Справа № 442/8419/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/470/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2015 року, -

з участю прокурора : - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку м. Дрогобич Львівської області, зареєстровану та проживаючу по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючу, одружену, раніше не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, та обрано покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_6 звільнено від відбування обраного покарання з випробуванням встановивши їй іспитовий термін 1 (один) рік, та покладено на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

За вироком суду обвинувачена ОСОБА_6 , 12 листопада 2013 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час конфліктної ситуації, що раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин вчинила конфлікт із ОСОБА_8 , під час якого пластмасовим тазом заподіяла останній один удар по правій руці, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді крайового зламу дистальної частини нігтевої фаланги першого пальця правої кисті, які згідно висновку експерта № 760 від 14.11.2013 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з даним вироком обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду скасувати, та закрити кримінальне провадження. Мотивує це тим, що вирок суду незаконний та необґрунтований, постановлений з порушенням вимог процесуального закону, та істотно порушено ці вимоги. Вказує, що посилання суду першої інстанції, як на доказ по справі, на протокол проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 21.11.2013 р., проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 та протокол проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 21.11.2013 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду і це являється невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім цього, посилання суду першої інстанції на висновок експерта № 760 від 14.11.2013 р. та висновок експерта № 251 від 30.04.2014 року, як належний доказ нанесення обвинуваченою потерпілій тілесних пошкоджень по ступеню тяжкості віднесених до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду і це являється невідповідністю висновку суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та дату розгляду апеляційної скарги.

Вислухавши думку прокурора з приводу можливості розгляду кримінального провадження у відсутності зазначених осіб, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін у кримінальне провадження не перешкоджає проведенню його розгляду

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 і просила вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України не визнала та пояснила, що конфлікти з потерпілою ОСОБА_8 у неї постійно, з того часу як остання поселилася у її квартирі. Вона проживає у кімнаті, де знаходяться її речі. В той день вона мала намір забрати свої речі, і коли зайшла у кімнату, потерпіла ОСОБА_8 почала її виштовхувати та не пускати у кімнату. Це все відбувалося в день, під час цього конфлікту крім них більше не було нікого. Не було і ніякого тазу, він знаходиться у ванній кімнаті. Все відбувалося біля дверей кімнати. Під час сварки, потерпіла нічого не говорила, що їй завдано якісь ушкодження. Все відбувається з одною метою, щоб вижити її із власної квартири.

Незважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, її винуватість стверджена наступними доказами, а саме:

· поясненнями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що між 2-3 годиною дня чоловік пішов у магазин за покупками. Батьки чоловіка в той день були в стані алкогольного сп`яніння. Коли зайшла свекруха, обвинувачена ОСОБА_6 у її кімнату почала висловлюватися у її сторону нецензурними словами та будити сина, який на той час спав у кімнаті, де вони проживають разом з чоловіком. Вона почала свекруху, обвинувачену ОСОБА_6 , виганяти з кімнати, і коли остання вийшла зачинила двері та тримала за дверну ручку, щоб вона не змогла зайти у кімнату. В цей час вона почула дзвінок у вхідні двері та зрозуміла що повернувся її чоловік. Коли вийшла із своєї кімнати побачила, як свекруха, обвинувачена ОСОБА_6 , замахнулася на неї пластмасовим тазиком в область голови. Прикрившись руками, вона отримала удар в палець правої руки. Після цього її син та її чоловік забрав свекруху, обвинувачену ОСОБА_6 від неї. Відчувши різку біль та побачивши, що із пальця висунулась кістка, перелякалася та відразу ж самостійно вправила її, і відправилась у лікарню щоб поставити гіпс на руку, та звернулася в міліцію із заявою по факту побиття;
· поясненнями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що є сином обвинуваченої ОСОБА_6 та чоловіком потерпілої ОСОБА_8 . Пояснив, що вони живуть в одній квартирі із мамою в окремій кімнаті. В той день він пішов із дому в магазин за продуктами. Батьки були в стані алкогольного сп`яніння. Коли повернувся, вхідні двері були зачинені і він подзвонив у дверний дзвінок, та в цей момент він почув крик за дверима. Коли двері відкрилися , їх відчинила його мати. Зайшовши у квартиру побачив як його мати замахнулася тазом на дружину та вдарила її по руці. Жінка захистилася поставивши руку. Він підбіг забрав маму від дружини та вони пішли у свою кімнату та закрили двері. Там вони викликали міліцію, приходив дільничний. А жінка сказавши, що її болить рука і що вона сама собі вправила кістку на великому пальці направилась в лікарню та в міліцію. Батьки постійно зловживають спиртними напоями та влаштовують скандали;
· поясненнями експерта ОСОБА_10 , який суду пояснив, що висновки експертів № 760 від 14.11.2013 року, № 251 від 08.04.2014 року підтримує, та суду пояснив, що дійсно при огляді потерпілої ОСОБА_8 , її палець був перемотаний, оглянувши його це була травма пальця. Проводився слідчий експеримент, на якому він був присутній, і таку травму вона могла отримати при таких обставинах в яких вказує потерпіла;
· поясненнями слідчої ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що досудове слідство нею було проведено відповідно до вимог КПК України. Щодо не співпадання у датах, пояснила, що можливо була описка;
Письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження зокрема :

· висновком експерта № 760 від 14.11.2013 року, згідно якого у ОСОБА_8 , 39- ти років, виявлено тілесне ушкодження у вигляді крайового зламу дистальної частини нігтевої фланги першого пальця правої кисті. Вище вказане тілесне ушкодження могло виникнути незадовго до поступлення в лікарню, внаслідок контакту з твердими тупим предметом і по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я;
· висновком експерта № 251 від 08.04.2014 року, згідно якого у ОСОБА_8 , 39- ти років, виявлено тілесне ушкодження у вигляді крайового зламу дистальної частини нігтевої фланги першого пальця правої кисті . Вище вказане тілесне ушкодження могло виникнути незадовго до поступлення в лікарню, внаслідок контакту з твердими тупим предметом і по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров`я. Із довідки огляд лікарів Дрогобицької МЛ № 1 12 листопада 2013 року вказаний наступний діагноз «Закритий перелом дистальної фаланги першого пальця правої руки», тобто великий палець на правій кисті є доступний її лівій руці, але без застосування додаткової фізичної сили таке тілесне ушкодження, а саме перелом малоймовірне. Щоб вказати, чи могло бути заподіяно вище вказане тілесне ушкодження в результаті затиснення пальця міжкімнатними дерев`яними дверима необхідно провести слідчий експеримент. Предметом нігтьової фаланги першого пальця правої кисті може виникнути від різних механізмів і тому виключити механізм в результаті затискання пальця між міжкімнатними дерев`яними дверима не можна;
- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 21.11.2013 року , проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 21.11.2013 року , проведеного за участю свідка ОСОБА_9 .

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на досудовому розслідуванні допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , не підтверджується іншими доказами.

Однак такі твердження апелянта є безпідставними, спростовані показаннями потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , які свої показання зазначили під час проведення слідчого експерименту. Цим показанням суд правильно надав віри, оскільки вони є правдивими, відповідають обставинам кримінального провадження і ними не змінювались.

Що стосується доводів апелянта про те, що вона не наносила удару пластмасовим тазом по руці потерпілої, то ці показання не підтверджені жодними доказами.

Водночас, колегія суддів вважає, що до дня події, між потерпілою та обвинуваченою були неприязні стосунки, про що зазначають вони обоє, в них періодично, проживаючи в одній квартирі, виникали сварки.

Оцінюючи в сукупності всі докази, які об`єктивно співпадають та узгоджуються між собою, судом першої інстанції вірно встановлено вину обвинуваченої у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки вона умисно заподіяла середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд першої інстанції дотримався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженої є її виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень.

Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно враховано вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.122 КК України, що злочин передбачений ч.1 ст.122 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винної, яка є вже похилого віку, раніше не судима, прохання потерпілої, яка просила суд покарати обвинувачену ОСОБА_6 відповідно до вимогам закону, оскільки остання вважає, що їй все дозволено, та вірно обрано обвинуваченій ОСОБА_6 покарання на рівні найнижчої межі санкції ч. 1 ст. 122 КК України, що становить один рік позбавлення волі та можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2015 року, є законним, обґрунтованим та постановлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 березня 2015 року без зміни. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а обвинуваченим в цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4