Справа № 591/5185/15-к
Провадження № 1-кс/591/1254/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на бездіяльність службової особи Прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

23.07.2015 року ОСОБА_3 , діючи також в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вимоги скарги мотивовані тим, що скаржником подано до Прокуратури Сумської області заяву про вчинення злочину, передбаченого ст.256 КК України за фактом сприяння бандитизму прокурором Лебединської міськрайонної прокуратури Сумської області ОСОБА_6 та Суддею Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_7 .

Оскільки, відомості до ЄРДР не внесено, то ОСОБА_5 просив зобов`язати прокурора внести викладені ним відомості до ЄРДР, зобов`язати прокурора винести постанову про проведення комплексної судової медичної психологічно-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , залучити його до справи як потерпілого та представника малолітньої доньки, зобов`язати прокурора негайно застосувати запобіжний захід, взяти його та доньку під захист, застосувати вимоги ч. 6 ст. 206 КПК України у повному обсязі у зв`язку з заявою про насилля під час незаконного затримання, незаконного ув`язнення та тримання під вартою 27.05.2015 року у Лебединському РВ УМВС України в Сумській області.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що скаржником 17.07.2015 року подано заяву про вчинення злочину, передбаченого ст.257 КК України за фактом незаконного затримання, застосування фізичного насильства, катування, психологічного тиску на малолітню ОСОБА_5 , незаконного обшуку, викрадення майна співробітниками Лебединського МВ УМВС України в Сумській області, незаконного відібрання дитини, замовлення ОСОБА_8 вчинення злочину, а також за фактом вчинення злочину, передбаченого ст.256 КК України за фактом сприяння бандитизму прокурором Лебединської міськрайонної прокуратури Сумської області ОСОБА_6 та Суддею Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_7 .

Дану заяву отримано та зареєстровано прокуратурою обласного рівня.

Отже, в контексті ч.4 ст.214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону.

22.07.2015 року органом прокуратури обласного рівня надано письмову відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Тому, суд доходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку.

Судом встановлено, що в провадженні Судді Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_7 перебувала справа №580/959/15-к з розгляду скарги ОСОБА_3 , ухвалою суду від 03.06.2015 року в задоволенні скарги відмовлено.

Аналізуючи доводи скарги в цій частині суд доходить висновку, що подача скарги є способом переглянути судове рішення, яке не влаштовує заявника.

Нормами чинного законодавства визначено особливий порядок для притягнення судді до відповідальності. Підстави дисциплінарної відповідальності суддів визначені у пункті 5 частини 4 статті 125 Конституції України, згідно якої суддя звільняється з посади органом, що його обрав (Верховна Рада України), або призначив (Президент України), у разі порушення суддею присяги, а також статтею 83 Закону України Про судоустрій і статус суддів, зокрема: істотні порушення норм процесуального права при здійсненні правосуддя, пов`язані, зокрема, з відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав, не передбачених законом, безпідставне надання терміну для усунення строків позовної заяви та її повернення. Скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь при ухваленні цього рішення, якщо при цьому не було допущено навмисного порушення норм права чи несумлінного ставлення до службових обов`язків, що потягло за собою істотні наслідки.

Слідчий суддя у даній справі не може замінювати повноваження Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняється. Незалежність судді забезпечується забороною втручання у здійснення правосуддя.

Слідчий суддя не має право втручатися у здійснення правосуддя в інших справах, не може переоцінювати докази, оскільки такі дії порушуватимуть визначений процесуальний порядок розгляду справ.

Суду також не надано жодних доказів, які могли б підтвердити обставини вчинення кримінального правопорушення Заступником Прокурора Лебединського району прокуратури Сумської області ОСОБА_6 .

З приводу інших обставин скарги, доводи якої мають характер клопотань по іншому кримінальному провадженню судом встановлено, що Прокурором Сумської області прийнято рішення щодо внесення до ЄРДР за №0000289 відомостей за заявою ОСОБА_3 за ст. 365 ч.1 КК України, тому що ним були надані відомості щодо причетності до подій працівників міліції.

Визначена правова кваліфікація вчиненого злочину носить попередній характер (п.5 ч.5 ст.214 КПК України), може бути змінено залежно від зібраних доказів та встановлених фактичних обставин вчиненого злочину.

Крім того, ОСОБА_3 не позбавлений можливості в ході допиту в рамках досудового розслідування доводити до відома слідчого всі відомі йому обставини вчинених злочинів, заявляти відповідні клопотання про проведення слідчих дій, направлених на встановлення об`єктивної істини по справі.

Також, вимоги скаржника з приводу застосування запобіжного заходу, ч.6 ст.206 КПК України розглянуто слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми, заяву про застосування положень ч.6 ст.206 КПК України, яка вказує на обов`язок слідчого судді вжити заходів стосовно медичного обстеження, задоволено, доручено органу досудового розслідування перевірити всі викладені в заяві відомості, зокрема, щодо наявності підстав для застосування заходів безпеки, негайно направити потерпілих на судово-медичну експертизу, тому суд не вбачає підстав для винесення аналогічного за змістом судового рішення.

Вирішення питання про покладення на прокурора обов`язку застосувати запобіжний захід не віднесено до визначеної ст.303 КПК України компетенції слідчого судді.

Тому, в цій частині доводи скарги не підлягають задоволенню.

Водночас, судом встановлено, що 17.07.2015 року ОСОБА_3 звернувся в рамках кримінального провадження №0000289 до прокурора з клопотання, зокрема, стосовно винесення постанови про визнання його законним представником потерпілої доньки ОСОБА_5 , яка є малолітньою особою.

В силу ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 подано заяву про вчинення відносно нього та його доньки ОСОБА_5 злочину.

З наданих документів вбачається, що скаржник є батьком ОСОБА_5 , тому може виступати її законним представником на підставі ст.ст.44, 59 КПК України.

Положення ч.2 ст.55 КПК України не пов`язують момент виникнення прав потерпілого з фактом вирішення слідчим суддею питання про внесення до ЄРДР відомостей, подачею заяв про надання такого статусу.

Тобто, з моменту подачі заяви про вчинення злочину ОСОБА_5 набула статусу потерпілої особи.

Відповідно до ст.59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику (ч.3 ст.44 КПК України).

Тобто, нормами чинного КПК України передбачено обов`язок слідчого, прокурора вирішувати питання про залучення законного представника та винесення відповідного процесуального рішення (постанови).

Відсутність в матеріалах кримінального провадження №0000289 клопотання ОСОБА_3 від 17.07.2015 року, в якому наявне посилання на відповідний номер кримінального провадження, відсутність процесуального рішення щодо його розгляду, суд розцінює як бездіяльність прокурора.

Згідно з ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Оскільки, за відсутності розглянутого прокурором клопотання, суд не може самостійно вирішувати питання про визнання ОСОБА_3 представником потерпілого, то належним способом захисту прав скаржника є зобов`язання розглянути питання про залучення його в якості законного представника потерпілою ОСОБА_5 .

Тому, скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 23.07.2015р. задовольнити частково.

Зобов`язати процесуального прокурора в рамках кримінального провадження №0000289 з дотримання вимог ст.220 КПК України розглянути п.7 клопотання ОСОБА_3 від 17.07.2015 року (отримане Прокуратурою Сумської області) про винесення постанови щодо залучення його в якості законного представника потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає чинності в момент її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Слідчий суддя ОСОБА_1