В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/96/2015 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого оглядачем вагонів в ВЧД-4 в ДТГО "Південно-Західна залізниця", раніше не судимого, - у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -
також з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
у с т а н о в и в :

28 листопада 2014 року, близько 14-00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу проник до гаражного приміщення, звідки таємно вчинив крадіжку деталей вантажного автомобіля "Камаз", а саме: два комплекти поршнів із компресійними кільцями вартістю 500 грн., головку циліндра вартістю 500 грн., гідромуфту та її передню плиту вартістю 500 грн., дві паливні системи вартістю 1000 грн., два стартера вартістю 400 грн., первинний вал розподільника вартістю 400 грн., корзину зчеплення вартістю 600 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 3900 грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд, здавши викрадене на пункт прийому металів.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.31 КК України - крадіжку, вчинену з проникненням в інше приміщення.
У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений винним себе визнав повністю, і підтвердив обставини, встановлені у судовому засіданні. Розкаявся.
Потерпілий підтвердив факт крадіжки у нього встановленого судом майна, від позову відмовився в зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим шкоди. Просив того суворо не карати.
Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд у відповідності із ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежується допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих його особу матеріалів досудового розслідування, а також речових доказів та витрат на експертизу..
З наданих прокурором матеріалів видно, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Жмеринської ЦРЛ не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, у облпсихлікарні та облнаркодиспансері не лікувався, викрадене повернуто потерпілому, витрати на експерта складають 294,84 грн..
Обставин, які обтяжують покарання, судом не установлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику по місцю проживання та роботи, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, повне відшкодування шкоди, думку потерпілого, відсутність судимості.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного; що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком та обов`язками, передбаченими ст.76 КК України, не маючи при цьому на меті завдати йому фізичних страждань або принизити людську гідність.
На думку суду, речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого, слід залишити в його користуванні.
Суд вважає, що підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
У відповідності із ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ; повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання ; періодично з`являтись в дану інспекцію для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у кримінально провадженні в сумі 294 (двісті дев`яносто чотири) грн. 84 коп. на користь держави.
Речові докази по справі - дві топливних системи автомобіля КАМАЗ та запчастини гідромуфти, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити в його користуванні.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення - через Жмеринський міськрайонний суд.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий ОСОБА_7