АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000189 від 30.03.2015 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обраховано з моменту його затримання, тобто з 13 години 00 хвилин 01 квітня 2015 року.

Строк дії ухвали визначено до 13 год. 00 хв. 31 травня 2015 року.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу районного суду як безпідставну та незаконну. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу відсутні достатні докази обставин, які свідчать: - про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не наведено достатньо доводів на підтвердження зазначених у клопотанні слідчого ризиків.

Провадження № 11-сс/794/60/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, думку прокурора, який просив апеляційний суд залишити ухвалу районного суду - без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану, без задоволення, вказавши на те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання слідчого та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, СВ Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 30.03.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яким 30 березня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у його вчиненні.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, 29 березня 2015 року біля 19.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з іншою особою, знаходячись на 2-му пров. Шевченка у с. Іспас Вижницького району Чернівецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, повторно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров30я потерпілого, нанесли серію ударів руками і ногами пол. Різних частинах тіла ОСОБА_9 внаслідок чого спричинили йому фізичну біль. Після чого з лівої руки зовнішньої кишені пальта потерпілого викрали гаманець, в якому зберігались гроші в сумі 850 грн., якими ОСОБА_6 та інша особа заволоділи.

В подальшому 29.03.2015 року біля 19.05 год. ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншою особою з метою відкритого викрадення чужого майна, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, супроводили потерпілого ОСОБА_9 до місця проживання потерпілого, що в с. Іспас Вижницького району Чернівецької області, де відкрито заволоділи грошима в сумі 600 грн., внаслідок чого спричинили ОСОБА_9 матеріальної шкоди на зазначену суму, а всього відкрито заволоділи грошима на загальну суму 1450 грн.

Зібрані досудовим розслідуванням матеріали з великою вірогідністю свідчать про те, що дії ОСОБА_6 , які були вчинені ним можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

01.04.2015 року ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим та прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також, що зазначені ризики свідчать про те, що належну поведінку підозрюваного можливо забезпечити лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою.

З таким рішенням районного суду погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Статтею 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч. 2 зазначеної вище статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені вище.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

З матеріалів поданих разом із клопотанням слідчого, вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Необхідність обрання такого запобіжного заходу, слідчий та прокурор

обґрунтували тим, що існує ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інші кримінальні правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобіганню вказаним ризикам.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься, у відповідності до ст. 12 КК України, до категорії тяжких, є особою раніше судимою за корисливі злочини, вчинив кримінальне правопорушення, в період іспитового строку, що, як вірно зазначив слідчий суддя та з чим погоджується колегія суддів, свідчить про його стійку злочинну спрямованість та існування ймовірності продовження ним злочинної діяльності, а тому застосування щодо ОСОБА_6 такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, в даному конкретному випадку, є законним та обґрунтованим.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав, зважаючи на вимоги ст. 183 КПК України, застосувати більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, слідчим суддею допущено порушення кримінального процесуального закону при визначенні строку дії ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Згідно частини другої цієї статті, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У відповідності до ч. 5 ст. 115 цього ж Кодексу, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

При постановленні оскаржуваної ухвали вказані вимоги закону слідчим суддею не були виконані в повному об`ємі, що є у відповідності до ст. ст. 409, 412 КПК України, є істотним порушенням кримінального процесуального закону і слугує підставою для скасування судового рішення, яким було визначено строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 31 травня 2015 року, тобто більш ніж 60 днів з моменту його взяття під варту, яке мало місце о 13 годині 00 хвилин 31 травня 2015 року.

Отже, враховуючи викладені обставини, колегія суддів, дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді з постановленням, згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою слід задовольнити клопотання слідчого та застосувати у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 травня 2015 року і вважає, що саме цей запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам у цьому кримінальному провадженні та виключає можливість застосування до підозрюваного менш тяжких запобіжних заходів, на яких наполягає підозрюваний та його захисник.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у відповідності до ч.4 ст.183 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 309, 405, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2015 року, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Клопотання слідчого СВ Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 13.00 год. 30 травня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2