Справа № 127/3752/15-к
Провадження №11-сс/772/105/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_6 ,

старшого слідчого: ОСОБА_7 ,

адвоката: ОСОБА_8 ,

підозрюваного: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2015 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України в кримінальному провадженні № 0000605,-

В С Т А Н О В И В:
16.01.2015 року слідчим відділу прокуратури Вінницької області складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, що він 25.10.2014 близько 24.00 год. перебуваючи неподалік від закладу громадського харчування «Щедра Хата», що розташований по вул. Леніна, 53 у смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області, будучи працівником правоохоронного органу та усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, використовуючи нікчемний привід - конфліктну ситуацію з батьком потерпілого ОСОБА_10 , маючи при собі спеціально пристосований пристрій для нанесення тілесних ушкоджень гумовий кийок, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_11 та наніс йому два удари вказаним знаряддям в життєво важливий орган, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта № 2001 від 30.12.2014 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

20.01.2015 року слідчим суддею Вінницького міського суду за результатами розгляду клопотання відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту та останньому заборонено залишати житло у період з 21 години до 9 години за адресою АДРЕСА_1 .
У відповідності до ст. 201 КПК України, до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням звернувся адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 06.03.2015 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання було відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про застосування щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Доводить, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу не врахував особу підозрюваного та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що на даний час існує ряд обставин, які слідчим суддею не було враховано при постановленні рішення, які дають підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_8 , пояснення підозрюваного ОСОБА_9 , які просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, думку прокурора ОСОБА_6 та пояснення слідчого ОСОБА_7 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали клопотання та викладене в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
20.01.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_9 , обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який у відповідності до ст. 201 КПК України, адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 у своєму клопотанні від 03.03.2015 року просив змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
06.03.2015 року за результатами розгляду вищевказаного клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що вказані підстави для зміни запобіжного заходу є не обґрунтованими та безпідставними, оскільки наявність навчально-екзаменаційної сесії у Львівському державному університеті внутрішніх справ, у якому навчається підозрюваний ОСОБА_9 не зменшує ризик виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також в ухвалі зазначив, що посилання на той факт, що органами досудового розслідування не доведено ОСОБА_12 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також відсутність будь-яких ризиків визначених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_13 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки за місцем постійного проживання, навчається, працював у правоохоронних органах є надуманими та не аргументованими, оскільки при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області перевірялися наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України та було враховано особу підозрюваного.

Крім того, в порушення п.1 ч. 3 ст. 201 КПК України до клопотання адвокатом ОСОБА_8 не додано матеріалів, якими останній підтверджує відсутність ризиків визначених ст. 177 КПК України для запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді домашнього арешту.

Отже, апеляційний суд погоджуючись із висновками слідчого судді та враховуючи вагомість наявних в кримінальному провадженні доказів, якими обґрунтовуються підозра, приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що в даному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів судового розслідування, оскільки на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку не має, підозрюється у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочинів, усвідомлюючи про можливість застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі, може намагатись переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що висновки суду про наявність вагомих доказів якими обґрунтовується підозра ОСОБА_9 та ризиків передбачених п.1., п.5 ст. 177 КПК України є нічим іншим як припущенням, та те, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу не врахував особу підозрюваного та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можна вважати обґрунтованими.
Як вірно встановлено слідчим суддею, стороною захисту не доведено, що більш м`який запобіжних захід зможе запобігти ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України і зазначенні в апеляційній скарзі твердження про зміну запобіжного заходу не заслуговують на увагу, оскільки при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею враховано обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.
Керуючись 404, 405, 407, 418, 419 422 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2015 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України в кримінальному провадженні № 0000605 залишити без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді :