Справа № 11 - 797/2007р. Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія: ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач - Лантушенко Ю.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
грудня "11" дня. Колегія
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого: Ященка
В.А.,

суддів: Лантушенка
Ю.Ф.,

Прокопенка О.Б.,

з участю
прокурора: Кравцової
Л.М. ,

адвоката: ОСОБА_2,

засудженого: ОСОБА_1,

потерпілої: ОСОБА_3,

цивільного
відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за

апеляціями
цивільного відповідача ОСОБА_4
, потерпілої ОСОБА_3 на вирок

Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від "10" жовтня 2007р.,

яким, -
ОСОБА_1,

1962 року
народження, уродженець м. Калінін РФ, судимий 8.11.2006р. за
ст. ст. 307 ч. 2,
69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
житель м. Шостка, Сумської області, -засуджений за ст.
286 ч. 2 КК України на три роки позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на два роки;

На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за
попереднім вироком від 8 листопада 2006р.,
остаточно, визначено для
відбування три роки десять місяців позбавлення волі з конфіскацією належного
йому майна та з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Постановлено стягнути:

з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5337, 40грн. майнової
шкоди та 10000 грн. моральної шкоди;

з
ОСОБА_1 на користь Шосткинського міськфінуправління 367, 18грн. витрат за
стаціонарне лікування потерпілого, та на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області 396, 45грн. судових витрат.

Цим
вироком ОСОБА_1 засуджений за те, що 21
червня 2006р., близько 23 години 30
хвилин, він, керуючи автомобілем ВАЗ-21104 д/№
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Марата м.
Шостка з боку вул. Кірова біля
бару "Джин", порушив п. п.
1.3; 1.5; 2.3(б); 12.3 Правил дорожнього руху України, і вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався по пішохідному переходу, внаслідок чого потерпілому були спричинені
тяжкі тілесні ушкодження від яких настала його смерть.

В
апеляції цивільний відповідач ОСОБА_4 не згоден з вироком в частині стягнення з нього, - ОСОБА_4 10000грн. моральної шкоди, оскільки ОСОБА_6, проявляючи бездіяльність, не прийняв участі у похованні сина
потерпілої, та в відшкодуванні їй
матеріальної і моральної шкоди, що
викликало її гнів та збільшення нею розміру вимог щодо стягнення моральної
шкоди, коли ОСОБА_6 повинен відшкодувати
цю моральну шкоду, а не він, коли потерпіла ОСОБА_3 несе моральні
страждання із-за протиправних дій ОСОБА_1,
яка заявила позов не до нього, - ОСОБА_4 , а до ОСОБА_1, і у
вироку суд, при вирішенні цьоіо
позову, вийшов за рамки вимог про
відшкодування моральної шкоди, яка
заподіяна діями ОСОБА_1, який самовільно
заволодів його, - ОСОБА_4 , автомобілем, коли
ОСОБА_1 не мав допуску до керування автомобілем, а судом не встановлено факту перебування
ОСОБА_1 в трудових відносинах з ОСОБА_4 . Судом
же ці обставини не досліджувалися, що
позбавило можливості його, ОСОБА_4 , захистити його права,
надати суду докази і свої міркування. Прохає змінити вирок в частині
стягнення з нього, - ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 10000 моральної шкоди, стягнувши цю шкоду з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3.

В
апеляції потерпіла ОСОБА_3 вказала, що
попередній вирок щодо ОСОБА_1 від 21 березня 2007р., яким йому було призначене покарання три роки
позбавлення волі, був скасований 29
травня 2007р., а справа направлена на
новий судовий розгляд, а при призначенні
покарання за вироком від 10 жовтня 2007р. суд не виконав вказівки апеляційного
суду, і призначив ОСОБА_1 таке ж саме
покарання, додавши не шість, а десять місяців згідно ст. 70
ч. 4 КК України. Не оспорюючи кваліфікації дій ОСОБА_1, доводить,
що суд призначив занадто м'яке покарання, коли ОСОБА_1 скоїв тяжкий злочин, будучи підсудним по іншій справі за скоєння
тяжкого злочину, і суд не врахував, що ОСОБА_1,
перебуваючи на волі, не прийняв
участі у похованні її сина та у відшкодуванні матеріальної та моральної
шкоди, коли суд не врахував її та
державного обвинувача думки про стягнення на її користь 15000грн. моральної
шкоди. Смерть сина від дій

ОСОБА_1 нанесла її сім'ї велике
горе, що потягло негативні наслідки.
Прохає вирок скасувати, та постановити
новий вирок, яким призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді позбавлення волі на більш тривалий строк, та стягнути з винних на її користь 30000грн.
моральної шкоди.

Вислухавши
доповідь судді, виступи потерпілої
ОСОБА_3 та цивільного відповідача ОСОБА_4
, які підтримали свої апеляції, виступи засудженого ОСОБА_1 та його захисника
ОСОБА_2, які вважали, що
вирок слід залишити без змін, думку
прокурора Кравцової Л.М. про зміну
вироку в частині стягнення моральної шкоди з засудженого ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_3, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що ці
апеляції підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Так, ухвалою суду апеляційної інстанції від 29
травня 2007р. було скасовано вирок Шосткинського міськрайонного суду від 21
березня 2007р. за м'якістю призначеного ОСОБА_1 покарання за ст.
286 ч. 2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Відповідно
до вимог ст. 374 ч. 7 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов'язковими для суду першої інстанції при
повторному розгляді справи.

Після
повторного розгляду справи, при
постановленні вироку від 10 жовтня 2007р.,
суд , визнавши ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст.
286 ч. 2 КК України, всупереч
вимогам ст. 374 ч. 7 КПК України, призначив ОСОБА_1 покарання у вигляді трьох
років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на
два роки, тобто призначив ОСОБА_1 таке ж
покарання, яке було призначене попереднім
вироком від 21 березня 2007р.,
отже, суд не виконав вказівки
суду апеляційної інстанції, ухвалою
якого був скасований вирок за м'якістю призначеного ОСОБА_1 покарання, що, в
силу ст. ст.
367, 372 КПК України є підставою
для скасування вироку.

Всупереч
вимогам ст. 299 КПК України, до вирішення питання щодо недоцільності
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову, суд не з'ясував у
потерпілої ОСОБА_3 та у цивільного відповідача ОСОБА_4 , який оспорював цивільний позов ОСОБА_3, чи правильно вони розуміють питання про
недоцільність дослідження доказів стосовно розмірів цивільного позову, суд не з'ясував, чи немає сумнівів у добровільності та
істинності їх позицій, і не роз'яснив
їм, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

В ході
судового слідства потерпіла ОСОБА_3 підтримала свої позовні вимоги про
стягнення на її користь матеріальної і моральної шкоди, однак суд у неї не з'ясував, до кого ж вона заявила позовні вимоги, виходячи з того, що в справі є чотири позовні заяви
ОСОБА_3, в трьох з яких заявлений позов
до цивільного відповідача ОСОБА_4
, а в одній позовній заяві заявила
позов до ОСОБА_4

та ОСОБА_1 (а.с. 97-113, 166-168,
190, 296), коли ОСОБА_4 цього позову
не визнав, а ставлення ОСОБА_1 до цього позову суд не з'ясував.

За таких обставин у суду
не було підстав до обмеженого дослідження фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову потерпілої ОСОБА_3,
коли ОСОБА_4
, оспорюючи цивільний позов, стверджував,
що ОСОБА_6 не працював водієм автомобіля, який належить ОСОБА_4 , у зв'язку з чим було необхідно допитати
відповідних свідків з цього питання.

Не
дослідивши вказаних обставин справи, суд
допустив однобічність та неповноту судового слідства, що, в
силу ст. ст.
367, 368 КПК України, є підставою для скасування вироку, але позбавляє можливості апеляційний суд
постановити свій вирок за апеляцією потерпілої ОСОБА_3, тому справу слід направити на новий судовий
розгляд.

Керуючись ст.
ст. 362, 366, 367, 368, 372, 377
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
потерпілої ОСОБА_3 та цивільного відповідача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 жовтня 2007р. щодо
ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 залишити тримання під вартою.