Справа № 206/3838/15-к
Провадження № 1-кп/206/231/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" липня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001073 від 02.07.2015 року за обвинуваченням -
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, маючий середню спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, маючого малолітню дитину 2009року народження, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.12.2003 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3, 186 ч.2, 70 КК України до 4 років п / волі;

- 04.06.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 384 ч.2. 69, 71 КК України до 1 року 2 місяців 5 днів обмеження волі, штраф 510 грн., на підставі ст. 71 КК України частково долучено не відбутий строк за вироком 26.12.2003 року, звільнився 23.07.2009 р. з ІВЦ у Дніпропетровській області №133 на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2009 року звільнено від відбування покарання умовно достроково на 2 міс. 20 днів;

- 12.11.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2., 263 ч.2, 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців 6 днів обмеження волі, з зарахуванням тримання під вартою з 09.02.2012 року до 12.11.2012 року, звільнено з залу суду по відбуттю терміну покарання;

- 31.01.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців на підставі ст. 75 КК України;

- 10.04.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст.15, ст. 70 ч. 1, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця обмеження волі;

- 22.10.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

- 01.12.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.5 ст. 27, ч. 2 ст.191, ч. 3 ст. 357, ч.1 ст. 358 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

- 03.06.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
потерпілий - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

02.07.2015 року 04 годині 40 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи біля автостоянки навпроти центральної прохідної ДТЕК «Дніпроенерго Придніпровська ТЕС» по вул. Гаванській, 1 в м. Дніпропетровську, побачив розміщений там автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , білого кольору, біля якого нікого не було та в нього виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до вказаного автомобіля та , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з застосуванням сили правої руки смикнув за ручку двері водія автомобіля та відкрив їх, проникнувши до салону автомобіля, внаслідок чого спрацювала сигналізація. Перебуваючи в салоні автомобіля ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повторно, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: автотримач для мобільного телефону Nokia CR-119, який згідно товарознавчої експертизи № 661/38 від 06.07.2015 року вартістю 258 грн. та цифровий вольтметр постійного струму 0-100 V, 0,56 який згідно товарознавчої експертизи № 661/38 від 06.07.2015 року вартістю 36 грн. 27 коп. Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 294 грн. 27 коп.
Після чого, ОСОБА_3 маючи в фактичному розпорядженні автотримач для мобільного телефону Nokia CR-119 та цифровий вольтметр постійного струму 0-100 V, 0,56,належні ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, намагався зникнути з місця події, але свої умисні злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий цього ж дня приблизно о 04 годині 45 хвилин працівниками охорони ТОВ «Охоронний холдінг» ДТЕК «Дніпроенерго Придніпровська ТЕС» на місці вчинення злочину з викраденим майном.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив усі фактичні обставини викладені в установчій частині вироку, та пояснив що він 02.07.2015 року о 04 годині 40 хвилин біля автостоянки навпроти центральної прохідної ДТЕК «Дніпроенерго Придніпровська ТЕС» по вул. Гаванській, 1 в м. Дніпропетровську, побачив розміщений там автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 , білого кольору, біля якого нікого не було, він підійшов до вказаного автомобіля та смикнув за ручку двері водія автомобіля та відкрив їх, внаслідок чого спрацювала сигналізація. В салоні автомобіля ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 викрав автотримач для мобільного телефону та цифровий вольтметр постійного струму танамагався зникнути з місця події, але був затриманий працівниками охорони ТОВ «Охоронний холдінг» ДТЕК «Дніпроенерго Придніпровська ТЕС» на місці вчинення злочину з викраденим майном.

В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнав свою провину та щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.36). На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває (т.1 а.п.36, 37), маючого малолітню дитину 2009 року народження (т.2 а.п.12), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, виключно у виді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК УКраїни.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 03.06.2015 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 5 (п"ять) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін, після чого скасувати.

Початок строку відбування покарання рахувати з 02.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 184,14 грн., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №661/38 від 06.07.2015 року.

Речові докази по справі:

- автотримач для мобільного телефону Nokia CR-119, та цифровий вольтметр постійного струму 0-100 V, 0,56 - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1