№ 1-10 2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року Шишацький
районний суд Полтавської області в складі: головуючої-судді Кудря З.В. при
секретарі Кирда Н.М. з участю прокурора
Тесленко А.В. адвокатів: ОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Шишаки справу про
обвинувачення:

ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.України, урод-женця і жителя АДРЕСА_1,
освіта середня не одруженого, не працюючого, стоїть на обліку в центрі зайнятості, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 286 ч.2 КК України,

ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.України,
уродженця М. Полтави, жителя АДРЕСА_2,
освіта вища, одруженого, має на утриманні непов­нолітню доньку 9
років, працюючого начальником цеху по
розливу мінеральної води КП' Горизонт',
раніше не судимого, в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 287 КК України,

встановив:

13
липня 2006 року
працівники ТОВ КП "
Горизонт" ОСОБА_5, та
неповнолітній ОСОБА_3, перебуваючи
на території підприємства погодились на
пропозицію майстра цього
ж підприємства ОСОБА_4 поїхати для
вживання спиртних напоїв до
річки Псьол. Близько
11 годин на
автомобілі БМВ - 5201 державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності
ОСОБА_6 під керуванням ОСОБА_4, якому
надано право на
керування машиною, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_3
виїхали до річки Псьол в районі с. Яреськи Шишацького району Полтавської
області. По дорозі до річки ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_3 на кошти,
надані ОСОБА_4 придбали
в магазині "
Світанок" дві пляшки горілки об'ємом по 0.5 л, дві пляшки пива ємкістю по 1 літру та
продукти харчування. Перебуваючи коло річки Псьол близько години ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_3 разом
вживали придбані спиртні напої. Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_4, знаючи,
що ОСОБА_3 вживав
спиртне і не
звернувши увагу на
слова ОСОБА_3, що прав водія він
не має, допустив того до керування
машини для поїздки в магазин з метою
придбання спиртних напоїв.

Близько 12 годин 40 хвилин, не
маючи достатніх навиків керування автомобілем, не маючи посвідчення водія на право керування
транспортними засобами, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3
керуючи автомобілем БТВ 520
-1 державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Шишаки- Яреськи в
селі Яреськи Шишацького району Полтавської області по напрямку залізничної
станції Яреськи, перевищив максимально
допустиму швидкість руху в населеному пункті,
на заокругленні дороги не впорався з керування автомобілем, навпроти кафе " Пролісок" виїхав за межі проїжджої частини
дороги, виїхавши на майданчик для
стоянки автотранспорту, де скоїв наїзд
на неповнолітнього ОСОБА_7, який стояв
біля свого мотоцикла ММВЗ "
Лідер" державний номер НОМЕР_2.

Внаслідок
наїзду потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх
спричинення, в результаті чого настала
його смерть на місці ДТП.

Допитаний
по справі підсуднім ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав повністю і
показав, що 13.07.2006 року він на
роботу іти не збирався, а в 8 годин йому
зателефонував співробітник ОСОБА_5 і сказав,
щоб він виходив на роботу. Потім з ним по телефону розмаовляв
ОСОБА_4, який сказав, що якщо не вийде на роботу, його звільнять за прогул. Так як він боявся
звільнення, то поїхав на роботу на
машині батька, хоча й не мав посвідчення
водія. Раніше на машині їздив, але в
присутності батька. На роботі займались погрузкою
десь до 11 годин.
Після закінчення погрузки до нього і ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_4 і запропонував
випити на території підприємства, а
пізніше запропонував діждатися від'їзду з території директора заводу і поїхати
відзначити відпустку на березі річки. Коли вони побачили, що директор поїхав з території заводу, взяли з собою води і пішли до машини, де їх вже чекав ОСОБА_4 він і ОСОБА_5 сіли на
заднє сидіння машини, а ОСОБА_4 був за
кермом. Поїхали в сторону с. Яреськи і
по дорозі зупинились біля магазину " Світанок", де він і ОСОБА_5 на гроші, які дав ОСОБА_4 в сумі 100 гривень купили дві
пляшки горілки, дві пляшки пива і
закуску. Приїхавши на річку Псьол поблизу с. Яреськи зупинились на березі, де був столик і лавки коло нього. Розклали
куплене на столі і ОСОБА_4 відкрив пляшку горілки і розлив по пластикових стаканчиках по пів стаканчика. Разом
випили, а потім вони з ОСОБА_5
попросили, щоб ОСОБА_4 наливав їм менше.
Під час вживання спиртного ходили до річки,
купались. Потім ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 поїхати в магазин і купити
ще спиртного. Той відмовився,
пояснивши, що машину водить
погано і перебуває в стані сп'яніння. Тоді ОСОБА_4 запитав чи вміє водити
машину він. ОСОБА_3 повідомив, що машину
водить з 10 років, але посвідчення водія не має, та також вживав спиртне. ОСОБА_4 на сказане
не відреагував, сказав, що ключі в замку запалювання, гроші в бардачку і запропонував йому сідати і
їхати, він погодився. Поїхав в с.
Яреськи, де в магазині купив спиртне і
повертаючись назад, після обгону машини
на заокругленні дороги, машину стало
зносити вправо. Коли він спробував вирівняти траєкторію руху машини, яка рухалась на великій швидкості, машину знесло на ліву обочину, занесло на майданчик для стоянки
автотранспорту, де в цей час стояв
мотоцикол, а поряд з ним
потерпілий, якого збила машина. ОСОБА_3
пояснив, що рухався віз з великою
швидкістю і не паміятає, чи гальмував
машину, так як відчувши перший
удар, закрив очі, так як дуже злякався, пояснив,
що на такій машину раніше не їздив,
не мав достатніх навиків керування нею.

Крім
повного визнання виним самим підсуднім ОСОБА_3 його вина підтверджується і
іншими матеріалами справи.

Так
допитаний свідком ОСОБА_5 повністю підтвердив покази підсуднього ОСОБА_3

Допитаний
свідком ОСОБА_8 пояснив, що 13 липня 2006 року він був в
центрі с. Яреськи і побачив, що по
дорозі на великій швидкості в сторону станції Яреськи рухався автомобіль. Він
рухався правою стороною по обочині. Коли машина вискочила на дорогу, вона перенеслась через дорогу, виїхала на стоянку для автотранспорту біля
кафе " Пролісок", де був збитий мотоцикліст, який стояв біля мотоцикла. Мотоцикліст
перелетів через машину і впав за огорожу. Машину в цей час розвернуло, вона проїхала по тротуару, ударилась об загорожу, а потім об електричну опору. Після цього з
машини вийшов водій, перейшов через
дорогу і сів. Водій швидкості не скидав,
слідів гальмування на дорозі не було і швидкість машини була десь за 100 км/год.

Також
вина підсуднього у скоєнні ДТП
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10.

Згідно
висновку автотехнічної експертизи швидкість машини БМВ - 52 д/н НОМЕР_1 була більше 89, 8 км/год.В даній
дорожній обстановці технічна можливість попередити виникнення ДТП з боку водія
автомобіля БМВ -520 ОСОБА_3
визначалась у виконанні вимог п.12.1, 12, 4, 12. 9 б Правил дорожнього руху, для чого у нього не було яких-небудь перешкод
технічного характеру. В діях водія БМВ -520 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються
невідповідності вимог п.12.1, 12.4, 12.9 б Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в
причинному зв'язку з виникненням ДТП ( а.с.
115-117).

Згідно
висновку судово- медичної експертизи потерпілому ОСОБА_7 внаслідок ДТП були
спричинені тяжкі тілесні пошкодження,
які спричинили смерть ( а.с. 85-87).

Підтверджується
вина підсуднього ОСОБА_3 протоколом огляду місця дорожно- транспортної пригоди
з схемою і фототаблицями (
а.с. 8-21), протоколами
огляду та перевірки технічного стану транспорту ( а.с. 21-24), протоколом медогляду ОСОБА_3 ( а.с. 26)
та іншими матеріалами в їх сукупності.

Допитаний
по справі підсуднім ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 287 КК України не
визнав і пояснив, що 13 липня 2006 року близько 7 годин ранку він
приїхав на місце роботи в ТОВ КП "
Горизонт". Він уже перебував в тарифній відпустці, але на роботу приїжджав на 1-2 години, щоб прослідкувати відгрузку продукції. На
роботі був ОСОБА_5, а ОСОБА_3 не було.
ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_3, щоб той
їхав на роботу. Потім трубку взяв він і сказав ОСОБА_3, що якщо директор дізнається, що його немає на роботі, звільнить за прогул. Після погрузки машини, він сказав
хлопцям, що їде
купатися до річки. Вони попросили
взяти їх з собою. По дорозі, так як
чекав приїзду на річку друзів, попросив
хлопців купити йому спиртного. ОСОБА_3 і ОСОБА_5 сходили в магазин і на його
гроші купили дві пляшки горілки і дві пляшки пива. Він випивав, а чи пили хлопці не бачив. Коли сходив
покупатися, повернувшись виявив, що немає машини і спитав у ОСОБА_5 де машина.
ОСОБА_5 сказав, що ОСОБА_3 зараз
приїде, він добре водить машину, давно їздить за кермом. Про те,
що ОСОБА_3 неповнолітній не знав,
не знав, що немає прав на
керування, не бачив чи пив ОСОБА_3
спиртне.

Незважаючи на невизнання вини підсуднім

ОСОБА_4, його вина повністю підтверджується
матеріалами справи.

Так
допитаний по справі свідком ОСОБА_5 пояснив,
що 13 липня 2006 року близько 7 годин 40 хвилин він
прибув на роботу в ТОВ КП "
Горизонт". ОСОБА_3 не булоі він по вказівці свого керівника ОСОБА_4
викликав його на роботу. Після погрузки
ОСОБА_4 запропонував їм поїхати до річки. По дорозі по вказівці ОСОБА_4 і
на його гроші купили горілку, пиво і
продукти. На річці ОСОБА_4 розливав спиртне. Першу чарку випили порівну, а потім по їх проханню ОСОБА_4 наливав їм
менше. Пізніше ОСОБА_4 запропонував поїхати в магазин і ще купити спиртного.
Він відмовився, так як випив, а ОСОБА_3 погодився, хоча сказав,
що теж випив і не має прав на керування. На ці слова ОСОБА_4 не
відреагував, лише сказав, що ключі в машині, гроші в бардачку.

В цій
частині аналогічні покази
дав і підсудній ОСОБА_3

В ході
попереднього слідства свої покази ОСОБА_3 і ОСОБА_5 підтвердили як в ході очних
ставок з ОСОБА_4, так і при відтворенні
обстановки і обставин злочину.

Факт
розпиття спиртних напоїв разом,
підтверджує і сам підсудній ОСОБА_4,
який в ході судового засідання пояснював " ми випивали спиртне", "
випили одну пляшку і почали другу".

Тому
посилання ОСОБА_4 на те, що він не бачив
чи пив ОСОБА_3, суд визнає, як спосіб захисту підсуднього ОСОБА_4.

Органами
попереднього слідства дії підсуднього ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК
України, як порушення правил безпеки
дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, які потягли за собою смерть потерпілого.

Така
кваліфікація дій підсуднього ОСОБА_3 найшла своє повне підтвердження в суді.

Органами
попереднього слідства дії підсуднього ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 287 КК України, як допуск до керування транспортним засобом
особи, яка не має права на керування
транспортними засобами та перебуває в стані алкогольного сп'яніння, вчинене особою відповідальною за технічний
стан та експлуатацію транспортного засобу,
що спричинило смерть потерпілого.

В
судовому засіданні установлено, що
підсудній ОСОБА_3 неповнолітній. ОСОБА_4 знав його лише тиждень. Близько не
спілкувався, документів не бачив, тому суд приходить до висновку, що
підсудній ОСОБА_4 не
міг знати вік
підсуднього ОСОБА_3, а саме те, що на момент події він був
неповнолітній, як і на момент розгляду
справи.

В день
злочину ОСОБА_3 приїхав на роботу на машині. В ході розмови пояснював, що їздити почав з 10 років. Тому суд
визнає, що з цих обставин ОСОБА_4 міг
зробити висновок, що ОСОБА_3 має права
на керування транспортом.

Учасники
злочину приїхали на річку з метою вживання спиртних напоїв. Купили спиртне на
гроші підсуднього ОСОБА_4 і саме він розливав його по стаканчиках. Саме він в
судовому засіданні стверджував" ми пили", "
ми випили". Тобто він усвідомлював,
що підсудній ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

постанова
Пленуму Верховного Суду України №
14 від 23.12. 2005 року
передбачає, що допуском до керування є
усна чи письмова згода,
розпорядження, вказівка особи, відповідальної за експлуатацію транспортного
засобу. Як допуск розглядається і мовчазна згода.

Як
установлено в суді, ОСОБА_4 дав усну
згоду на керування машиною ОСОБА_3

Тому суд
визнає, що дії ОСОБА_4 вірно
кваліфіковано за ст. 287
КК України і їх належить кваліфікувати як допуск до керування транспортним
засобом особи, яка перебуває в стані
алкогольного сп'яніння, особою, відповідальною за технічний стан та
експлуатацію транспортного засобу, що
спричинило смерть потерпілого.

При
виборі міри покарання як обставини, що
обтяжують відповідальність підсудніх суд визнає скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння і тяжкі наслідки,
завдані злочином.

Як
обставини, що пом'якшують
відповідальність підсуднього ОСОБА_3 суд визнає його неповнолітній вік, щире каяття і добровільне відшкодування
збитків.

Суд також
враховує ступінь вини обох підсудніх.

Оцінивши
особи підсудніх суд приходить до висновку,
що вони можуть бути виправлені без ізоляції від суспільства.

Розглянувши
заявлений цивільний позов суд приходить до висновку, що від підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова
шкода відшкодовується особою, яка її
завдала.

ст.
1167 ЦК України передбачає, що і
моральна шкода відшкодовується особою,
яка її завдала за наявності її вини,
і незалежно від вини, моральна
шкода відшкодовується в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

ст.
1187 ЦК України передбачає, що
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно
свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 мав право керувати
транспортним засобом.

ОСОБА_3
скоїв ДТП, внаслідок чого виникла матеріальна і моральна шкода.

Тому
саме ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 повинні нести матеріальну
і моральну відповідальність, але з
врахуванням вини кожного.

Потерпіла заявила
вимоги про стягнення
матеріальних і моральних збитків лише з власника машини, вважаючи,
що частково збитки добровільно відшкодовані особою, яка вчинила дії, що потягли збитки.

Позивачкою
надані документи по понесених нею матеріальних збитках на загальну суму 9217 грн. 42 коп., а також ставиться питання про стягнення
моральних збитків в сумі 300000
гривень.

Враховуючи
обставини події і те, що вина ОСОБА_4
лише в передачі права на керування ОСОБА_3,
а саме ОСОБА_3 перевищив швидкість,
не справився з керуванням і скоїв ДТП, а тому суд і задовільняє позов частково.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_3-винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 286
ч.2 КК України і призначити покарання
в п'ять років позбавлення волі.

В
силу ст.
75 КК
України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий термін в два роки.

В
силу ст.
76 КК
України зобов'язати ОСОБА_3 періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально- виконавчої системи і повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Визнати
ОСОБА_4 винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 287
КК України і призначити покарання в вигляді штрафу в 50 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - підписку про
невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11
матеріальні збитки в сумі 4500
гривень і моральні збитки в сумі 10000
гривень, а всього стягнути збитки в
сумі 14 500 гривень.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області в термін 15 діб з дня його проголошення.