Справа № 1- 89 /2011
В И Р О К

іменем України

30 червня 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Онищенко В.В.,

з участю прокурора Маркова О.В.,

захисника - ОСОБА_1,

адвоката - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с.м.т. Іванків Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину за ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, 31.07. 2010 року,близько 24 години,перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходячись біля господарства №38 по вул..Леніна в с.Блідча Іванківського району Київської області, на грунті короткочасних неприязних стосунків, які виникли у нього з бувшою дружиною та співмешканкою ОСОБА_4,виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_3 наніс декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_3А, чим спричинив потерпілій, тілесні ушкодження у вигляді пошкодження медіальної колатеральної зв»язки правого колінного суглобу,синців та садин на правих верхній та нижній кінцівках, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12/є від 21.02. 2011 року відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров»я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і пояснив,що в минулому році,дати він не пам»ятає, було весілля у його сина. На весілля він йти не хотів, але його умовили. Після весілля він та бувша його дружина ОСОБА_4 вийшли на вулицю,де між ними виникла сварка,так як він її приревнував до когось із гостей. Під час цієї бійки він один раз рукою вдарив потерпілу, а далі що було, він не пам»ятає.

Позов визнає частково.Матеріальну шкоду-в повному об»ємі,моральну- 3 000 гривень.

Крім повного особистого визнання своєї вини підсудним ОСОБА_3, його вина підтверджується показами потерпілої та свідків.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила,що підсудний ОСОБА_3, бувший її чоловік. Шлюб вони розірвали в 1997 році, але продовжують проживать разом. 31 липня 2010 року вони одружували сина. Після реєстрації шлюбу, всі поїхали до батьків нареченої,де відбувалося весілля. ОСОБА_3 спочатку не пив, але під вечір напився. Коли вони вийшли з гостей та мали їхати додому,то ОСОБА_3 намагався сісти в автомобіль, але оскільки він був п»яний,то вона попросила його не їхати, а запропонувала викликать таксі. Підсудному це не сподобалося і він став їй наносити побої. Він її вдарив рукою 2 чи 3 рази,потім вона падала. Коло машини вона його просила не їхати, а він бив її руками та ногами. Вона вже не пам»ятає скільки разів. Потім вона поїхала додому, а вранці в неї все боліло і дочка викликала лікаря. Потім вона тривалий час лікувалася. У неї виявили перелом кінцівки, на шиї виявили пухлину і вона вважає,що причиною її появи є те,що її побив підсудний.

Позов підтримує.

В частині покарання-просить не позбавлять волі ОСОБА_3,так як вважає,що він ще перевиховається без ізоляції від суспільства.

Свідок ОСОБА_5»яненко В.М. пояснила,що 31.07. 2010 року син підсудного ОСОБА_3 та її дочка одружувалися. У неї в будинку все було спокійно. Коли гості розійшлися, вона їх більше не бачила.

Свідок ОСОБА_6В.(дочка) пояснила, що 31.07. 2010 року вона рано лягла спать і коли її мати,ОСОБА_4 вернулася з весілля, вона не чула. Вранці,другого дня, вона побачила,що мати була ні жива ні мертва. Вона сказала,що її побив батько,що у неї все болить.Крутиться голова. Вона визвала лікаря.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується іншими доказами, зібраними по справі:

· рапортом( а.с.15); заявою ОСОБА_3А.( а.с. 21-22);протоколом огляду місця події від 15.02. 2011 року( а.с. 23); протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3Б.(86-87); висновком судово-медичної експертизи №12/Є від 25.02. 2011 року,з якого слідує,що у ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено тілесні ушкодження: пошкодження медіальної колатеральної зв»язки правого колінного суглобу,синці та садно на правих верхній та нижній кінцівках, які могли утворитися 31.07. 2010 року від дії тупих предметів і відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров»я .Всі вище описані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах,вказаних у направленні.

Згідно представленої характеристики по місцю проживання підсудний ОСОБА_3 характеризується посередньо. У лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Працездатний, який не працює.

Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина підсудного доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 122 ч.1 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,передбачених ст. 121 КК, але таке , що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обставин, які помякшують покарання підсудного, судом не виявлено.

Обставинами, які обтяжують покарання підсудного, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_3, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, обставини, які обтяжують його відповідальність і вважає,що йому слід обрати покарання у вигляді обмеження волі, так як підсудний не працює і виправні роботи до нього застосовані не можуть бути.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 зобов»язання, в період іспитового строку,без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи,проживання та періодично з»являтися на реєстрацію.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання. Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 23.05. 2011 року по 30.06. 2011 року.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, змінити ОСОБА_3 з тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного Департаменту з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти із залу суду.

Речові докази відсутні.

Позов задовольнити частково: в частині відшкодування матеріальної шкоди, в повному обсязі,оскільки відповідач позов визнав;в частині морального відшкодування- частково.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому 2 ( два ) роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням , призначивши однорічний іспитовий строк.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 зобов»язання, в період іспитового строку,без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи,проживання та періодично з»являтися на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного Департаменту з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти із залу суду.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 6 205 (Шість тисяч двісті п»ять)грн..19 коп.,з яких: 1205грн.19 коп,-матеріальні збитки та 5 000 грн.-моральна шкода.

В решті позовних вимог-відмовити.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів, починаючи з наступного дня після проголошення.

Суддя: