Справа
№ 10-393 Суддя
1 інстанції .Ребров С О.
КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня
2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого
судді Смірнової
В. В.

суддів Мозговенка
В.В., Артамонова О.О..

з участю
прокурора Сімонян
А. У.

захисник ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляцію захисника ОСОБА_1.
в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на постанову судді Будьоннівського
районного суду м. Донецька від 25 червня
2007 року про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Орвьяниця Дубровицького
району Ровенської області,
українця, громадянина
України, з вищою юридичною освітою, не одруженого, працює на посаді слідчого СВ Пролетарського
РВ Донецького МУ МУМВС України в Донецькій області, не судимого,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ст.
368 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У
провадженні слідчого СВ прокуратури Донецької області знаходиться кримінальна
справа, яка була порушена щодо ОСОБА_2
22 червня 2007 року за ознаками злочину передбаченого ст.
368 ч.2 КК України.

22.06.2007
року на підставі ст. 115 КПК України за
підозрою у вчиненні зазначеного злочину було затримано ОСОБА_2

25.06.2007року
органами досудового слідства ОСОБА_2пред'явлено обвинувачення у скоєні злочину
передбаченого ст. 368 ч.2 КК України, а саме,
в тому, що він на посаді
представника влади та посадової особи,
займаючи відповідальне становище,
з корисних мотивів, проводячи
перевірку згідно ст. 97 КПК України за
заявою ОСОБА_3 від 16.04.2007 р. про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4. та ОСОБА_5. за викрадення 16.04.2007
р. майна яке належало ОСОБА_3. та ОСОБА_6
вирішив отримати хабара у сумі 1200 доларів США,
яке було поєднане з вимаганням, від ОСОБА_4.
та ОСОБА_5. Так, 22.06.2007 p.,
знаходячись біля входу в магазин №146 „АТБ", який знаходиться за адресою; м. Донецьк,
вул. . Щетиніна, б.20-в у
Пролетарському районі м. Донецька, згідно з попередньою домовленістю між ОСОБА_4

.
и ОСОБА_2., ОСОБА_4 передав хабара ОСОБА_2, а останній отримав від нього у сумі 3000
грн, за вирішення питання про не
притягнення ОСОБА_4. та ОСОБА_5. до
кримінальної відповідальності.

Постановою
судці Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 25 червня 2007 року щодо обвинуваченого ОСОБА_2 було обрано
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В
апеляції захисника ОСОБА_1 в інтересах
обвинуваченого ОСОБА_2ставиться питання про скасування постанови суду як
безпідставної і не мотивованої. Апелянт вказує на те, що органами досудового слідства було порушено
право обвинуваченого ОСОБА_2на захи ст.
Крім того, згідно протоколу
огляду ОСОБА_2. було затримано у 7 год.55 хвилин, однак протокол затримання було складено у 15
год.50 хвилин, тобто через 6 годин, після його затримання. А також, судом не враховано те, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем роботи характеризується
позитивно, є особою яка постраждала від
аварії на ЧАЕС та страждає хронічними захворюваннями.

Заслухавши доповідача, захисника
ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого
ОСОБА_2. який підтримав доводи апеляції,
думку прокурора, який відстоював
законність та обґрунтованість постанови суду,
просив постанову залишити без змін,
ознайомившись з витребуваними матеріалами справи, на підставі яких був застосований запобіжний
захід у вигляді взяття під варту щодо обвинуваченого, колегія суддів судової палати з кримінальних
справ Апеляційного суду Донецької області вважає, що апеляція захисника обвинуваченого не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Органом
досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено кримінальне покарання у
виді позбавлення волі строком понад три роки.

Підозра
обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного злочину є обгрунтованою, бо в розпорядженні слідчого є здобуті у
визначеному законному порядку достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину,
інкримінованого органами досудового слідства.

Судом
при розгляді подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою щодо ОСОБА_2була прийнята до уваги загроза втечі, про яку свідчить можливий строк покарання за
інкримінований злочин.

Обираючи
відносно ОСОБА_2такий запобіжний захід,
як утримання під вартою, суд
виходив з тяжкості злочину інкримінованого йому, та з огляду на забезпечення в подальшому
належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігання перешкод слідству по справі та
запобігання продовження злочинної діяльності.

Доводи
апеляції захисника ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 про те, що суд обираючи
запобіжний захід не врахував, що він
раніше не судимий, позитивно характеризується
за місцем роботи та мешкання, працює в
правоохоронних органах не можуть бути підставою для обрання чи зміни
запобіжного заходу не пов'язаного з утриманням під вартою, і повинні враховуватися разом з іншими
обставинами передбаченими ст. ст. 148, 150, 155 КПК України. При цьому
досліджувати докази, давати їм оцінку чи
в інший спосіб перевіряти доведеність або недоведеність вини обвинуваченого у
вчиненні інкримінованого злочину під час розгляду подання слідчого про обрання
щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд першої інстанції не вправі.

Крім того, суд розглядаючи питання
про відмову в обрані запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо
ОСОБА_2 згідно до вимог п.1 Пленуму
Верховного Суду від 25 квітня 2003 року „Про практику застосування судами
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання
під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", дотримався вимог ст.
155 КПК України та ст. 5
Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 14
КПК України, відповідно до яких
обмеження права особи на свободи й особисту недоторканність можливе лише в
передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

За таких
обставин у суду не було підстав вважати,
що застосування більш м'яких, ніж
взяття під варту, запобіжних заходів
може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_2 в
майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних
обов'язків.

Колегією
суддів не встановлено таких порушень прав ОСОБА_2 на захист, які б позбавили чи обмежили його, чи його захисників у здійсненні цього
права, і перешкодило чи могло
перешкодити суду всебічно, повно та
об'єктивно розглянути справу і постановити законне і обгрунтовано судове
рішення.

Враховуючи
викладене, колегія суддів судової палати
з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області не знаходить підстав
для скасування постанови суду та обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_2 більш
м'якого запобіжного заходу ніж утримання під вартою.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати
з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_1 в інтересах
обвинуваченого ОСОБА_2-залишити без задоволення.

Постанову
судді Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 25 червня 2007 року про обрання міри запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту щодо обвинуваченого ОСОБА_2 - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду оскарженню не підлягає,
на ухвалу не може бути внесено подання прокурора.