У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Косарєва В.І., Гриціва М.І.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 3 “ квітня 2007 року кримінальну справу за касаційними
скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на вирок Коломийського
міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин
України, не працюючий,

судимий 5 лютого
2001 року за ст.ст.140 ч.3, 142 ч.2

КК України на 5
років позбавлення волі,

звільнений
умовно-достроково 17 червня 2002 року -

засуджений:

- за ч.3 ст.289
КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст.187 КК України на 7
років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст.357 КК України на 1 рік
обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначено 9 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- ОСОБА_3 66000
грн. матеріальної шкоди;

- ОСОБА_4 65925 грн. матеріальної
та 10000 грн. моральної шкоди;

- ОСОБА_5 5700 грн. матеріальної та
5000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2006
року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 10 березня 2004 року
близько 17 години в с.Кам'янка Ізяславського району Хмельницької області за
попередньою змовою з невстановленою слідством особою проник у приміщення кіоску
потерпілого ОСОБА_3, де повторно вчинив розбійний напад на потерпілого,
поєднаний і погрозою застосування небезпечного для життя і здоров'я насильства,
в результаті якого заволодів майном потерпілого на суму 1200 грн. та важливими
особистими документами ОСОБА_3. Також ОСОБА_1 за попередньою змовою групою осіб
із невстановленою слідством особою, повторно, із погрозами застосування
небезпечного для життя і здоров'я насильства незаконно заволодів транспортним
засобом ОСОБА_3 - мікроавтобусом “Мерседес-Віто”, вартість якого у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум
доходів громадян.

30 квітня 2004 року близько 19 години на автошляху між селами Старий
Гвіздець та Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_1,
будучи особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб із
невстановленою слідством особою проник у приміщення маршрутного мікроавтобуса
“Мерседес-410” під керуванням ОСОБА_5, де вчинив розбійний напад на ОСОБА_5,
поєднаний і застосуванням небезпечного для життя і здоров'я насильства, в
результаті якого заволодів майном потерпілого на суму 1345 грн.. Також ОСОБА_1
повторно за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, із
застосуванням до ОСОБА_5 небезпечного для життя і здоров'я насильства незаконно
заволодів зазначеним мікроавтобусом “Мерседес-410”, що належав ОСОБА_4 та
коштував більш як 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_1 і його захисник ОСОБА_2
стверджують, що вина ОСОБА_1 не доведена, вирок ґрунтується на суперечливих
показаннях потерпілих, докази були одержані незаконним шляхом, і просять судові
рішення скасувати, а справу закрити. Також скаржники звертають увагу на те, що
у вироку неточно зазначені дані про попередню судимість ОСОБА_1.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується не лише на даних його
явок із повинною, але й на показаннях потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_5, які впізнали ОСОБА_1
як одного із двох чоловіків, які вчинили на них розбійні напади 10 березня та
30 квітня 2004 року. Крім того, відібраний у ОСОБА_3 10 березня 2004 року
мобільний телефон був придбаний свідком ОСОБА_6 саме у ОСОБА_1 в середині
березня 2004 року.

За скаргами на незаконні дії працівників слідства було проведено
прокурорську перевірку, а відхилення судом показань дружини засудженого та його
кумів стосовно алібі ОСОБА_1 станом на 30 квітня 2004 року мотивоване у вироку.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б вимагали
скасувати судові рішення в касаційному порядку, у скаргах не наведено.

Уточнення до вступної частини вироку підлягають внесенню за межами
касаційного провадження.

Колегія суддів не вбачає підстав для внесення кримінальної справи відносно
ОСОБА_1 у касаційний розгляд з метою скасування судових рішень щодо нього з
мотивів, наведених у касаційних скаргах.

Керуючись ст.ст.394, 395 КПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2.

судді:

Синявський О.Г. Косарєв В.І. Гриців М.І.