими, ступінь здійснення злочинного наміру на вбивство та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст. 89 КК України (т. 1 а.с. 324), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 318, 320), може віддавати звіт своїм діям та керувати ними (т. 1 а.с. 248), посередньо характеризується (т. 1 а.с. 321).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання суд вважає за можливе визнати вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання за ч. 3 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна та за ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, призначивши остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_18 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 60000 гривень витрат на лікування, 5 000 доларів США вартість пошкодженого автомобіля, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_6 на користь обвинуваченого підлягає стягненню розмір матеріальної шкоди в сумі 15 167 гривень, вартість пошкодження автомобіля, яка встановлена висновком експерта. (т. 1 а.с. 265). В іншій частині в задоволенні позовних вимог матеріального характеру необхідно відмовити, так як позивачем не доведено понесення витрат, вказаних в позовній заяві.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_18 цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень, суд вважає встановленим, що внаслідок дій відповідача позивачеві спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які позбавили позивача можливості рухатись і забезпечувати себе пожитєво, що спричиняє йому значні моральні страждання.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, характер немайнових втрат порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 100 000 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

· за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

· за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України у вигляді десяти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді чотирнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання з 21 березня 2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15 167 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень.

Речові докази: фагмент картону квадратної форми, серветка білого кольору, упаковка вологих серветок, чоловічу куртку ОСОБА_6 , марлеві тампони зі зразками, два ножа, зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом, що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ знищити.

Речові докази чоловіча кофта, чоловічі джинсові брюки, чоловічі кросівки, що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ повернути ОСОБА_6 .

Речові докази чохол з водійського сидіння автомобіля, чохол з рульового колеса автомобіля, ручка з перемикача швидкості, що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3