Справа №482/1711/14-к 11.06.2015 11.06.2015 11.06.2015
Провадження: № 11-кп/784/269/15 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ст. 307 ч. 2 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000581 апеляційну скаргу прокурора прокуратури Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_6 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Російської Федерації, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8

обвинувачений: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційних скарг.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області судові витрати по залученню експертів з проведеня хімічних експертиз в сумі 393,12 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скари.
Прокурор в апеляійній скарзі вказує, що не оспорює правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, проте вважає вирок в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яка полягає у безпідставному застосуванні ст. 75 КК України.

Зазначає, що висновки суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання не відповідають сукупності фактичних даних про особу обвинуваченого, обставинам та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

Вказує, що суд першої інстанції не мотивував у вироку підстави прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Зазначає, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 є пенсіонером та отримує пенсію за віком, а тому його твердження про відсутність коштів на проживання не підтверджені.

Вказує, що існують ризики можливості подальшого продовження обвинуваченим злочинної діяльності, які на думку апелянта обгрунтовуються тим, що у обвинуваченого після притягнення до кримінальної відповідальності не утворилося додаткових джерел для існування, відсутнє житло та постійне місце проживання, стан здоров`я, призначене покарання з іспитовим строком по суті не утворює для обвинуваченого негативних наслідків та відчуття покараності.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 20.08.2014 року приблизно о 09.00 год. ОСОБА_7 знаходився на смітнику, який розташований неподалік Новоодеської ЦРЛ на околиці м. Нова Одеса Миколаївської області, де виявив дикоростучі рослини роду коноплі.

Діючи умисно та протиправно, порушуючи вимоги Закону України «Про незаконний обіг в Україні наркотичних речовин, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», ОСОБА_7 придбав шляхом привласнення знайдені та зірвані ним рослини коноплі в кількості близько 10 кущів.

Після цього ОСОБА_7 з метою незаконного виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, за допомогою ножа відділив листя коноплі від стебел, поклав листя коноплі до сумки, яку зберігав на цьому ж смітнику з метою подальшого збуту наркотичного засобу.

21.08.2014 року приблизно о 13.30 год. ОСОБА_7 , взявши із смітника сумку з наркотичним засобом, прибув на АЗС «Сокар», що розташована в м. Нова Одеса Миколаївської області, де не маючи відповідного дозволу, діючи умисно, протиправно, з метою незаконного збагачення, незаконно збув ОСОБА_9 5,088 г канабісу у висушеному стані, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, за що отримав від останнього незаконну винагороду в сумі 50 грн.

Крім того, 21.08.2014 року в період часу з 15.05 год до 15.30 год. в м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Леніна, 182 при проведенні працівниками міліції огляду автомобіля «ВАЗ 21099» номерний знак НОМЕР_1 з письмового дозволу його власника ОСОБА_9 , в цьому автомобілі було виявлено та вилучено поліетиленову сумку, що належить ОСОБА_7 , в якій знаходилась речовина у подрібненому стані рослинного походження, яка є канабісом та відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, масою 798,61 г у перерахунку на висушену речовину та три паперові згортки з речовиною, яка є канабісом, тобто особливо небезпечним наркотичним засобом, вагою у перерахунку на висушену речовину 21,16 г, а всього було виявлено 819,77 г, яку ОСОБА_7 зберігав з метою збуту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував на скаргу прокурора та просив залишити вирок суду без зміни, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Твердження прокурора про те, що висновки суду про можливість звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробовуванням, не ґрунтуються на вимогах закону, є необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цих вимог закону суд 1 інстанції дотримався, бо перевіркою матеріалів справи встановлено, що звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, він дійшов обгрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, взявши до уваги обставини, що пом`якшують покарання, зокрема визнання ним вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння слідству у розкритті злочину, Крім того, судом враховано пенсійний вік обвинуваченого, його незадовільний стан здоров`я, а також те, що він раніше не судимий. Судом також врахована і тяжкість злочину.

Тому з урахуванням вимог ст. 75 КК України, належно обґрунтувавши свій висновок, суд дійшов до правильного висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому максимальний іспитовий строк, та поклавши на нього ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З таким рішенням погоджується і апеляційний суд. На час апеляційного розгляду справи виникли нові обставини, що також мають значення для вирішення справи. З пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що з 28.05.2015 року він знаходився на лікуванні в Новодеській ЦРЛ, у зв`язку з чим не міг з`явитись в апеляційний суд і на сьогоднішній день страждає захворюванням нижніх кінцівок, у зв`язку з чим майже не може самостійно пересуватись.

З урахуванням наведених у вироку обставин, а також нових приведених вище обставин апеляційний суд вважає, що висновок суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання з випробуванням є обгрунтованим і відповідаючим вимогам ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону апеляційний суд вважає такими, що суперечать матеріалам справи і не відповідають вимогам закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Новоодеського району Миколаївської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Судді :