Номер провадження 1-в/643/12/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2015 р. Московський райсуд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , адвоката- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківської області відносно ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання
встановив:
Московський РВ КВІ УДПтСУ в Харківської області 09.09.2014 р. звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв*язку із закінченням іспитового строку, вказавши, що останній був засуджений вироком Московського райсуду м. Харкова 25.06.2013 р. за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. В березні 2014 р. ОСОБА_6 скоїв злочин, за що засуджений 17.07.2014 р. вироком Фрунзенського райсуду м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.15, ч.2 ст.15 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію» звільнений від відбування покарання.
Оскільки, термін випробування закінчився, просять вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання.
Представник Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківської області в судове засідання не з*явився, просив справу розглянути за їх відсутності, про що надав письмову заяву.
Прокурор підтримав подання і просив суд звільнити засудженого від відбування призначеного судом покарання у зв*язку зі спливом терміну випробування.
Засуджений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_4 та законний представник також просили задовольнити подання КВІ та звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, оскільки, термін випробування закінчився, а вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.07.2014 р. від покарання звільнений по амністії.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши надані документи, приходить до наступного.
Правові наслідки звільнення від відбуття покарання з випробуванням закріплені статею 78 КК України.
Так, частиною 2 цієї статі зазначено, що «2.Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.»
Разом з тим, таких обставин судом не встановлено. Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, останній правопорушення не вчиняв, за місцем проживання характеризується позитивно, на профілактичні засобі реагував правильно, покладені судом обов*язкі виконував.
Одночасно, частиною 3 приведеної вище статті КК України передбачено, що «У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.»
Вироком Фрунзенського суду м. Харкова від 17.07.2014 р. ОСОБА_6 на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію» звільнений від відбування покарання, отже, правових підстав для застосування положень ст.71, 72 КК України немає.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подання належить задоволенню.

Керуючись ст.78 КК України, ч.2 ст.165 КПК України, ст.369-372, 537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання Московського РВ КВІ УДПтСУ в Харківської області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення воли, призначеного вироком Московського райсуду м. Харкова 25.06.2013 р. у зв*язку зі спливом терміну випробування.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_7 .