У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Філатова В.М., Паневіна В.О.

за участю прокурора

Матюшевої О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 19 червня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок
Суворовського районного суду м. Херсона від 25.10.2006 р. та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області від 19.12.2006 р..

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, громадянин України,
раніше несудимий

засуджений
за ст. 190 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі;

за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено
остаточне покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з
випробуванням і іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов'язки періодично
з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації та
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19.12.2006 р. вирок суду
залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 25.01.2006
р., знаходячись у ПП
“ОСОБА_2”, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом обману та зловживання довірою заволодів
майном потерпілого ОСОБА_2 - мобільними телефонами на суму 16135 грн..

Крім цього, ОСОБА_1 у період часу з 03.04.2006 р. по 10.04.2006 р.,
знаходячись на стажуванні у ПП “ОСОБА_2”, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1
проник до підсобного приміщення, відкрив сейф, звідки викрав майно - мобільні
телефони на загальну суму 9939 грн..

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи правильності кваліфікації та обґрунтованості засудження, просить
скасувати постановлені по справі судові рішення та направити справу на новий
судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_1 покарання
ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та даним про його особу внаслідок
м'якості.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подання, розглянувши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що воно підлягає до задоволення.

Вирок суду щодо визначення міри покарання ОСОБА_1 підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд через невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Відповідно до вимог ст. 398 УПК України підставами для скасування або зміни
вироку, ухвали чи постанови є, зокрема, невідповідність призначеного покарання
тяжкості злочину та особі засудженого.

За змістом ст. 372 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та
особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені
статтею кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно
несправедливим як внаслідок м'якості, так і суворості.

Як видно із вироку, висновок про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який він засуджений, суд зробив на підставі показань самого
засудженого потерпілого, інших доказів, яким дана оцінка.

Проте приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням, суд в достатній мірі не надав правової оцінки ступеню тяжкості,
характеру суспільної небезпечності і обставинам, вчиненого засудженим злочину.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_1, передбачений
ст. 185 ч. 3 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Своїми
злочинними діями ОСОБА_1 спричинив матеріальні збитки потерпілому на загальну
суму 26 074 грн., які не відшкодовані.

За таких обставин звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України є необґрунтованим та немотивованим
і суперечить загальним принципам призначення покарання та вимогам Постанови
Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику
призначення судами кримінального покарання”.

Таким чином слід визнати, що покарання, визначене ОСОБА_1 є явно
несправедливим внаслідок ступеню тяжкості злочину та особі засудженого.

Отже, оскільки суд визначив покарання ОСОБА_1 всупереч вимогам закону,
вирок підлягає скасуванню.

Оскільки апеляційний суд не виправив помилку, допущену місцевим судом, то
підлягає скасуванню і ухвала апеляційної інстанції.

Якщо при новому розгляді суд дійде
висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину за
аналогічних обставин, визначене йому покарання слід вважати м'яким.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне подання заступника
прокурора Херсонської області задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду
м. Херсона від 25.10.2006 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області
від 19.12.2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості
вчиненого злочину та особі винного внаслідок м'якості.

Справу направити на новий судовий розгляд в місцевий суд
в іншому складі суддів.

С У Д Д І :

Присяжнюк Т.І. Філатов В.М. Паневін В.О.