Справа № 544/690/15-к
№ пров.1-кп/544/65/2015
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
іменем України
30 квітня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 27.03.2015, за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пирятин Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працює, не одружений, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 27 березня 2015 року близько 18-00 години перебував в приміщенні магазину Продукти-24 ТОВ АТБ-Маркет, що знаходиться за адресою: м.Пирятин Полтавської області, вул..Сумська, 1А, де працював охоронцем. Побачивши, що покупець ОСОБА_4 під час розрахунку за покупки забула в магазині кредитну картку ПАТ ПриватБанк, у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел та скориставшись можливістю переглянути відеозаписи з камер відеоспостереження магазину, переглянув відеозапис, зафіксований під час розрахунку за покупки потерпілою своєю карткою та введення останньою пін-коду картки в терміналі, вирахував таким чином пін-код картки. Того ж дня о 20 години 02 хвилини ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, знаючи пін-код банківської картки ОСОБА_4 , та маючи вільний доступ до банкомату, який знаходиться в магазині, зняв з рахунку картки грошові кошти в сумі 2500грн. Після скоєного ОСОБА_5 залишив місце події, викрадене обернув у свою власність та розпорядився ним на свій розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 заподіяний матеріальний збиток на суму 2500грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 квітня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, під час досудового розслідування та зобов`язався визнати себе винним у судовому засіданні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, відшкодована потерпілій у повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про можливість затвердження в підготовчому судовому засіданні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 22 квітня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання за даним законом у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1