Справа № 206/206/1514/15-к
Провадження № 1-кс/206/157/15

У Х В А Л А

"24" березня 2015 р. слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.03.2015 року у кримінальному провадженні №0000297 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 Кримінального кодексу України,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

встановив:

20.03.2015 року (п`ятниця) до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшла зазначена скарга.

Заявник ОСОБА_3 стверджує, що йому було неправомірно відмовлено у визнанні потерпілим, оскільки внаслідок невиконання рішення суду про поновлення на роботі в ДЮСШ №11 зі встановленням навантаження 36 годин на тиждень, яке не було виконано саме в частині встановлення вказаної кількості годин, йому була завдана матеріальна шкода, що виразилася у суттєво менших нарахуваннях та виплатах заробітної плати. Просив скаргу задовольнити та наполягав на розгляді скарги по суті.

Слідча вважала прийняте нею процесуальне рішення правильним, оскільки склад кримінального правопорушення за ст. 382 КК України є злочином проти правосуддя, а не трудових чи інших прав громадянина. Слідство проведено ретельно і добросовісно, допитані свідки, витребувано та одержано необхідні докази і документи.

Прокурор з приводу рішення слідчої про відмову у визнанні потерпілим підтримав та вважав його законним і обґрунтованим, оскільки особу можливо визнавати потерпілою у кримінальних провадженнях за ознаками кримінальних правопорушень, які передбачають наявність моральної чи матеріальної шкоди особі. Крім того, при поновленні на роботі у 2011 році стосовно ОСОБА_3 керівником ДЮСШ №11 було видано наказ про встановлення саме навантаження у 36 годин на тиждень. У 2012 році це навантаження дійсно було зменшено на підставі рішення комісії, до компетенції якої віднесено визначення навантеження на тренерів, в тому числі стосовно ОСОБА_3 , тому заявнику жодної шкоди спричинено не було.

Також слідчому судді надано постанову слідчої ОСОБА_4 від 23.03.2015 року про закриття кримінального провадження №0000297 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 Кримінального кодексу України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до пункта 18 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Пунктом 10 частини першої статті 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Відповідно до пункта п`ятого частини першої статті 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповдальності.
Отже, на теперішній час досудове розслідування закінчено, хоча скаргу подано до закриття кримінального провадження.
При цьому нормами КПК України не передбачено такої форми розгляду скарги на відмову у визнанні потерпілим, як закриття провадження за скаргою, крім як у випадку скасування оскаржуваної постанови прокурором, чого у даному кримінальному провадженні не відбулося, або залишення без розгляду.
Відповідно до частини другої ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Оглянувши матеріали кримінального провадження, схиляюся до думки, що доводи слідчого та прокурора про відсутність можливості заподіяння ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди саме кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 382 КК України, знаходять своє підтвердження, оскільки диспозиція даної норми не передбачає наявності такої шкоди.
Отже у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.03.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000297 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 Кримінального кодексу України, відмовити.

Ухвала слідчого судді відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1