Справа № 146/121/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" лютого 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гастелло Поронайського району Сахалінської області РФ, українця, громадянина України, освіта середня, співмешканця, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
16 жовтня 2014 року близько 01 години ночі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи в залі очікувань вокзалу станції Вапнярка Одеської залізниці, розташованого в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення коштів ОСОБА_6 , знайомої ОСОБА_4 , якій був відомий РІN-код належної потерпілій банківської картки, скориставшись неуважністю останньої, ОСОБА_5 таємно викрав із бокової кишені сумочки потерпілої банківську картку Укрсиббанк № НОМЕР_1 з метою реалізації єдиного злочинного умислу направленого на заволодіння коштами ОСОБА_6 .
Після того, як ОСОБА_5 таємно заволодів банківською карткою ОСОБА_6 , він разом із ОСОБА_4 прибули до банкомату ПРАТ ПК ПриватБанк, що розташований на вул. Привокзальна, 2 смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, де ОСОБА_5 , помістивши о 01 год. 17 хв. 16.10.2014 року викрадену у ОСОБА_6 картку у термінал банкомату та, отримавши від ОСОБА_4 комбінацію коду, ввів її на клавіатурі вищевказаного банкомату. Після цього, внаслідок виконаної банківської операції та видачі банкоматом грошових купюр в сумі 1000 грн., ОСОБА_4 отримала їх із терміналу банкомату. Далі, з метою приховування злочину, ОСОБА_5 непомітно повернув картку, а саме поклав на підлогу під лаву сидіння у залі очікування пасажирів під місце на якому сиділа потерпіла, а незаконно здобуті грошові кошти ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , розділивши між собою, витратили на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вину в предявленому їм обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому і по суті предявленого обвинувачення суду пояснили:
ОСОБА_4 , що у 2012 році вона разом із своїм співмешканцем ОСОБА_5 перебували в с. Шурокопіївка Тульчинського району Вінницької області на сезонних роботах по збиранню врожаю яблук, де познайомилися з потерпілою ОСОБА_6 . У вересні 2014 року підсудні знову приїхали на сезонну роботу в с. Шурокопіївку, куди також приїхала і потерпіла разом із своїм сином ОСОБА_7 . Працюючи в с. Шурокопіївка з вересня 2014 року, підсудні 15.10.2014 року після закінчення сезонних робіт вирішили поїхати додому. Коли вони прийшли на залізничну станцію Шура Південно-Західної залізниці, то там зустріли потерпілу та її сина, які також поверталися додому. Електоропоїздом Жмеринка-Вапнярка всі разом приїхали на станцію Вапнярка і стали очікувати електропоїзд сполученням Вапнярка-Одеса з метою доїхати до станції Котовськ. Під час перебування в залі очікування пасажирів на станції Вапнярка потерпіла звернулася з проханням до підсудної допомогти їй з банківської картки з банкомату зняти гроші на що вона (підсудна) погодилася. Вдвох вони пішли до банкомату розташованого на Привокзальній площі станції Вапнярка, де потерпіла повідомила підсудній РІN-код банківської картки і вона (підсудна) зняла з картки гроші в сумі 50 грн. На ці кошти в магазині вокзалу вони придбали продукти харчування, пиво і в залі очікування всі вчотирьох повечеряли. Після вечері та в процесі очікування електропоїзда, потерпіла і її син заснули і згодом співмешканець підсудної Кришталь запитав у неї чи їй відомо РІN-код банківської картки потерпілої, повідомивши її при цьому, що він викрав картку з сумки останньої. Це було близько 01 год. ночі 16.10.2014 року. Оскільки їй РІN-код був відомий, так як перед цим їй його повідомила потерпіла, вони із співмешканцем направилися до банкомату ПриватБанк на Привокзальній площі станції Вапнярка, де підсудна повідомила ОСОБА_8 -код банківської картки і останній зняв з неї 1000 грн. Після цього вони повернулися в зал очікування, де з метою приховання крадіжки, Кришталь поклав картку на підлогу під лаву сидінь де сиділа потерпіла. Прокинувшись, потерпіла виявила відсутність банківської картки, вони всі разом почали її шукати і виявили на підлозі під лавкою на якій сиділа потерпіла. Далі всі разом електропоїздом доїхали до станції Котовськ, де розійшлися. Викрадені кошти підсудні використали у власних потребах, заподіяну злочином шкоду відшкодували в добровільному порядку.
ОСОБА_5 дав аналогічні показання щодо подій, які передували викраденню ним банківської картки у потерпілої. По факту безпосереднього викрадення картки пояснив, що після того, як після вечері потерпіла і її син ОСОБА_7 заснули в залі очікувань залізничного вокзалу станції Вапнярка, то побачив, що з бокової кишені сумки потерпілої видніється банківська картка, яку він таємно викрав. Це було близько 01 год. ночі. Відійшовши метрів з пять від потерпілої, покликав свою співмешканку ОСОБА_9 й запитав у неї чи їй відомий РІN-код картки на що вона відповіла ствердно, так як перед цим ходила із потерпілою до банкомата знімати з картки гроші. Після цього вирішили піти до банкомату ПриватБанк на Привокзальній площі станції Вапнярка з метою викрадення з картки грошей. Підійшовши до банкомата, ОСОБА_9 повідомила підсудному РІN-код банківської картки, він зняв з неї 1000 грн., після чого повернулися в зал очікування залізничного вокзалу. Там, з метою приховування крадіжки, підсудний поклав картку на підлогу під лаву сидінь де сиділа потерпіла. Прокинувшись, потерпіла виявила відсутність банківської картки, вони всі разом почали її шукати і так як підсудний знав куди її поклав, то й і вказав це місце. Далі всі разом електропоїздом доїхали до станції Котовськ, де розійшлися. Викрадені кошти підсудні використали у власних потребах, заподіяну злочином шкоду відшкодували в добровільному порядку.
Показання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши пояснення обвинувачених, дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд уважає, що вина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину доказана і їх дії правильно кваліфіковано ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_5 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину і щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, в добровільному порядку відшкодував заподіяну злочином шкоду, що суд визнає обставинами, які пом"якшують покарання, обставину яка обтяжує покарання, якою суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах застосування покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробовуванням протягом іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, яка повністю визнала вину і щиро розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, в добровільному порядку відшкодувала заподіяну злочином шкоду, що суд визнає обставинами, які пом"якшують покарання, обставини які обтяжують покарання, якими суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку і рецидив злочинів, новий злочин вчинила в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, і вважає, що ОСОБА_4 підлягає призначенню покарання у виді позбавлення волі відповідно до положень ст. 81 КК України.
Як убачається з постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2012 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено на строк 2 роки 1 місяць і 13 днів від відбування покарання за вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 07.04.2010 року за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.1, 185 ч.3, 70, 71 КК України у виді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, яке відповідно до ст.71 КК України підлягає частковому приєднанню до призначеного покарання за новим вироком суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною за ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання один рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 07.04.2010 року за ст.ст. 185 ч.2, 15 ч.1, 185 ч.3, 70, 71 КК України у виді двох років одного місяця і 13 днів позбавлення волі та остаточно визначити покарання - два роки і три місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_4 з домашнього арешту змінити на тримання під вартою, взявши її під варту із залу суду.
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 185 ч.2 КК України і призначити покарання два роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов"язки:
- не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання та роботи,
- періодично з"являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній домашній арешт.

Речові докази по справі, квитанції УКРСИББАНК та КБ ПРИВТБАНК, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1