У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кузьменко О.Т., Шевченко Т.В.,

за участю прокурора
потерпілого та захисника

Морозової С.Ю., ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 17 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та захисника
ОСОБА_3 на постановлені судові рішення,

в с т а н о в и л а:

вироком Жовтневого районного суду
м.Харкова від 24 березня 2006 року засуджено до позбавлення волі

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимого
29.08.2003 р. за ч.4 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі, а на
підставі ст.75 КК України звільненого від відбування з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки,

-за ч.1
ст.115 КК України на 14 років;

-за ч.4
ст.185 КК України на 8 років, на підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів на 14 років, а на підставі ст.71 КК України частково приєднано 1 рік
невідбутого покарання за попереднім вироком і остаточно призначено на 15 років,

а також
засуджено ОСОБА_4, який вирок у касаційному порядку не оскаржив і щодо якого не
внесено касаційне подання.

Постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 3.630 грн. матеріальних
збитків, на користь ОСОБА_2 18.228,69 грн. матеріальних збитків та 1.830,69
грн. судових витрат.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 102,50
грн. щомісяця до досягнення ним 18 років та 50.000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 25 червня 2007 року вирок змінено.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 по 915,23 грн. судових витрат з кожного, з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_5 784,84 грн. витрат, пов”язаних із похованням, а в частині
стягнення із засуджених 3.630 грн. матеріальних збитків на користь ОСОБА_5
вирок скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд в порядке
цивільного судочинства.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено
за вчинення злочинів за наступних обставин.

9 лютого 2004 року о 18 год. ОСОБА_1
згідно з попередньою домовленістю про виконання робіт щодо транспортування
вантажу, зустрівся із ОСОБА_7, який керував автомобілем “Форд-Транзит” і на
якому вони попрямували на виїзд із міста. Приблизно о 21 год. в районі
Коксового заводу м.Харкова ОСОБА_1, знаходячись в кабіні зазначеного
автомобіля, після сварки, що виникла з приводу оплати послуг транспортування
вантажу, на грунті виниклих неприязних відносин завдав ОСОБА_7 ножем, який
знаходився в автомобілі, множинні колото-різані поранення голови, шиї, тулуба і
кінцівок, внаслідок чого настала смерть потерпілого.

Після умисного вбивства ОСОБА_7
засуджені, за попередньою змовою між собою, викрали автомобіль потерпілого,
ОСОБА_4 перегнав його на подвір'я родичів ОСОБА_1 в с.Бражники Нововодолазького
району, де згодом вони вдвох його розібрали і частково збули запчастини.

У касаційних скаргах:

засуджений ОСОБА_1 просить
перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 на ст.118 КК України як умисне вбивство
при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки стверджує, що потерпілий
першим почав йому завдавати удари ножем у плече і руку і він вимушений був
захищатися; пом”якшити покарання за ч.4 ст.185 КК України, а в частині
вирішення цивільних позовів скасувати судові рішення і направити справу на
новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В доповненнях до касаційної скарги
ОСОБА_1 зазначає, що обмовив себе внаслідок застосування недозволених методів
ведення слідства. Досудове й судове слідство проведено неповно і однобічно, з
іншими порушеннями вимог кримінально-процесуального закону. Висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи; судом неправильно застосовано
кримінальний закон і призначено надто суворе покарання. Просить в частині його
засудження за ч.1 ст.115 КК України направити справу на додаткове
розслідування, а за ч.4 ст.185 КК України пом'якшити покарання;

потерпілий ОСОБА_2 вважає, що
вбивство його сина ОСОБА_7 вчинене групою осіб, з корисливих мотивів, з
особливою жорстокістю і дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 п.п.4,6,12 ст.115
КК України. Просить направити кримінальну справу на додаткове розслідування;

захисник ОСОБА_3 зазначає, що
досудове і судове слідство по справі проведено неповно, однобічно, з
порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, у тому числі застосуванням
недозволених методів слідства до ОСОБА_1. Висновки суду, викладені у вироку, не
відповідають фактичним обставинам справи, а призначене покарання не відповідає
ступеню тяжкості вчиненого і особі ОСОБА_1. За змістом скарги захисник просить
пом'якшити ОСОБА_1 покарання за ч.4 ст.185 КК України, а в частині його
засудження за ч.1 ст.115 КК України скасувати постановлені судові рішення і
направити справу на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача, захисника
ОСОБА_3, яка просила задовольнити її скаргу та скаргу засудженого ОСОБА_1,
потерпілого ОСОБА_2, який просив задовольнити його скаргу, думку прокурора, яка
просила частково задовольнити касаційну скаргу потерпілого і направити
кримінальну справу на додаткове розслідування, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що в задоволенні
всіх касаційних скарг слід відмовити за таких підстав.

Висновок про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у
судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями самого ОСОБА_1 про обставини
вчиненого, а саме про те, що конфлікт з потерпілим виник внаслідок
непорозуміння щодо оплати перевозки вантажу і він ножем завдав ОСОБА_7 декілька
ударів в шию, грудну клітку і спину. За допомогою ОСОБА_4 перегнав автомобіль
на подвір'я своїх родичів, де вдвох його розібрали і частину деталей продали.

Такі показання ОСОБА_1 підтвердив як
в ході проведення відтворення обстановки і обставин події, так і при його
допиті в якості підозрюваного і обвинуваченого.

Згідно з даними, що містяться у
висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_7 настала від гострої
крововтрати в результаті колото-різаних поранень голови, шиї, тулуба і
кінцівок.

Доводи у касаційній скарзі
потерпілого ОСОБА_2 про вчинення даного злочину групою осіб з корисливих
мотивів і особливою жорстокістю, аналогічні доводам апеляційної скарги,
ретельно перевірялись апеляційним судом і визнані безпідставними. Будь-яких
доказів про причетність до вбивства ОСОБА_7 інших осіб, крім ОСОБА_1, а також
вчиненого з корисливих мотивів з особливою жорстокістю, в матеріалах справи
немає.

Вивченням матеріалів справи не
виявлено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть
скасування постановлених по справі судових рішень, у тому числі й тих, які б
були пов'язані із застосуванням недозволених методів ведення слідства щодо
ОСОБА_1 та які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно
розглянути справу та постановити законний, обгрунтований і справедливий вирок.
Докази, зібрані у справі, є належними, відповідають вимогам допустимості,
достатності і достовірності.

Тому доводи у касаційних скаргах
засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_3
про застосування на досудовому слідстві недозволених методів ведення слідства
та порушень інших вимог кримінально-процесуального закону необгрунтовані.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про
вчинення ним вбивства ОСОБА_7 при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки
потерпілий першим завдав йому декілька ударів ножем в руку і плече, то вони
спростовуються висновком судово-медичної експертизи про відсутність у
засудженого будь-яких тілесних ушкоджень, у тому числі на кінцівках.

Відповідно до фактичних обставин,
встановлених судом, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 та ч.4 ст.185 КК України
кваліфіковані вірно, а покарання йому призначено відповідно до вимог ст.65 КК
України з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності вчиненого,
даних про його особу та обставин, що обтяжують і пом'якшують покарання.

Цивільні позови у справі вирішені
відповідно до вимог закону з урахуванням моральних страждань сім'ї загиблого і
вартості викраденого автомобіля.

З огляду на наведене, підстав для
направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування в частині
засудження ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК України, про що йдеться у касаційних
скаргах засудженого і захисника ОСОБА_3, колегія суддів не вбачає, як і підстав
для пом'якшення йому покарання за ч.4 ст.185 КК України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційній скарги засудженого ОСОБА_1,
потерпілого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок
Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 березня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2007 року щодо ОСОБА_1
- без зміни.

Судді:

Кузьменко О.Т. Скотарь
А.М. Шевченко
Т.В.