Справа № 128/495/15-к
УХВАЛА

13 травня 2008 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

В складі судді Ганкіної І.А.

При секретарі Шеванюк О.О.

При прокурорі Славінському С.С.

адвокаті ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниця заяву засудженого : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, має двох неповнолітніх дітей, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніш судимого:

19.05.1997р. Приморським районним судом м.Одеса за ст.222 ч.3 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнився по амністії 28.08.1997р.;

23.03.2000р. Теплодарським міським судом м.Одеса за ст.140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився умовно-достроково 25.09.2000р.;

15.10.2003р. Теплодарським міським судом м.Одеса за ст.185 ч.3 КК України до 4 років 3 місяців 2 днів позбавлення волі, звільнився 15.07.2005р. по відбуттю покарання;

є засудженим 15.06.2010р. Овідеопольським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3,185 ч.5, 304 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією, -

· про застосування умовно-дострокового звільнення, -

Встановив:

ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком від 15.06.2010р. постановленим Овідеопольським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3,185 ч.5, 304 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про застосування ст.81 КК України, а саме, умовно-дострокового звліьнення.

В судовому засіданні, засуджений ОСОБА_2, свою заяву підтримав на підставах зазначених у ст.81 КК України та просить врахувати, що має 4-х неповнолітніх дітей, двоє з яких у шлюбі, та хворіє на остеохондроз. Також зазначив, що переніс перелом нижніх хребців у квітні 2014р. та потребує лікування, яке колонія надати йому не може.

Адвокат ОСОБА_1 заяву засудженого підтримав та просить врахувати, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення та ще 23.01.2015р. отримав право на застосування ст.81 КК України.

Від Спостережної комісії при ВРДА поступила заява, за якою Спостереждна комісія при ВРДА просить проводити слухання справи у відсутність представника комісії. У вирішенні заяви покладаються на думку суду.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви, так як засуджений не довів свого виправлення.

Як встановлено з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_2 відбуває покарання за вироком від 15.06.2010р. постановленим Овідеопольським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3,185 ч.5, 304 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку з 23.04.2008р. Кінець строку 23.04.2017р.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_2 перебуває з 23.04.2008р. В Стрижавську ВК №81 прибув 30.12.2013р. з Бердичівської ВК №70, де за час утримання мав 3 стягнення, та 5 заохочень. На виробництві установи не працевлаштований. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не бере.

За час відбування покарання даний засуджений зарекомендував себе посередньо, має 5 заохоченнь та 4 стягнення, в тому числі за порушення вимог утримання, а саме, вилучення заборонених предметів 1 раз, та вилучення мобільного телефону та сім-карток, за що було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді 15 діб ДІЗО. Заохочення отримані за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Останне заохочення застосовано 11.07.2013р., після чого засудженим було скоєно дисциплінарне порушення, за що він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності 06.05.2014р. за відсутність нагрудного знаку.

За характеристикою переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 23.10.2012р. За протоколом Спостережної комісії №3 від 17.01.2014р. було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як засудженому що не стає на шлях виправлення. Застосуванню ст.82 КК України заміні невідбутої частини покарання більш м»яким, за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 23.04.2014р. За протоколом Спостережної комісії №11 від 07.05.2014р. було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України як засудженому, що не став на шлях виправлення. Умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками підлягав по відбуттю 3/4 строку покарання 23.01.2015р.

Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи суд враховує, що у відповідності до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення до осіб, які відбувають покарання у вигляді побавлення волі може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.п.2,17 Постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002р. №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання" застосування ст.81,82 КК України є можливім лише після всебічного аналізу даних щодо особи, та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому суд враховує ставлення засудженого до скоєного злочину, ставлення до праці, додерження ним вимог режиму за весь час відбуття покарання, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Виходячи з даних нормативних положень, суд враховує, що засуджений ОСОБА_2 за формальними ознаками підлягав застосуванню ст.81 КК України по відбуттю 3/4 строку покарання 23.01.2015р. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Однак, за весь час утримання в виправних установах, засуджений 4 рази допускав порушення умов утримання, за що 4 рази притягався до дисциплінарної відповідальності двічі за вилучення заборонених предметів, з застосуванням 15 діб арешту за постановою від 2.10.2010р. Остане дисциплінарне стягнення за перебування без нагрудного знаку було застосвано до засудженого 06.05.2014р.

Засуджений ОСОБА_2 має 5 заохочень, однак після отримання останього з них 11.07.2013р., отримав дисциплінарне стягнення 06.05.2014р., що не свідчить про сумлінну поведінку засудженого за весь час відбуття покарання.

Засуджений ОСОБА_2 не є працевлаштованим на виробницві, чи на більш полегшених видах робіт та не залучався до програм деференційованого виховного впливу. За характеристикою СВК №81 ОСОБА_2 характеризується посередньо. До суспільно-корисної праці також ставиться посередньо, ініціативу не проявляє.

Також суд враховує, що раніш до засудженого вже застосовувалося умовно-дострокове звільнення 25.09.2000р. за вироком від 23.03.2000р. постановленим Теплодарським міським судом м.Одеса за ст.140 ч.2 КК України, після чого засуджений знову було вчинено умисний злочин, середньої тяжкості, в строк непогашеної судимості.

Тому, враховуючи вище вказане, обставини встановлені з матеріалів особової справи, суд вважає, що засуджений не довів достатність підстав для застосування до нього умовно-дострокового стягнення, в зв»язку з чим клопотання засудженого до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.539 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про застосування до нього ст.81 КК України та умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання за вироком від 15.06.2010р. постановленим Овідеопольським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3,185 ч.5, 304 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: