Лутугинський районний суд Луганської
Справа № 416/4403/13-к
Провадження № 1-кп/416/317/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року Лутугинський
районний суд Луганської області у
складі:

головуючого - судді Заботіна В.В.

при секретарі - Донецькій А.Ю.

за участю прокурора - Постолянюк Б.Ю.

обвинуваченого - ОСОБА_1

потерпілого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Лутугине
кримінальне провадження №0002450 за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Біле, Лутугинського району Луганської
області, українця, громадянина України,
з середньою освітою, не одруженого,
судимого 11.06.2003 року Лутугинським
районним судом Луганської області за
ст..185 ч.4, 188 ч.2, 263 ч.2, 70 КК України до 5
років позбавлення волі, згідно ст.. 71 КК
України приєднано не відбуте покарання
по вироку Лутугинського районного
суду Луганської області від 04.02.2002 року,
остаточно 5 років 6 місяців позбавлення
волі, звільнено 11.12.2008 року після
відбування строку покарання , який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,-

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1,
185 ч.3 КК України, -

В с т
а н о в и в:

30.08.2013 року, приблизно о 14 годині 00
хвилин, ОСОБА_1, маючи намір на таємне
викрадення чужого майна, ввівши в оману
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо правомірності
своїх дій, на автомобілі ОСОБА_4 АЗЛК
«Москвич» д/н НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2
приїхали на подвір'я цеху по обробці
каменю-піскового «ПП ОСОБА_2», який
розташований за адресою: АДРЕСА_2

Переконавши ОСОБА_4, та ОСОБА_3 у
правомірності своїх дій та
переконавшись у тому, що за їх діями
ніхто не спостерігає, таємно викрав:

6,7 кв/м каменя-піскового
«Брусчатки» вартістю 170 гривень 00
копійок за 1 кв/м, загальною вартістю 1139
гривень 00 копійок;

13 кв/м каменя-піскового «Торец»
вартістю 70 гривень 00 копійок заі кв/м,
загальною вартістю 910 гривень 00
копійок;

0.7 кв/м каменя-піскового «Галтованого
Рондо» вартістю 130 гривень 00 копійок за
1 кв/м, загальною вартістю 91 гривня 00
копійок.

Після чого з місця скоєння злочину
втік, обернувши викрадене на свою
користь, розпорядившись ним на свій
розсуд, чим заподіяв потерпілому
ОСОБА_2, матеріальну шкоду на загальну
суму 2140 гривень 00 копійок.

Своїми умисними та протиправними
діями, що виразилися у скоєнні таємного
викрадення чужого майна (крадіжка),
ОСОБА_1 скоїв кримінальне
правопорушення, передбачене ст. 185 ч.І
КК України.

Крім того 30.08.2013 року, приблизно о 14
годині 00 хвилин ОСОБА_1, повторно маючи
намір на викрадення чужого майна
заздалегідь знаючи місце де
знаходиться ключ від дверей цеху по
обробці каменю - . піскового «ПП
ОСОБА_2», який розташовано за адресою:
АДРЕСА_2, проник до приміщення складу,
після чого переконавшись у тому, що за
його діями ніхто не спостерігає, таємно
викрав бензинову електростанцію
«Титан ПБГ 2200Е», вартість якої згідно
висновку судово-товарознавчої
експертизи складає 2874 гривні, після
чого з місця скоєння злочину зник,
обернувши викрадене на свою користь,
розпорядившись ним на свій розсуд, чим
заподіяв ОСОБА_2, матеріальну шкоду у
розмірі 2874 гривень.

Своїм умисними та протиправними діями,
що виразилися у скоєнні таємного
викрадення чужого майна (крадіжки),
скоєного повторно, поєднаного і
проникненням у сховище, ОСОБА_1 скоїв
кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 185 ч.3 КК України.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованих йому
кримінальних правопорушеннях визнав, і
підтвердив факт вчинення злочину при
викладених в обвинувальному акті
обставинах. Показав, що 30.08.2013 року він
приїхав до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попросив
їх допомогти йому забрати камінь з
цеху по обробці каменю- піскового «ПП
ОСОБА_2» в рахунок заборгованості по
заробітній платі. Після чого на
автомобілі ОСОБА_4 АЗЛК «Москвич» д/н
НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 приїхали на
подвір'я цеху по обробці
каменю-піскового «ПП ОСОБА_2» звідки
викрав камінь-пісковий. Того ж дня
приблизно о 18-00 годині , він знаючи
місце де знаходиться ключ від дверей
цеху каменю- піскового «ПП ОСОБА_2»
проник до приміщення складу та викрав
бензинову електростанцію «Титан ПБГ
2200Е», викраденим розпорядився на свій
розсуд.

У скоєному розкаявся, попросив
призначити не суворе покарання.

Винність обвинуваченого
підтверджується його показами.

Оскільки обвинувачений та інші
учасники судового провадження не
оспорюють фактичні обставини справи, і,
як встановлено судом, правильно
розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, суд, відповідно
до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав
недоцільним дослідження інших доказів
по справі.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про винуватість ОСОБА_1, у
вчиненні умисних протиправних дій, та
кваліфікує їх: за ст.185 ч.1 КК України як
таємне викраденні чужого майна
(крадіжка), та за ст..185 ч.3 КК України, як
таємне викраденні чужого майна
(крадіжка), скоєне повторно, поєднане з
проникненням у сховище.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК
України при призначенні покарання
ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчинених ним злочинів, які відповідно
до вимог ст. 12 КК України відноситься до
категорії тяжких злочинів, дані про
його особу та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання
ОСОБА_1 суд відносить щире

каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд відносить
рецидив злочину.

Вивченням даних про особу
обвинуваченого ОСОБА_1 встановлено, що
він раніше судимий, на обліку у
лікаря-нарколога та лікаря - психіатра
не перебуває, за місцем проживання
характеризується задовільно.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає можливим призначити ОСОБА_1
покарання із застосуванням ст..75 КК
України, що буде достатнім для його
виправлення і перевиховання та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

Питання про процесуальні витрати за
проведення товарознавчої експертизи
№ 538/7 від 20.09.2013 р. вартістю 342,30 грн.,
судом вирішити з додержанням правил
ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у
відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК
України та призначити йому покарання :

За ч.1 ст.185 КК України у виді
позбавлення волі строком на 3 (три)
роки;

За ч.3 ст.185 КК України у виді
позбавлення волі строком на 4 (чотири )
роки.

На підставі ст..70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у
виді позбавлення волі на строк 4
(чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням строком на 2
роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов*язок повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 342
гривні 30 копійок процесуальних витрат.

Речові докази по справі: 0,7 кв/м
каменя-піскового «Галтованого Рондо»,
13 кв/м каменя-піскового «Торец», 6,7 кв/м
каменя-піскового «Брусчатки», передані
під гарантійну розписку потерпілому
ОСОБА_2 - залишити останньому,
дозволивши використовувати на свій
розсуд.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
апеляційного суду Луганської області
через Лутугинський районний суд
Луганської області шляхом подачі
апеляції протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КПК України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору
і обвинуваченому згідно ст. 376 ч 6 КПК
України. Інші учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Суддя: