Справа № 591/3839/15-к
Провадження № 1-кп/591/243/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, з середньою технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за ст. 286 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Встановлено, що 12.01.2015 близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Chery-Amulet», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по прилеглій території до будинку №181 по вул. Г.Кондратьєва в м. Суми, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпечності руху заднім ходом, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_5 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді рваних ран нижньої третини лівої голені, які не є небезпечними для життя, потребують довготривалого строку лікування (більше 21 дня) і за цією ознакою кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Керуючи автомобілем «Chery-Amulet», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , порушив вимоги п.10.9. Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМ України від 10.10.01р. №1306, а саме: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні зазначеного правопорушення визнав повністю і пояснив, що 12.01.2015 близько 11 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Chery-Amulet», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по прилеглій території до будинку №181 по вул. Г.Кондратьєва в м. Суми, не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпечності руху заднім ходом, в якийсь момент відволікся і не побачив потерпілу, а тому скоїв наїзд на пішохода, якому одразу надав першу допомогу, відвіз в лікарню. У вчиненому щиро кається.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена, і його дії кваліфікує за ст. 286 ч. 1 КК України, оскільки він вчинив необережні дії, які виразилися в порушенні правил безпеки руху, передбачених п. 10.9. Правил дорожнього руху України, при керуванні автомобілем, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого потерпілому заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а саме те, що він вчинив необережне невеликої тяжкості кримінальне правопорушення, є раніше не судимим, має на утриманні неповнолітню дитину, добровільно відшкодував шкоду потерпілій, щиро розкаявся у вчиненому. Ці обставини є пом`якшуючими покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Суд враховує також думку потерпілої, яка вибачила обвинуваченого, просила не карати його суворо. Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням даних про його особу, думки потерпілої, суд приходить до переконання про можливість призначити йому основне покарання у виді штрафу, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Висновку про можливість не застосовувати додаткове покарання суд дійшов, враховуючи обставини вчиненого злочину, а саме те, що наїзд на пішохода відбувся під час несприятливих погодних умов, коли водій ОСОБА_4 рухався заднім ходом, будучи при цьому у тверезому стані, дані про те, що він раніше притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, в матеріалах провадження відсутні. Таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових правопорушень.

Вирішуючи цивільний позов прокурора, суд вважає його таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 внаслідок ДТП було витрачено 6161 грн. 40 коп., що підтверджується довідкою лікувального закладу. (а.п.7).

Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад, в сумі фактичних витрат з винної особи.

На підставі ст.126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1766,40 грн. які були витрачені на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 127, 368 - 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, у виді штрафу в сумі 3 400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Сумського міського фінансового управління на відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_5 . 6161 гривню 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1766 гривень 40 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Сум протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1