АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-1057 Головуючий у 1-й інстанції КОРСУН Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 366 ч. 1 КК Н.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого Гавриша В.М.

суддів Денисенко Л.М. Томилко В.П.

з участю прокурора Рибачук Г.А.

захисника ОСОБА_2

обвинуваченої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляцію прокурора Пирятинського району на постанову Пирятинського районного суду від 16 листопада 2010 року про направлення справи на додаткове розслідування по обвинуваченню ОСОБА_3.

В с т а н о в и л а :

Цією постановою кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_3 11.06.1981 року

народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1

області, українки, громадянки України, раніше не

судимої, тимчасово не працюючої,

за ст.ст. 364 ч.1, 366 ч. 1 . 358 ч. 3 КК України, на підставі ст. 281 КПК України, направлена на додаткове розслідування прокурору Пирятинського району.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що всупереч інтересам служби, зловживаючи службовим становищем і використовуючи службове становище директора Товариства з обмеженою відповідальністю « Савіан», з корисливих мотивів у березні 2007 року умисно внесла до офіційних документів ( перелік яких передбачений ліцензійними умовами ), а саме додатку № 2 до заяви на видачу ліцензії « Б » Для робочих професій », постійно працюючих робітників на підприємстві, хоча на той час офіційно працювала лише вона, а також використала завідомо підроблений документ Довідку про професійну структуру та рівень кваліфікації інженерно-технічних працівників ТОВ « Савіан », де зазначено, що працівниками вказаного підприємства є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які не були зареєстровані і не працювали на ТОВ « Савіан ».

Продовжуючи злочинні дії, обвинувачена ОСОБА_3 поставила печатку даного підприємства на вказаних підроблених офіційних документах та в подальшому надала разом з відповідною заявою про видачі ліцензії, а 27.04 2007 року, на підставі цих підроблених документів, у відділі ліцензування будівельної діяльності Полтавської обласної адміністрації незаконно отримала ліцензію серії АВ № 228820, яка також незаконно використовувала для проведення господарської діяльності.

За обвинуваченням, наведені злочинні дії ОСОБА_3 завдала істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу діяльності державного органу, чим вчинила злочини, передбачені ст.ст. 366 ч. 1, 358 ч. 3, 364 ч. 1 КК України.

Задовольняючи клопотання підсудної і її захисника та направляючи кримінальну справу на додаткове розслідування, місцевий суд послався на порушення органами досудового слідства вимог ч. 2 ст. 132 КПК України, оскільки в постанові про притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_3 не вказано, які саме дії ставляться їй в вину по кожній інкримінованій статті Кримінального кодексу України, що на думку суду, є неправильним.

Одночасно судом приведено повний зміст клопотання захисника та ОСОБА_3 де вони посилаються на порушення права на захист останньої при проведення досудового слідства, однак судом ці заяви залишені поза увагою.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора Рибачук Н.А., яка підтримала апеляцію, заперечення обвинуваченої ОСОБА_3 та в її інтересах захисника ОСОБА_8, дослідивши мотиви апеляції і матеріали справи, колегія суддів вважає апеляцію прокурора підлягаючою до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 132 КПК України, у постанові про притягнення як обвинуваченого повинно бути зазначено місце і час її складання, прізвище, імя та по батькові обвинуваченого, день місяць та рік його народження; злочин у вчиненні якого обвинувачується дана особа, час місце та інші обставини вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому, і стаття кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Коли обвинувачений притягається до відповідальності за вчинення декількох злочинів, що підлягають під ознаки різних статей кримінального закону, а постанові про притягнення як обвинуваченого повинно бути вказано, які саме дії ставляться обвинуваченому в вину по кожній з цих статей.

Зі змісту постанови про притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_3 від 27 серпня 2010 року та обвинувального висновку затвердженого 30 серпня 2010 року прокурором Пирятинського району убачається, що органи досудового слідства, наскільки їм відомо, вказали коли та які конкретно злочинні дії вчинила обвинувачена, які конкретно офіційні документи вона підробила, які неправдиві відомості внесла в ці документи, куди подала підроблені документи, яку ( серія, номер ), де і коли незаконно отримала ліцензію, як її використала та які негативні наслідки, на думу досудового слідства, це потягло.

/ т. 1 а. с. 172 -174, 213 220 /

Фактично повний зміст цього обвинувачення місцевий суд навів у своїй постанові, а тому його твердження в тому, що воно є не конкретним та не відповідаючим вимогам ст. 132 УПК України, є безпідставним.

Більше того, повернення кримінальної справи на підставі і за умов ст. 281 КПК України, регулюється Главою 24 КПК « Загальні положення судового розгляду », однак місцевим судом судовий розгляд кримінальної справи фактично не проводився, що позбавило прокурора, у випадку необхідності, правом скористатися положеннями ст. 277 КПК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 « Про додержання судами України процесуального законодавства, яке регламентує судовий розгляд кримінальних справ » від 27.12.1985 року з послідуючими доповненнями від 4.06.1993 року, при порушенні справи за фактом вчинення злочину і пізнішому зясуванні осіб, які його вчинили, додаткового порушення справи щодо кожного із них не вимагається.

Виходячи з наведеного, твердження захисника про порушення права на захист ОСОБА_3 у звязку з порушенням кримінальної справи не відносно неї, а за фактом, та позбавлення її можливості скористатися правом оскаржити постанови про порушення кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 236-7 КПК України, не відповідає дійсності.

В повній мірі це стосується заяв щодо позбавлення ОСОБА_3 здійснювати свій захист.

27 квітня 2010 року ОСОБА_3 були розяснені права і обовязки підозрюваного, в цей же день вона відмовилася від захисника та вказана її відмова від захисту не суперечить діючому законодавству, а тому належним чином прийнята досудовим слідством.

/ т. 1 а. с. 74 77 /

При спробі слідчого 27 квітня 2010 року допитати ОСОБА_3 в якості підозрюваної, остання, активно захищаючись та користуючись положеннями ст. 63 Конституції України, відмовилася від дачі будь-яких показань.

/ т. 1 а. с. 78 /

Аналогічний висновок випливає і зі змісту письмової заяви ОСОБА_3 від 28 квітня 2010 року.

/ т. 1 а. с. 79 /

27 серпня 2010 року після порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч. 3 ст. 358 КК України, остання в цей же день в Протоколі оголошення про порушення кримінальної справи, розяснення її суті і вручення копії постанови, яким одночасно розяснені положення ст. 236 -7 КПК України, власноручно виклала свої заперечення та заявила клопотання про надання захисника, яке було своєчасно задоволено слідчим.

/ т. 1 а. с. 163 170 /

При предявленні ОСОБА_3 обвинувачення з участю її захисника, обвинувачена також скористалася положенням ст. 63 Конституції України та від дачі показань по суті інкримінованого обвинувачення також відмовилась. / т. 1 а. с. 172 174 /

Нарешті з матеріалами кримінальної справи в повному обсязі обвинувачена також ознайомилася з участю обраного нею захисника, при цьому будь-яких заяв щодо порушення її права на захист не заявляла.

/ т. 1 а. с. 217 /

Твердження обвинуваченої та її захисника про порушення права на захист у звязку з стислими строками між предявленням ОСОБА_3 обвинувачення та матеріалів кримінальної справи на ознайомлення не може братися до уваги, оскільки не ґрунтується на законі.

Із матеріалів справи убачається, що 28 серпня 2010 року ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення, а 29 серпня 2010 року матеріали кримінальної справи на ознайомлення, у звязку з завершенням досудового слідства.

Чинне кримінально-процесуальне законодавство не встановлює будь-яких обмежень в термінах виконання зазначених слідчих дій, а тому досудовим слідством вимог цього законодавства та зокрема того, що регулює право на захист, не допущено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає рішення місцевого суду про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування прокурору передчасним та безпідставним, а тому постанова суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора Пирятинського району задовольнити, постанову Пирятинського районного суду від 16 листопада 2010 року про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 на додаткове розслідування скасувати, а справу направити в той же суд на новий судовий розгляд.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_10