ун. № 759/7558/15-к
пр. № 1-кп/759/498/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарях -ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001773, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нове Місто Монастерищенського району Черкаської обл., українця, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

05.05.2008р. Монастерищенським районним судом Черкаської обл. за ч.1 ст.190 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки;

16.08.2011р. Києво-Святошинським судом Київської обл. за ч.1 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.3 ст.190, ч.3 ст.191, ст.ст. 69, 70 КК України до обмеження волі на строк 3 роки 3 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 19.02.2015 року, приблизно о 17.00 год., керуючи на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 та посвідчення водія серії НОМЕР_2 , технічно-справним автомобілем «ДЕУ Ланос» номерний знак НОМЕР_3 , рухався у правій смузі руху по вул.Симиренко зі сторони бул.Кольцова, в напрямку вул.Г.Барського в м.Києві, зі швидкістю приблизно 20 км/год.

В цей же час проїзну частину вул.Симиренко в м.Києві, зі сторони ринку «Елерон», в напрямку будинку №10, по нерегульованому пішохідному переході, з ліва на право по ходу руху водія ОСОБА_4 став переходити пішохід ОСОБА_6 , у темпі звичайної ходи.

Зупинившись перед нерегульованим пішохідним переходом для надання переваги у русі пішоходам, які перетинали проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході біля буд.№ 10 по вул.Симиренко, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «ДЕУ Ланос» номерний знак НОМЕР_4 , перед початком руху проявив неуважність, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав змоги закінчити перехід пішоходу по нерегульованому переходу, внаслідок чого передньою лівою частиною, керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 15.04.2013 року:

- п. 1.5 згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3 (б), який зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;

- п.10.1 згідно якого водій зобов`язаний перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 18.1 згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 511/Е від 08.04.2015 року були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита травма правої гомілки: у вигляді перелому латерального виростку правої великогомілкової кістки, яка за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу; а також садна кінцівок.

Порушення водієм ОСОБА_4 , правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 19.02.2015 року, приблизно о 17год. він, керував автомобілем «Деу Ланос», освітлення проїзної частини було недостатнє, тому не помітив пішохода, який переходив дорогу по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу. Після ДТП надав потерпілій допомогу. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення перед потерпілою.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням висновку експерта та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України вірна, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії невеликої тяжкості, необережну форму вини та наслідки вчиненого діяння, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, думку потерпілої, щодо призначення покарання та вважає за необхідне обрати покарання у виді штрафу.

Враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який неофіційно працює водієм, що є єдиним джерелом доходу для нього та його сім`ї, відсутність можливості отримання іншого заробітку, зважаючи на щире каяття у вчиненому, те, що обвинувачений попросив вибачення у потерпілої, яка не має до нього жодних претензій матеріального та морального характеру, суд вважає за можливе обмежитись призначенням лише основного покарання та не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень на користь держави, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази по справі: автомобіль «ДЕУ Ланос», зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , який залишений на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - повернути належному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: