Справа № 212/9180/2012
Провадження № 1/127/229/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року
місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області у складі:

головуючого судді: Гайду Г. В.,

при секретарі: Піскун О.О.,
Тронт М.О.,

прокурора: Манзій І.Р.,

потерпілого: ОСОБА_1,

захисників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у виїзному відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Міської клінічної лікарні швидкої
медичної допомоги, кримінальну справу
за обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Хоменки Шаргородського району
Вінницької області, українця,
громадянина України, освіта середня
спеціальна, не працюючого, одруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 187 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с.
Вербівка Літинського району
Вінницької області, українця,
громадянина України, освіта
незакінчені вища, не працюючого, не
одруженого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 30.03.2010 приблизно об 22:30
год. знаходячись у стані алкогольного
сп'яніння, перебуваючи біля під'їзду
будинку № 19 по вул. Литвиненко в м.
Вінниці побачивши раніше не знайомого
їм громадянина Іраку ОСОБА_1, який
наближався до вказаного будинку,
проходячи поруч з ним. В результаті
чого у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний
злочинний умисел направлений на
відкрите викрадення чужого майна.
Після чого, вступивши у попередню змову
та реалізовуючи свій злочинний умисел
ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_1 та взявши за
комір одягу, зупинивши його. Далі
ОСОБА_5 перебуваючи біля ОСОБА_1 оглянув
кишені його одягу з метою відшукування
грошей. Під час огляду ОСОБА_5 вийняв
наступне майно: флеш-карту, кулькову
ручку та запальничку. Оглянувши
вказані речі, останній передав їх
ОСОБА_4, який повернув їх ОСОБА_1, так як
перелічені речі вказаних осіб не
зацікавили. В той час ОСОБА_1
скористався належним йому телефоном
«Нокіа N 95». Після чого ОСОБА_4
продовжуючи реалізацію спільного
злочинного умислу наніс ОСОБА_1 удар
рукою в обличчя. Після чого, ОСОБА_4
підняв зазначений мобільний телефон з
землі та разом з ОСОБА_5 залишили місце
вчинення злочину, розпорядившись
викраденим на власний розсуд. В
результаті вказаних дій ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 завдали ОСОБА_1 фізичний біль
заподіявши тілесні ушкодження у
вигляді струсу головного мозку, садна
лівої надбрівної дуги, що згідно
висновку експерта № 807 від 19.04.2010
належать до легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад
здоров'я та заволоділи майном
останнього, а саме мобільним телефоном
«Нокіа N 95», вартістю 3500 грн. із сім
картою оператора мобільного зв'язку
«Лайф» вартістю 35 грн., чим завдали
ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну
суму 3535 грн.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_4, вину визнав частково,
а саме визнав вину в тому, що наніс
тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_1
та суду надав наступні показання, що
30.03.2010 вони разом із своїми знайомим
сиділи в будинку ОСОБА_12, в якого він
винаймав кімнату. Того дня він
познайомився з ОСОБА_5, вони випили
трохи горілки і вирішили ще вийти
попити пива. З будинку він вийшов після
ОСОБА_7 та його брата ОСОБА_8 Коли він
вийшов то побачив, що вони стоять з
потерпілим. Тоді він вирішив відійти з
потерпілим в сторону та запитати чи є у
нього гроші. На що ОСОБА_1, ОСОБА_1
відповів, що грошей у нього немає і
витяг з кишень все, що мав. Там були
ручка, флешка, запальничка, які
потерпілий віддав ОСОБА_5, а ОСОБА_5 він
віддав йому, а він повернув ОСОБА_1 все
назад.

Потім у потерпілого задзвонив телефон,
ОСОБА_7 взяв його подивитись, а він в той
час відійшов до брата покурити. Він
сказав ОСОБА_5, щоб він повернув телефон
потерпілому ОСОБА_1. Потім він почув, що
потерпілий ОСОБА_1 виразився в його
сторону нецензурним словом на своїй
мові та він наніс йому удар в обличчя в
результат чого потерпілий присів і
вони пішли. Іракською мовою він не
володіє. Що саме він йому сказав ОСОБА_4
не пам'ятає.

Біля «Форуму» ОСОБА_7 сказав що у нього
є телефон, який він знайшов і вони пішли
до таксиста, який стояв поряд. Тоді
ОСОБА_7 від'їхав з таксистом, а коли
повернувся, то повідомив, що продав
останньому телефон за 300 гривень, гроші
вони розподілили порівну та витратили
спільно.

Також, як зазначив підсудний ОСОБА_4
тиск на нього з боку працівників
міліції не чинився.

Крім того, як зазначив підсудний ОСОБА_4
потерпілого він раніше не знав та
ніколи не бачив. З ОСОБА_5 вони ні про що
не домовлялись та ніякого умислу на
розбій у них не було, оскільки того
вечора зустрілись перший раз.

Також у судовому засіданні оголошено
показання ОСОБА_4, що він давав будучи
допитаним під час досудового слідства
в якості підозрюваного та зазначав, що
30.03.2010 він разом із своїми друзями
розпивали спиртні напої. Потім
вирішили піти на вулицю де зустріли
хлопця арабської національності. Далі
між ними відбулась розмова та в
результаті він без розмови вдарив
кулаком в обличчя ОСОБА_1 на, що
останній нахилився та закрив руками
обличчя. Потім вони пішли та не
доходячи до «Форума» ОСОБА_5 дістав з
кишені мобільний телефон, який
належить ОСОБА_1. На запитання до ОСОБА_5
де він взяв мобільний телефон ОСОБА_5
повідомив, що забрав у ОСОБА_1. Потім,
ОСОБА_5 передав йому мобільний телефон
марки «Нокіа», якій він забрав у
потерпілого, а він дістав із телефонна
сім карту та дав її ОСОБА_8, який її
поламав та викинув. Потім ОСОБА_5 продав
таксисту викрадений мобільний телефон
за 300 грн., гроші поділили навпіл та
витратили у «Форумі» (т. 1 а.с. 18-19).

Також у судовому засіданні оголошено
показання ОСОБА_4, що він давав будучи
допитаним під час досудового слідства
в якості обвинуваченого та зазначав, що
дійсно вони разом із друзями зустріли
ОСОБА_1 та останній його обізвав в
нецензурній формі, на що він його
вдарив так як був в нетверезому стані
та неадекватно зреагував. Потім, вони
пішли до «Форум» та ОСОБА_5 з кишені
дістав мобільний телефон та повідомив,
що продасть його таксиста за 300 грн.,
продавши вказаний мобільний телефон
гроші поділили навпіл та витратили у
«Форумі» (т. 1 а.с. 60).

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_5, вину визнав частково
та суду надав наступні показання, що
точної дати він не пам'ятає, ввечері він
прийшов в гості до свого знайомого
ОСОБА_12. На той час у ОСОБА_12 мешкав
ОСОБА_4 Вони сиділи спілкувались,
вживали алкогольні напої, потім
вирішили продовжити в іншому місці та
пішли на вулицю.

Коли вони вийшли на вулицю, то
зустріли ОСОБА_1 та вони розговорились.
Як саме почалась з ним розмова не
пам'ятає. Що сказав потерпілий ОСОБА_4
та навпаки він не чув. Коли вони
відійшли з ОСОБА_8 то стояли з боку, що
між потерпілим та ОСОБА_4 відбувалося
він не бачив.

Потім підійшовши до них ближче побачив,
що лежить мобільний телефон та вирішив
взяти його собі. Кому належав телефон,
який він взяв йому відомо не було. Далі
він, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 пішли. Коли вони
втрьох підійшли до «Форума», він
підійшов до таксиста і продав йому
телефон, за 300 грн. Таксисту він
повідомив свої дані.

Крім того, як зазначив підсудний ОСОБА_5
потерпілого він не обшукував, та не
пропонував піти з ними до бару. Він не
бачив як ОСОБА_4 наносив потерпілому
тілесні ушкодження, оскільки на вулиці
тоді було темно. Хто витягував з
телефону картку не пам'ятає.

Також, як зазначив підсудний ОСОБА_5
тиск на нього з боку працівників
міліції не чинився.

Стосовно того, що він перебував у
розшуку зазначив, що ухилятися від
слідства та суду він не мав наміру. Йому
тоді запропонували роботу в Росії на
яку він погодився. Роботодавцю він
надав свої документи, в тому числі і
паспорт які йому не повернули.

Також у судовому засіданні оголошено
показання ОСОБА_5, що він давав будучи
допитаним під час досудового слідства
в якості підозрюваного та зазначав, що
дійсно 30.03.2010 він вживав алкогольні
напої разом із своїми друзями. Потім
вирішили піти у кафе. Вийшли на вулицю
то побачили хлопця арабської
національності. Далі відбулась між
ними розмова та в результаті вказаної
розмови ОСОБА_4 зазначив, що «вбивав би
таких» та почав до хлопця чіплятись, а
саме хотів зав'язати бійку. Хлопець
злякався та почав діставати все, що в
нього було в кишенях. Після чого ОСОБА_4
вдарив хлопця кулаком в обличчя. Далі
вони пішли. Не доходячи до «Форума»
ОСОБА_4 спитав у нього чи зможе він
продати мобільний телефон «Нокіа» за 300
грн. Він підійшов до таксистів та
продав вказаний мобільний телефон та
залишив свої дані, телефон продав за 300
грн. гроші витралили спільно у «Форумі»
(т. 1 а.с. 26).

Також у судовому засіданні оголошено
показання ОСОБА_5, що він давав будучи
допитаним під час досудового слідства
в якості обвинуваченого та винним себе
у злочині, передбаченим ч. 2 ст. 187 КК
України визнав повністю та підтвердив
те, що дійсно ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_1 та
те, що ОСОБА_4 запропонував йому продати
мобільний телефон марки «Нокіа». Даний
телефон ОСОБА_4 забрав у ОСОБА_1 під час
бійки (т. 1 а.с 111).

Допитаний у судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_1, суду надав наступні
показання, що точної дати він не
пам'ятає, у нього мав бути екзамен і він
ішов до друзів, щоб готуватися. По
дорозі він зустрів ОСОБА_5 і ОСОБА_8,
вони попросили у нього цигарок. Потім
вони стояли розмовляли та
запропонували йому піти разом з ними
погуляти, він відмовився та на питання
відповідав, що у нього немає грошей та
показав зміст своїх кишень. Алкоголь
він не вживає, однак в той день разом із
підсудними вживав коньяк, оскільки
злякався підсудних.

Потім ОСОБА_5 взяв його мобільний
телефон подивитися та згодом повернув
його. Коли телефон брав ОСОБА_4 то він
також його повернув, а він йому сказав
«дякую». ОСОБА_4 подумав що він сказав
нецензурне слово та наніс йому удар,
від якого він впав і, що відбувалося
далі не бачив. ОСОБА_5 ударів не
наносив.

Спілкувались з в той день з
підсудними нормально. Того ж дня він
звернувся до лікарні, а потім написав
заяву до міліції, оскільки у нього
вкрали мобільний телефон та побили. В
міліції його опитали і він розповів про
всі обставини справи, та як все
відбувалась та описав нападників, а
потім опізнав їх як ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Телефон потім був повернутий. Підсудні
також відшкодували шкоду в повному
обсязі.

Також, у судовому засіданні оголошені
показання потерпілого (т. 1 а.с. 31-32), які
він надавав під час досудового
слідства та зазначав, що дійсно 30.03.2010
він ішов до дому та до нього підійшов
ОСОБА_4 та взявши його за комірець почав
ставити питання. ОСОБА_5 оглянув кишені
його одягу та вийняв флеш-карту,
кулькову ручку та запальничку, речі
йому повернули. В нього задзвонив
мобільний телефон «Нокіа N 95». ОСОБА_5
наказав показати телефон, що він і
зробив. Потім ОСОБА_4 забрав у ОСОБА_5
телефон та разом із іншими речами
віддав йому.

Коли він хотів вже йти то його окликав
ОСОБА_4 та зненацька наніс удар рукою у
ліве око в результаті чого у нього з рук
випав мобільний телефон. ОСОБА_4 підняв
телефон та побіг у невідомому напрямку.
Коли його бив ОСОБА_4 то ОСОБА_5 пішов до
ОСОБА_8, який стояв за декілька метрів
(т. 1 а.с. 31-32).

Потерпілий зазначив, що дійсно тоді
події відбувались так як вказано в
протоколі, однак враховуючи те, що
сплинуло багато часу то точно на даний
час він все не пам'ятає. Краще перебіг
подій він пам'ятав на досудовому
слідстві.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
відмовився від дачі показань по справі
на підставі ст. 63 Конституції України.

Однак, у судовому засіданні оголошено
показання ОСОБА_8 які він надавав під
час досудового слідства, а саме, що
30.03.2010 року приблизно о 20:00 год. він
разом з і своїм рідним братом ОСОБА_4,
ОСОБА_12 та його знайомими ОСОБА_5,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розпивали
спиртні напої, а саме півтора літри
горілки. Приблизно о 22:00 год. ОСОБА_8
разом з братом ОСОБА_4 та ОСОБА_5
прізвища його він не знає, вирішили
піти в магазин купити та випити пива на
вулиці. ОСОБА_8 з ОСОБА_5 одягнулися
раніше та вийшли з квартири. Вийшовши
на вулицю вони зустріли невідомого їм
хлопця арабської національності, який
в руках ніс пляшку надпитого коньяку та
підійшов до них і запитав чи не буде у
них цигарки. ОСОБА_8 сказав, що немає. В
цей час до них підійшов ОСОБА_4 та також
привітався з даним хлопцем. Потім
ОСОБА_4 взяв у хлопця пляшку з коньяком
та запропонував її розпити. В пляшці
було приблизно 200 грам. Так ОСОБА_4
відкрутив пляшку та в кришечку налив
коньяк і ОСОБА_5 сказав, щоб хлопець
випив перший так як коньяк його, на що
хлопець погодився. Так вони в чотирьох
випили дану пляшку. Потім вони втрьох
відійшли в сторону приблизно на 10
метрів і про щось розмовляли, точної
розмови ОСОБА_8 не чув. Бачив як даний
хлопець вийняв, щось з кишені, після
чого ОСОБА_5 руками почав провіряти
кишені даного хлопця. Потім ОСОБА_8
побачив як ОСОБА_5 тримав мобільний
телефон в руках, про що вони розмовляли
ОСОБА_8 не чув. В цей час ОСОБА_8 покликав
ОСОБА_4 та сказав йому, щоб він перестав
та не грався з вогнем, але він знову
повернувся до даного хлопця. Потім
ОСОБА_8 побачив, як ОСОБА_4 ударив даного
хлопця в обличчя. Після того як ОСОБА_8
побачив удар то розвернувся та пішов
додому в напрямку вул. Свердлова.
Приблизно через п'ять хвилин його
наздогнав ОСОБА_4 з ОСОБА_5 і
запропонували піти на «Форум». По
дорозі ОСОБА_8 побачив як ОСОБА_4 достав
з кишені мобільний телефон, марки він
не знає, так як в руках його не тримав.
ОСОБА_4 повідомив, їм, що даний телефон
він забрав у хлопця. Після чого ОСОБА_5
сказав, що він може продати мобільний
телефон у таксиста, так як
таксист-таксиста не здасть. Підійшовши
до нічного клубу «Форум» ОСОБА_5
підійшов до автомобіля білого кольору
марки не знає, яке також було поряд з
нічним клубом «Форум». Потім він їм
сказав, що зараз приїде. Приблизно
через 30 хвилин приїхав ОСОБА_5 на тому ж
автомобілі. В цей час вони стояли біля
входу до клубу. Коли він підійшов до них
то сказав, що він продав даний телефон
за 300 грн., з яких він дав ОСОБА_4 150 грн.
Після чого вони спустилися в «Форум» (т.
1 а.с. 37 ).

Допитаний під час досудового слідства
свідок ОСОБА_9, показання якого були
оголошені у судовому засіданні
зазначив наступне, що він іноді
підробляє таксистом на власному
автомобілі «Шеврола-Авео» сірого
кольору д.з НОМЕР_1. 30.03.2010 приблизно о
22:00 год. він знаходився на
вищевказаному автомобілі біля нічного
кафе «Форум», а саме біля нічного
кіоску, що по вул. Свердлова в м.
Вінниці. На автомобілі знаходилась
фішка-таксі. В цей час ззаду до нього
підійшов невідомий йому чоловік у
нетверезому стані, віком приблизно 30
років, зростом приблизно 177-180 см.
плотної тілобудови, овальне обличчя з
лисиною, в чому він був одягнений
ОСОБА_9 не пам'ятає та запропонував йому
купити у нього мобільний телефон.
Показавши ОСОБА_9 мобільний телефон він
сказав, що це «НОКІА Н 95», який він може
продати за триста гривень. Оглянувши
мобільний телефон ОСОБА_9 йому
відповів, що у нього при собі грошей не
має. Після чого ОСОБА_9 повернув йому
даний телефон і він пішов до стоянки, що
навпроти магазину «Форум», та як ОСОБА_9
зрозумів, почав пропонувати іншим
таксистам, які стояли на стоянці. Через
деякий час він знову повернувся до
нього та знову почав пропонувати
купити у нього мобільний телефон. При
цьому він сказав ОСОБА_9, що телефон не
крадений, що цей телефон йому дали в
залог, але йому сказали, що даний
телефон він може забрати собі, і він
вирішив його продати та як у нього
немає грошей для відпочинку разом з
його друзями. При цьому він показав
пальцем на двох не відомих йому хлопця,
які стояли поряд з автомобілем на
відстані приблизно п'ять метрів.
Описати даних невідомих хлопців ОСОБА_9
не може так як він не звертав на них
увагу. Після чого ОСОБА_9 зателефонував
своєму знайомому ОСОБА_8 та запитав у
нього скільки коштує мобільний телефон
«НОКІА Н 95» на що він відповів, що
скільки йому запропонували ОСОБА_9
сказав, що триста гривень. Після чого
він сказав, що якщо він працездатний то
можна купувати з одною умовою, якщо він
не крадений та, якщо особа, яка продає
телефон залишить свої паспортні данні.
Потім ОСОБА_9 йому знову повідомив, що у
нього при собі не має грошей, що за
грішми треба з'їздити до його знайомих
на що він погодився. Потім ОСОБА_9
попросив у нього його анкетні дані, які
ОСОБА_9 записав на папері, а саме:
ОСОБА_5, прож. за адресою: АДРЕСА_3 та що
він працює таксистом на службі « 1569».
Потім ОСОБА_9 зателефонував своїм
знайомим та попросив у них позичити
йому триста гривень для покупки
вищевказаного мобільного телефону.

Після цього ОСОБА_9 разом з даним
хлопцем, який назвався ОСОБА_5 на
автомобілі ОСОБА_9 поїхали до його
знайомої ОСОБА_10, яка на нього чекала за
її місцем проживання, а саме: м. Вінниця,
пров. Станіславського, 20, де ОСОБА_9 взяв
гроші в сумі 300 гривень та передав їх
ОСОБА_5, а він ОСОБА_9 мобільний телефон
«Нокіа Н95» чорного кольору. Потім
ОСОБА_9 відвіз його до кафе «Форум».
Після чого ОСОБА_9 більше його не бачив.
Даним телефон ОСОБА_9 користувався
приблизно вісім днів.

07.04.2010 приблизно о 17:00 год. ОСОБА_9
знаходився на роботі, коли до нього
зателефонували працівники міліції та
запропонували йому під'їхати до
Ленінського PB на другий поверх, номер
кабінету він вже не пам'ятає. Там в
приміщені Ленінського PB ОСОБА_9
дізнався що мобільний телефон «Нокіа Н
95» крадений. Після чого ОСОБА_11
добровільно видав даний телефон та дав
пояснення (т.1 а.с. 78-79).

Також, у судовому засіданні досліджені
наступні матеріали кримінальної
справи, а саме:

· заява про злочин від 31.03.2010
відповідно до якого ОСОБА_1 будучі
повідомленим про завідомо неправдивий
донос зазначив, що 30.03.2010 невідомі особи
шляхом фізичної розправи заволоділи
його мобільним телефоном марки «Нокія N
95» (т. 1 а.с. 2);

· протокол огляду місця події від
31.03.2010 відповідно до якого в
присутності двох понятих оглянуто
частину асфальтного проїзду та тротуар
між перехрестям вул.
Пирогова/Литвиненко та провулок від
вул. Литвиненко до вул. М. Кошки
навпроти буд. № 10 вул. Литвиненко, під
час огляду нічого не вилучалось (т. 1
а.с. 3);

· протокол очної ставки між ОСОБА_1
та ОСОБА_4 від 01.04.2010 відповідно до
якого, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно
ОСОБА_4 наніс йому удар та ОСОБА_4
зазначив, що забрав мобільний телефон
«Нокія N 95» у останнього (т. 1 а.с. 38);

· протокол очної ставки між ОСОБА_1
та ОСОБА_8 від 08.04.2010 відповідно до якого
ОСОБА_1 зазначив, що дійсно ОСОБА_4 наніс
йому удар та ОСОБА_8 не заперечив, що
його брат ОСОБА_4 забрав мобільний
телефон «Нокія N 95» у ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 54)

· протокол очної ставки між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 від 09.04.2010 відповідно до якого
ОСОБА_1 зазначив, що дійсно ОСОБА_4 наніс
йому удар та ОСОБА_5 не заперечив, що
ОСОБА_4 забрав мобільний телефон «Нокія
N 95» у ОСОБА_1, який він потім продав (т. 1
а.с. 65);

· протокол очної ставки між ОСОБА_4
та ОСОБА_5 від 08.06.2010 відповідно до якого
ОСОБА_5 зазначив, що мобільний телефон
марки «Нокія N 95» запропонував йому
продати ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 95);

· протокол виявлення та вилученні
від 07.04.2010 відповідно до якого в
присутності двох понятих ОСОБА_9
добровільно видав мобільний телефон
марки «Нокія N 95» та зазначив, що
придбав його у незнайомого хлопця за 300
грн. біля магазину «Форум» (т. 1 а.с. 69);

· висновок експерта № 807 від 19.04.2010
відповідно до якого, у ОСОБА_1 мали
місце тілесні ушкодження струс
головного мозку, садно лівої
надбрівної дуги, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, виникли від дії твердого
тупого предмету (предметів) (т. 1 а.с. 86);

Аналізуючи всі зібрані по справи
докази в їх сукупності суд вважає, що
вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК
України підтверджується показаннями
потерпілого, свідків, речовими
доказами та іншими доказами
дослідженими по справі, що
узгоджуються між собою.

Суд критично оцінює показання
підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині не
визнання вини у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та
вважає їх такими, що мають на меті
введення суду в оману та уникнення
відповідальності за вчинений злочин.

Так, у судовому засіданні підсудні
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що ніякої
змови на вчинення злочину у них не було.

Також, підсудний ОСОБА_4 зазначив, що
мобільний телефон та речі у
потерпілого ОСОБА_1 він не забирав.
Підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні
зазначив, що потерпілого ОСОБА_1 він не
обшукував та мобільний телефон
потерпілого він взяв та поклав собі, а
потім продав таксисту за 300 грн. гроші
спільно витралити у «Форумі».

Аналізуючи показання підсудного
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надані під час
досудового слідства та у судовому
засіданні слідує, що останні
неодноразово змінювали показання щодо
обставин вчинення злочину.

Вказані обставини на думку суду
свідчать про намагання ввести суд в
оману щодо дійсних обставин вчинення
злочину та мають на меті уникнення
відповідальності за вчинене.

Вказані показання підсудних ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 спростовуються дослідженими у
судовому засіданні доказами по справі.

Так, відповідно до показань
потерпілого ОСОБА_1 в той день до нього
підійшов ОСОБА_4 та взявши його за
комірець почав ставити питання чи є у
нього гроші, а ОСОБА_5 в цей час почав
оглядати кишені його одягу та вийняв
флеш-карту, кулькову ручку та
запальничку, тримали їх в руках та
потім повернули. Після цього, ОСОБА_4
зненацька наніс удар рукою у ліве око в
результаті чого у нього з рук випав
мобільний телефон. ОСОБА_4 підняв
телефон та вони побігли у невідомому
напрямку. (т. 1 а.с. 31-32).

Вказані показання потерпілий ОСОБА_1
підтвердив під час очної ставки між ним
та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 38, 54) і ОСОБА_5 (т. 1 а.с.
65, 95).

Також, відповідно до показань свідка
ОСОБА_8 слідує, що потерпілий стояв
разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході чого
ОСОБА_5 перевіряв вміст кишень ОСОБА_1.
Про, що вони розмовляли він не чув, але
коли побачив як ОСОБА_4 вдарив
потерпілого то відразу розвернувся та
пішов звідти. Коли його наздогнали його
брат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у них був з собою
мобільний телефон потерпілого який
ОСОБА_5 продав таксисту за 300 грн. та 150
грн. віддав його брату ОСОБА_4

Вказані обставини на думку суду
повністю спростовують твердження
підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
відсутність у них попередньої змови на
заволодіння майном потерпілого,
оскільки дії підсудних були узгоджені
між собою, вони одночасно запитували у
потерпілого чи є у нього при собі гроші,
у присутності ОСОБА_4 ОСОБА_5 обшукував
кишені потерпілого з метою знайти щось
цінне, по черзі тримали у руках речі, що
знаходили в кишенях потерпілого, а у
подальшому після того як ОСОБА_4 наніс
удар потерпілому заволоділи його
телефоном та зникли з місця вчинення
злочину. У подальшому телефон ОСОБА_5
продав ОСОБА_9 за 300 грн. та гроші
порівну розділив з ОСОБА_4, які вони і
витратили того ж дня у кафе «Форум».

Крім того, суд критично оцінює
показання підсудного ОСОБА_4 з приводу
того, що тілесні ушкодження
потерпілому ОСОБА_1 він наніс так як той
на Іракській мові нецензурно до нього
висловився та образив його.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що підсудний ОСОБА_4 не володіє
Іракською мовою. Також ОСОБА_4 не зміг
повідомити як саме висловився до нього
потерпілий, чому він сприйняв це як
образу та чому одразу після нанесення
тілесних ушкоджень відбулося
заволодіння телефоном потерпілого.

Суд вважає, що дані твердження
підсудного про причини застосування
насильства до потерпілого також мають
на меті введення суду в оману з метою
уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином, враховуючи те, що судом
встановлений корисливий мотив злочину
вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та те, що
застосування насильства стосовно
потерпілого було лише способом
узгодженого заволодіння його майном,
суд вважає, що в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відсутні ознаки злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України.

При вирішенні питання про кваліфікацію
дій підсудних суд враховує положення
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 10 від 06.11.2009 «Про судову
практику у справах про злочини проти
власності» відповідно до якої
насильство небезпечне для життя чи
здоров'я - це умисне заподіяння
потерпілому легкого тілесного
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я або
незначну втрату працездатності,
середньої тяжкості або тяжке тілесне
ушкодження, а також інші насильницькі
дії, які не призвели до вказаних
наслідків, але були небезпечними для
життя чи здоров'я в момент їх вчинення.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи № 807 від 19.04.2010 слідує, що у
потерпілого ОСОБА_1 виявлено легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я. У
зв'язку з цим насильство застосоване до
потерпілого є небезпечним для життя та
здоров'я.

Таким чином, вислухавши показання
підсудних, потерпілого, свідків, думку
прокурора, захисників, дослідивши
матеріали кримінальної справи, суд
вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід
кваліфікувати: за ч. 2 ст. 187 КК України, а
саме (розбій) - напад, з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний із
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу,
кваліфікуючою ознакою якого є розбій
вчинений за попередньою змовою групою
осіб.

Вирішуючи питання про призначення
підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання,
суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК
України та приймає до уваги роз'яснення
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 24.10.2003 «Про практику
призначення судами кримінального
покарання» та виходить із принципів
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання.

Зокрема, судом враховано, що ОСОБА_4
раніше не судимий, за місцем проживання
характеризується позитивно, має
малолітню дитину, ніде не працює, на
обліку в лікаря психіатра та нарколога
не перебуває.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК
України пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_4 суд визнає:

· добровільне відшкодування
завданого збитку.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК
України обтяжує покарання підсудного
ОСОБА_4 суд визнає:

· вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Також судом враховано, що підсудний
ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем
проживання характеризується
позитивно, на обліку в лікаря психіатра
та нарколога не перебуває, має тяжку
хворобу, тривалий час ухилявся суду по
даній справі.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК
України пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_5 суд визнає:

· добровільне відшкодування
завданого збитку.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК
України обтяжує покарання підсудного
ОСОБА_5 суд визнає:

· вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Таким чином, при призначенні покарання
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд приймає до уваги
тяжкість вчиненого злочину, враховує
особи підсудних, ставлення до
вчиненого, та вважає, що саме покарання
у виді позбавлення волі на певний строк
з конфіскацією майна буде необхідним
та достатнім і досягне мети не лише
кари ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вчинене, а й
буде слугувати для їх виправлення та
попередження вчинення нових злочинів,
як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до матеріалів справи
слідує, що потерпілий ОСОБА_1 у зв'язку з
отриманням тілесних ушкоджень
перебував на стаціонарному лікуванні
МКЛ ШМД та вартість його лікування
склала 1008,63 грн., а тому суд відповідно
до ст. 93-1 КПК України вважає за
необхідне вищевказані витрати
покласти на підсудних.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1
слід залишити без розгляду в зв'язку з
відшкодуванням завданої йому шкоди. (т.
1 а.с. 98).

Питання про речові докази суд має
вирішити відповідно до ст. 81 КПК
України (в редакції 1960 року).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України (в
редакції 1960 року), ст.ст. 65 КК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК
України та призначити йому покарання у
виді 7 (семи) років позбавлення волі із
конфіскацією майна належного йому на
праві приватної власності в доход
держави.

Запобіжний захід до набрання вироком
законної сили залишити без змін
підписку про невиїзд.

В строк відбуття покарання ОСОБА_4
врахувати строк його перебування під
вартою по даній справі з 31.03.2010 по
09.04.2010.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК
України та призначити йому покарання у
виді 7 (семи) років позбавлення волі із
конфіскацією майна належного йому на
праві приватної власності в доход
держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до
набрання вироком законної сили
залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5
рахувати з моменту затримання, тобто з
20.02.2013.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь МКЛ ШМД 1008 (одну
тисячу вісім) грн. 63 коп. вартості
стаціонарного лікування ОСОБА_1.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 -
залишити без розгляду.

Речові докази, а саме: мобільний
телефон «Нокія N 95», який переданий на
відповідальне зберігання потерпілому
ОСОБА_1 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, який
перебуває під вартою, протягом
п'ятнадцяти діб з моменту вручення
копії вироку.

Суддя: