ВИРОК

Ім'ям України

12 квітня 2007 року Бершадський
районний суд

Вінницької області

В складі
головуючого Гуцола
В.І.

при секретарі Гончар
С. С.

з участю
прокурора Данішевської
Т. М.

адвокатів ОСОБА_1
, ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий народився і живе в с. Кочержинці
Уманського району Черкаської області,
громадянин України, українець, освіта вища,
не працюючий, неодружений, раніше судимий 23.06.2005 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області
по ст.
ст. 263 ч.1, 186
ч.3 КК України до 4 років
позбавлення волі з іспитовим строком 3
роки, в скоєнні злочину
передбаченого ст. 286
ч. 2 КК
України, суд,

ВСТАНОВИВ:

16
квітня 2005 року біля 20 год. 45 хв. в с. Джулинка Бершадського району
Вінницької області підсудній ОСОБА_3 ,
керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, належним ОСОБА_4, під час виникнення небезпеки для руху у
вигляді мотоцикла «Мінськ» без номерних знаків з несправними освітлювальними
приладами під керуванням ОСОБА_5, який
рухався в зустрічному напрямку по центру проїжджої частини дороги, в порушення п.12.3 Правил дорожнього руху
України, який зобов'язує водія у разі
виникнення небезпеки для руху, яку він
об'єктивно спроможний виявити, негайно
вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не вжив відповідних заходів, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «Мінськ»
під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок цього зіткнення ОСОБА_5 отримав тілесні
ушкодження у вигляді ссадин на обличчі і кінцівках, забійної рани на правій гомілці, синців на тулубі, крововиливу в м'які тканини голови, струсу-забою легенів, переломів лонних та сідничних кісток, розриву лонного зчленування, від котрих ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер в
Бершадській ЦРЛ.

Підсудній
ОСОБА_3 свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав частково, пояснив,
що 16.04. 2006 року він
на автомобілі своєї матері НОМЕР_1 рухався по с. Джулинка з м. Умань в сторону
м. Бершадь. Коли проїхав залізничний переїзд,
рухався на ближньому світлі фар,
швидкість була біля 40
км/год. Раптом на своїй смузі руху
на відстані біля 10-15
метрів перед

собою побачив мотоцикл без коляски, котрий рухався без світла назустріч йому. Він різко
повернув кермо ліворуч, виїхав на
зустрічну смугу руху і нажав на гальма. Мотоцикл в цей час також виїхав на цю ж
смугу руху і сталося зіткнення. В цей день біля 18 години він випив вдома пляшку пива. Після зіткнення він
виїхав на свою смугу руху і зупинився,
коли вийшов з машини, то
побачив, що на обочині з лівої сторони
дороги лежить хлопець, який був живий.
Свою вину визнає частково, тому, що виїхав на смугу руху мотоцикла, щоб уникнути зіткнення. В скоєному розкаюється.

Крім
часткового визнання вини самим підсуднім,
його вина в інкримінованому злочині
підтверджується слідуючими доказами по справі у їх сукупності.

Поясненнями
потерпілого ОСОБА_5, згідно з
якими, 16.04.2006 р. він відмічав з товаришами день народження, при цьому вживав алкогольні напої. Потім він
взяв свій мотоцикл «Мінськ» і поїхав на кладовище провідати могилу свого брата.
їхав зі швидкістю біля 40 км/ год посередині дороги, орієнтуючись на лінію розмітки через погане
світло в мотоциклі. Метрів за 100
він побачив, що залізничний переїзд
переїхала легкова машина і рухаючись по середині дороги їхала прямо на нього.
Побачивши це, він різко повернув
праворуч на свою смугу руху а автомобіль також різко повернув на його смугу
руху, де й сталось зіткнення /а.с. 14/.

Показами
потерпілого ОСОБА_6, згідно з якими він
є батьком ОСОБА_5, згідно з якими в сина
було посвідчення водія категорії «В» і «С».
Від отриманих 16.04.2006
року травм син помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Оскільки матеріальна та немайнова шкода йому відшкодована, претензій до ОСОБА_3 не має. При обранні покарання ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

Показами
потерпілої ОСОБА_7 , згідно з якими загиблий ОСОБА_5 був її чоловіком, з яким в неї є дитина. Оскільки заподіяна
шкода їй відшкодована, позов про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди вона заявляти не буде. При
обранні покарання підсудному вона покладається на розсуд суду.

Показаннями
свідка ОСОБА_8 , згідно з якими 16.04.2006 року біля 20год.
45 хв вона була на
подвір'ї свого господарства і почула як в напрямку до переїзду їде мотоцикл.
Світла вона не бачила. Коли мотоцикл доїхав до її господарства, вона почула,
як щось сильно гупнуло і рев мотора зник. Коли вийшла на вулицю, то побачила,
що навпроти воріт її господарства через дорогу лежав хлопець, а праворуч від її воріт з краю дороги стояв
легковий автомобіль.

Протоколом
огляду місця події та планом- схемою до нього,
з котрих видно що зіткнення легкового автомобіля та мотоцикла сталося на
смузі руху мотоцикла, сліди
тормозіння автомобіля відсутні.

Протоколом
огляду транспорту - автомобіля
НОМЕР_1, з котрого видно, що рульове управління та система гальмування
знаходяться в технічно справному стані.

Висновком
судово-медичної експертизи №
54 від 26.04.2006 р. згідно
з якими ОСОБА_5 отримав тілесні пошкодження у вигляді саднин на обличчі та
кінцівках, забійної рани на правій
гомілці, синців на тулубі, крововиливів в м'які тканини голови, струсу -
забою легенів, переломів лонних та
сідничних кісток, розриву лонного зчленування, його смерть настала внаслідок важкої
політравми, що супроводжувалась закритою
черепно-мозковою травмою -
струсом головного мозку, закритою
травмою органів грудної порожнини -
забоєм легенів, закритою

травмою тазу з порушенням тазового кільця - розривом лонного зчленування, переломом лонних та сідничних кісток з
послідуючими численними розривами судин і внутрішньо-тканьовою кровотечею, які в своєму перебігу ускладнились набряком
легенів з послідуючою дихальною недостатністю,
гострою крововтратою, що призвели
до розвитку гемолітичного шоку, який і
явився причиною його смерті. Всі отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження стоять у
причинному зв'язку з його смертю. Можливість утворення цих тілесних пошкоджень
при обставинах, вказаних в постанові про
призначення експертизи, не виключається.

Дослідивши
всі матеріали, зібрані по справі та
оцінивши всі докази у їх сукупності, суд
вважає, що дії ОСОБА_3 по
ст. 286 ч. 2 КК України
кваліфіковані вірно, як порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинили смерть потерпілого.

При
призначенні покарання ОСОБА_3 суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого ним по необережності злочину, його особу,
що він позитивно характеризується по місцю проживання, хворіє ,
має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька,
інваліда 1 групи.

Обставинами, що пом'якшують міру покарання
підсудньому, суд враховує що підсудній
добровільно повністю відшкодував заподіяну злочином шкоду, щиро кається у вчиненому.

Обставин, що обтяжували б покарання по справі не
встановлено. Суд не враховує якості обставини,
що обтяжує покарання підсудному стан алкогольного сп'яніння, оскільки по справі не добуто переконливих
доказів знаходження його в такому стані,
що могло б вплинути на скоєння ним дорожньо-транспортної події.

Виходячи
з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для
виправлення підсуднього та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання
до нього покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи
те, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин з необережності і на той
час з дня вчинення першого злочину минув тривалий час, протягом якого засуджений позитивно
характеризувався по місцю проживання,
його молодий вік та стан здоров'я,
а також наявність утриманців, суд
визнає за можливе застосувати до нього ст. .75 КК України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку.

Оскільки
ОСОБА_3 не відбув призначеного йому
покарання по вироку Уманського міськрайсуду Черкаської області від 23.06.2005 року по ст. . ст. 263 ч.1, 186
ч.3 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі, керуючись ст. . 71 КК
України до покарання за цим вироком підсудньому ОСОБА_3 слід частково приєднати невідбуту частину
покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 286
ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком
на три роки.

На
підставі ст. 71 КК
України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків визначити шляхом
часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком
Уманського міськрайсуду Черкаської області від 23.06.2005 року по ст. ст. 263 ч.1. 186 ч.3 КК України у
вигляді чотирьох років позбавлення волі до покарання за цим вироком у вигляді
п'яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на три роки.

На
підставі ст. 75 КК України
звільнити з випробуванням ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді
п'яти років позбавлення волі з іспитовим строком три роки.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити із утримання
під вартою на підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту
його проголошення.