Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/1709/13-к
№ провадження
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2014 року Сколівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Микитина
В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.;

прокурорів Масяка
Ю.М., Лесковича І.Б.;

обвинуваченого ОСОБА_1.;

його захисника - адвоката Міхняка
Я.А.;

та потерпілої ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області кримінальне
провадження по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, неодруженого, з
середньою освітою,
військовозобов'язаного, депутатом не
являється, не працюючого, раніше не
судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1. 13.09.2013 року
близько 15 год. 00 хв., у с. Пшонець
Сколівського району Львівської
області, знаходячись у приміщенні
житлового будинку № АДРЕСА_1, де він
проживав разом із своїми батьками,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, під час конфлікту, що виник
раптово внаслідок неприязних відносин,
схопив своєю правою рукою матір ОСОБА_9.
за її ліву руку та потягнув різко до
себе, від чого та впала з ліжка на
підлогу, вдарившись обличчям до крісла,
що стояло поруч. Не відпускаючи руку
матері ОСОБА_9., обвинувачений ОСОБА_1.
потягнув її ще ближче до себе, а згодом,
коли та вже лежала на підлозі, умисно
наніс їй правою рукою по черзі два
удари в обличчя з лівої та з правої
сторони, від яких ОСОБА_9. головою
вдарилась до підлоги. Після цього,
обвинувачений ОСОБА_1. умисно наніс
своїй матері ОСОБА_9. правою ногою по
черзі два удари в грудну клітку з
правої та лівої сторони. Від отриманих
ударів потерпіла ОСОБА_9. почала
кричати, у зв'язку з чим обвинувачений
ОСОБА_1. перестав їх наносити і вийшов з
будинку на вулицю. Внаслідок нанесених
обвинуваченим ОСОБА_1. умисних ударів,
його матір ОСОБА_9. отримала тілесні
ушкодження у вигляді поєднаної травми
тіла у складі: закритої травми голови -
синців та саден на голові, крововиливів
у м'які тканини голови, забиття
головного мозку (лівобічного
крововиливу у підмозкові оболонки та у
речовину головного мозку), яке має
ознаки тяжкого тілесного ушкодження,
що було небезпечним для життя у момент
заподіяння; закритої травми грудної
клітки - саден та синців на грудях,
переламів 4, 5, 7, 8 ребер праворуч та 5, 6
ребер ліворуч з крововиливами у
міжреберні м'язи, яка ускладнилась
набряком головного мозку, стисненням
життєво-важливих центрів, що призвело
до зупинки дихання та кровообігу.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року гр. ОСОБА_9. від
отриманих травм померла.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1. своєї вини у вчиненні вказаного
вище кримінального правопорушення не
визнав та надав покази, згідно з якими
він дійсно 13.09.2013 року близько 15 год. 00
хв. повернувся до свого житлового
будинку, що у АДРЕСА_1, де на ліжку
побачив лежачу матір ОСОБА_9., яка там-же
сходила в туалет. Між ними одразу ж
виникла суперечка з приводу
неприємного запаху у будинку, а також з
приводу його стану сп'яніння, так як він
до цього вживав спиртне із своїм
товаришем ОСОБА_3. та ще пляшку горілки
приніс із собою. В ході суперечки він
стягнув матір з ліжка за ноги, викинув
брудну постіль, постелив чисте
простирадло і поклав матір на ліжко.
Все це його обурило і він у гніві наніс
своїй матері рукою два удари в обличчя,
по одному удару з кожної сторони
обличчя. Після цього він вийшов на
вулицю, щоб покурити. Там він почув крик
матері і швидко вбіг у будинок, де
побачив лежачу матір на підлозі, нею
судомило. На це у будинок зайшов також
ОСОБА_3., який, від побаченого одразу
втік на вулицю. Коли матір перестало
судомити, то він знову поклав її на
ліжко, випив решту горілки, яку приніс
із собою і ліг спати. Зазначив, що він
матір ногами не копав і, взагалі, більше
жодних ударів їй не наносив. Всі
тілесні ушкодження, які були виявлені
на тілі матері, виникли, на його думку,
внаслідок неодноразових падінь з ліжка
та судоми, оскільки матір хворіла на
епілепсію і часто завдавала собі ран
сама. З огляду на вказане, він не вбачає
своєї провини у заподіянні матері
таких тілесних ушкоджень, які
спричинили її смерть, а тому просить
ухвалити у даному кримінальному
провадженні виправдувальний вирок.

Незважаючи на невизнання
обвинуваченим ОСОБА_1. своєї вини у
вчиненому кримінальному
правопорушенні, його вина знайшла своє
підтвердження у ході судового розгляду
кримінального провадження і
стверджується наступним.

Так, потерпіла ОСОБА_2., яка являється
тіткою обвинуваченого ОСОБА_1. (рідною
сестрою покійної ОСОБА_9.), у судовому
засіданні надала покази, згідно з якими
вона не була очевидцем події, яка мала
місце 13.09.2013 року у житловому будинку
обвинуваченого ОСОБА_1. у с. Пшонець
Сколівського району Львівської
області, а про сам факт побиття та
смерті сестри їй стало відомо зі слів
родичів та фельдшера. Зазначила, що
сестра ОСОБА_9. дійсно хворіла, так як
перенесла декілька інсультів, і вже
тривалий час була лежачою. Однак про
епілепсію їй нічого не відомо і на таку
хворобу сестра ніколи не хворіла.
Жодних судомних припадків у сестри
також не було. Що стосується тілесних
ушкоджень, які отримала покійна ОСОБА_9.
і від яких згодом померла, то такі
дійсно міг нанести обвинувачений
ОСОБА_1., так як між ними постійно
виникали суперечки з приводу того, що
він часто випиває, нічого не робить. У
свою чергу обвинувачений ОСОБА_1.
постійно злостився на те, що змушений
доглядати свою хвору матір.

Свідок ОСОБА_4., який являється родичем
обвинуваченого ОСОБА_1. (двоюрідним
братом), у судовому засіданні надав
покази, згідно з якими він не був
очевидцем події, яка мала місце 13.09.2013
року у житловому будинку
обвинуваченого ОСОБА_1. у с. Пшонець
Сколівського району Львівської
області, однак знає, що його тітка
ОСОБА_9. вже давно хворіла, так як мала
декілька інсультів, була лежачою.
Обвинувачений ОСОБА_1. та його батько
здійснювали за покійною догляд. Більше
йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_5., який являється батьком
обвинуваченого ОСОБА_1., у судовому
засіданні надав покази, згідно з якими
він також не був очевидцем події, яка
мала місце 13.09.2013 року у його житловому
будинку у с. Пшонець Сколівського
району Львівської області, так як у цей
час знаходився на дачі. Про все йому
стало відомо зі слів родичів. Зазначив,
що дружина дійсно хворіла, так як
перенесла два інсульти, вже близько
трьох років була лежачою. За покійною
доглядав він та син ОСОБА_1.. За час
догляду було всяке, у тому числі і
суперечки між ними, так як дружина
постійно сварила на сина за те, що той
п'є, ніде не працює. Інколи син міг і
ударити.

Свідок ОСОБА_3. у судовому засіданні
надав покази, згідно з якими він не був
очевидцем події, яка мала місце 13.09.2013
року у житловому будинку
обвинуваченого ОСОБА_1. у с. Пшонець
Сколівського району Львівської
області, однак підтвердив, що дійсно
він з обвинуваченим того дня вживали
спиртні напої, після чого останній
пішов з пляшкою горілки додому. Він
зайшов до будинку обвинуваченого
ОСОБА_1. близького півтори години
згодом, де побачив лежачу на підлозі
його матір, яку обвинувачений тримав за
праву руку. Він налякався і вибіг на
вулицю. За цей короткий період часу він
не розгледів на тілі нині покійної
тілесних ушкоджень, однак бачив, що з її
рота йшла піна чи щось схоже на це.
Зазначив, що бував часту у вказаному
будинку і знає про те, що покійна
хворіла і вже близько трьох років була
лежачою. На яку хворобу остання
хворіла, йому невідомо.

Згідно рапорту слідчого Сколівського
РВ ГУ МВС України у Львівській області
Іценка А.В. від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. м. к.
п. 2), вказаного числа у журналі єдиного
обліку заяв і повідомлень про вчинені
кримінальні правопорушення та інші
події оперативним черговим
М.Б.Білинським під № 2536 зареєстровано
повідомлення фельдшера ФАП с. Пшонець
Сколівського району Львівської
області ОСОБА_6. про смерть гр. ОСОБА_9.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, на тілі
якої наявні тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця події від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, схеми та фототаблиці
до нього (а. м. к. п. 14-17) вбачається, де
саме обвинуваченим ОСОБА_1. були
нанесені тілесні ушкодження
потерпілій ОСОБА_9., а також місце
смерті останньої.

З копії лікарського свідоцтва про
смерть № 65/13 від 17.09.2013 року (а. м. к. п. 21)
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла гр. ОСОБА_9. у своєму житловому
будинку у віці 60-ти років, причина
смерті не уточнена.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 65 від 02.10.2013 року (а. м. к. п.
23-25) причиною смерті гр. ОСОБА_9. є травма
тупим предметом, поєднана травма тіла у
складі: закритої травми голови - синців
та саден на голові, крововиливів у м'які
тканини голови, забиття головного
мозку (лівобічного крововиливу під
мозкові оболонки та у речовину
головного мозку); закритої травми
грудної клітки - саден та синців на
грудях, переламів 4, 5, 7, 8 ребер праворуч
та 5, 6 ребер ліворуч з крововиливами у
міжреберні м'язи, яка ускладнилася
набряком головного мозку, стисненням
життєво-важливих центрів, що призвело
до зупинки дихання та кровообігу.
Враховуючи ступінь розвитку трупних
змін, а саме трупних плям та задубіння,
слід вважати, що смерть її настала
приблизно за 24 - 36 годин до часу
дослідження трупа в моргу. При
дослідженні трупа та
судово-гістологічному дослідженні
частин органів з нього виявлені
морфологічні прояви
цереброваскулярної хвороби, яка
обтяжувала перебіг травми головного
мозку та сприяла настанню смерті.
Судово-медичною експертизою трупа
встановлено наявність тілесних
ушкоджень: зовнішніх - синців та саден
на голові і тілі; внутрішніх -
крововиливів у м'які тканини голови,
крововиливів під оболонки та у
речовину головного мозку ліворуч,
крововиливів у м'язи шиї, переламів 4, 5,
7, 8 ребер праворуч та 5, 6 ребер ліворуч з
крововиливами у міжреберні м'язи.
Виявлені тілесні ушкодження
утворилися від дії тупих предметів та
тупих предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею, неодночасно,
приблизно за 1-6 діб до смерті. Забиття
головного мозку важкого ступеню має
ознаки тяжкого тілесного ушкодження,
що було небезпечним для життя у момент
заподіяння. Перелами шести ребер, усі
разом та кожне окремо, мають ознаки
тілесного ушкодження середньої
тяжкості, що спричинило тривалий
розлад здоров'я. Синці та садна мають
ознаки легкого тілесного ушкодження. У
крові та згортку крові з субдуральної
гематоми з трупа спиртів не виявлено.

Допитаний у судовому засіданні лікар
судово-медичний експерт ОСОБА_7., яким
проводилася зазначена вище експертиза,
наданий ним експертний висновок
підтримав повністю. Будучи допитаним
за клопотанням учасників судового
провадження у якості свідка через
необхідність поставлення йому
додаткових запитань і з'ясування
обставин провадження, експерт пояснив,
що серед наданих йому документів не
було жодних даних про те, що покійна при
житті страждала на певні судомні
припадки. Не встановлено це і при
розтині трупа. Також вказав, що висота
ліжка не являється тією висотою, з якої
падаючи, навіть у судомних припадках,
можна заподіяти собі такі тілесні
ушкодження, які були виявлені на тілі
покійної ОСОБА_9.. Покази
обвинуваченого, які надавалися ним на
досудовому розслідуванні, хоча і
містяться у експертному висновку,
однак не є тими об'єктивними даними, на
яких побудований сам висновок.
Згаданий висновок побудований на
підставі тих об'єктивних даних, які
були здобуті ним безпосередньо при
огляді трупа.

З протоколу проведення слідчого
експерименту від 18.09.2013 року (а. м. к. п.
95-98) вбачається, які події передували
заподіянню покійній тілесних
ушкоджень, обставини заподіяння таких
тілесних ушкоджень обвинуваченим
ОСОБА_1. своїй матері ОСОБА_9. 13.09.2013 року.

Висновком судової імунологічної
експертизи № 1107/2013-ім від 23.10.2013 року (а.
м. к. п. 106-110) встановлено, до якої групи
відноситься кров потерпілої ОСОБА_9. та
кров обвинуваченого ОСОБА_1., а також те,
що на речових доказах - двох шкарпетках,
кофті червоного кольору та кофті
жовтого кольору, які належали покійній
ОСОБА_9., знайдена кров. Видова
належність крові не встановлена. На
речових доказах - кофті червоного
кольору та кофті жовтого кольору, які
належали покійній ОСОБА_9., знайдена
кров людини, що може походити як від
самої потерпілої ОСОБА_9., так і від
іншої особи з такою ж груповою
характеристикою. На речових доказах -
одній із шкарпеток та на кофті жовтого
кольору, що належали потерпілій
ОСОБА_9., знайдена кров людини. Антегени
А і В та ізогемаглютиніни анти-А і
анти-В не виявлені через вплив предмета
- носія, який усунути не вдалося, тому
висловитись за групову належність
крові неможливо. На речових доказах -
обох шкарпетках, що належали покійній
потерпілій ОСОБА_9. крові не знайдено.

Висновком судової імунологічної
експертизи № 1106/2013-ім від 07.10.2013 року (а.
м. к. п. 113-115) встановлено, що на речових
доказах - футболці, светрі та штанах, що
належать обвинуваченому ОСОБА_1., крові
не виявлено.

Висновком судової імунологічної
експертизи № 1105/2013-ім від 09.10.2013 року (а.
м. к. п. 118-121) встановлено, що на речових
доказах - наволочці, вилученій з місця
події, виявлена кров людини групи АВ, що
не виключає можливість походження
виявленої крові від будь-якої особи з
такою груповою характеристикою крові
за ізосерологічною системою АВ0, у тому
числі і від потерпілої ОСОБА_9..

Висновком судової імунологічної
експертизи № 1104/2013-ім від 07.10.2013 року (а.
м. к. п. 124-126) встановлено, що на речовому
доказі - светрі, вилученому з місця
події, крові не виявлено.

Висновком судової цитологічної
експертизи № 291/2013-ц від 24.10.2013 року (а. м.
к. п. 129-132) встановлено, що кров трупа
ОСОБА_9. відноситься до групи АВ
ізосерологічної системи АВО. Кров
обвинуваченого ОСОБА_1. відноситься до
групи В з ізогемаглютиніном анти-А
ізосерологічної системи АВО. В
накладеннях речовини бурого кольору у
піднігтьовому змісті зрізів нігтьових
пластинок обох рук виявлено кров
людини, клітини плоского епітелію та
антигени А і В ізосерологічної системи
АВО. Статева належність крові не
встановлена через відсутність її
клітинних елементів, клітин - через
відсутність ядер, придатних для
цитологічного обліку. Таким чином,
виявлена кров та клітини з антигенами А
і В найбільш ймовірно можуть походити
від трупа ОСОБА_9.. Домішок крові з
антигеном В від обвинуваченого ОСОБА_1.
не виключається, при умові, що у нього
була зовнішня кровотеча.

Висновком судової цитологічної
експертизи № 292/2013-ц від 24.10.2013 року (а. м.
к. п. 136-137) встановлено, що у накладеннях
речовини сірого та темно-сірого
кольорів у піднігтьовому вмісті зрізів
нігтьових пластинок обох рук виявлено
білок людини та клітини зроговілого
плоского епітелію. Крові та її формених
елементів у піднігтьовому вмісті
зрізів нігтьових пластинок обох рук
обвинуваченого ОСОБА_1. не виявлено.

Згідно акта амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 686
від 24.10.2013 року (а. м. к. п. 141-142)
обвинувачений ОСОБА_1. психічним
захворюванням не страждає, може
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. У період інкримінованих
йому дій він також хронічним психічним
захворюванням чи недоумством не
страждав і не виявляв ознак
тимчасового чи будь-якого іншого
хворобливого розладу психічної
діяльності, міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними.
Застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує.

Згідно постанови слідчого СВ
Сколівського РВ ГУ МВС України у
Львівській області Юрківа Ю.Б. від
25.10.2013 року (а. м. к. п. 145) наволочка,
светр, одяг обвинуваченого ОСОБА_1. -
футболка, светр, штани, а також одяг
покійної ОСОБА_9. - кофта жовтого
кольору, кофта червоного кольору,
шкарпетки визнано речовими доказами у
кримінальному провадженні і здано на
відповідне зберігання.

Виходячи з наведених вище доказів, суд
не бере до уваги надані у судовому
засіданні покази обвинуваченого
ОСОБА_1. щодо наявності у покійної
ОСОБА_9. епілепсії та судомних
припадків, від яких та сама впала з
ліжка на підлогу і спричинила собі
тяжкі тілесні ушкодження, від яких
згодом померла і критично до них
ставиться, оскільки такі є
непослідовними, спрямованими на
невстановлення судом істини у
кримінальному провадженні та на
уникнення обвинуваченим кримінальної
відповідальності. Такі покази
обвинуваченого ОСОБА_1. категорично
протирічать зібраним у матеріалах
кримінального провадження доказам і
більше нічим не підтверджуються.

Аналіз вказаних вище зібраних та
перевірених у судовому засіданні
доказів безперечно свідчить про те, що
у діях обвинуваченого ОСОБА_1. наявний
склад кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і суд
вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_1.
вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК
України - умисне тяжке тілесне
ушкодження, що спричинило смерть
потерпілого.

Обтяжуючими вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінального
правопорушення обставинами,
передбаченими ст. 67 КК України, суд
вбачає вчинення кримінального
правопорушення щодо особи похилого
віку, так як покійна ОСОБА_9. являлася 1953
року народження (а. м. к. п. 12), вже
тривалий час перебуває на пенсійному
забезпеченні по віку, хворіла; вчинення
кримінального правопорушення у стані
алкогольного сп'яніння.

Пом'якшуючих вину обвинуваченого
ОСОБА_1. у вчиненні кримінального
правопорушення обставин, передбачених
ст. 66 КК України, суд не вбачає.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1. суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним
кримінального правопорушення та
сукупність усіх обставин, що його
характеризують, зокрема умисну форму
вини, спосіб вчинення кримінального
правопорушення, мотиви кримінального
правопорушення, а також особу
обвинуваченого. Так, обвинувачений
ОСОБА_1. повністю заперечив свою вину,
не відшкодував завдані ним збитки.
Обвинувачений ОСОБА_1. негативно
характеризується за місцем проживання
(а. м. к. п. 46), вже не вперше притягається
до кримінальної відповідальності, так
як 14.05.2013 року судом закрито
кримінальне провадження № 0000171
відносно нього за ч. 2 ст. 125 КК України у
зв'язку з відмовою потерпілої ОСОБА_8.
(родички, з якою той проживає) від
обвинувачення (а. м. к. п. 43-44), на «Д»
обліку у лікаря нарколога та лікаря
психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської
області не перебуває (а. м. к. п. 45), він
ніде не працює.

З урахуванням наведених обставин суд,
у відповідності до вимог ст. 65 КК
України під час вирішення питання про
обрання міри покарання обвинуваченому
ОСОБА_1., вважає за необхідне призначити
йому покарання у межах санкції ч. 2 ст.
121 КК України - у вигляді позбавлення
волі на певний строк.

Таким чином, враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, сукупність зазначених
вище даних про особу обвинуваченого,
міру покарання у вигляді позбавлення
волі на певний строк суд вважає такою,
що відповідає призначеному покаранню,
є необхідною і достатньою для
виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК
України суд не вбачає.

Цивільного позову у кримінальному
провадженні не заявлено.

Судових витрат у кримінальному
провадженні немає.

Речові докази: наволочку; светр; одяг
обвинуваченого ОСОБА_1. - футболку,
светр, штани; одяг потерпілої ОСОБА_9. -
кофту жовтого кольору, кофту червоного
кольору та шкарпетки, які знаходяться у
кімнаті зберігання речових доказів
Сколівського РВ ГУ МВС України у
Львівській області, слід знищити.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 8 (вісім)
років.

Міру запобіжного заходу у вигляді
взяття під вартою засудженому ОСОБА_1
до вступу вироку у законну силу
залишити без змін.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту
його затримання, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Речові докази: наволочку; светр; одяг
обвинуваченого ОСОБА_1 - футболку,
светр, штани; одяг потерпілої ОСОБА_9 -
кофту жовтого кольору, кофту червоного
кольору та шкарпетки - знищити.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
В.Я. Микитин