АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та діючих в його інтересах адвокатів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальне провадження № 0002912 за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хрещатик Заставнівського району Чернівецької області та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3-х (трьох) місяців арешту.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишено обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно вироку районного суду, 12 листопада 2014 року приблизно о 04 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на розі вулиць Підгаїцької та Левандової м. Чернівців, переслідуючи
Провадження №11-кп/794/198/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_11
корисливу мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та погрожуючи застосуванням насильства, демонструючи камінь в руці, схопив ОСОБА_14 лівою рукою за шию та почав вимагати у останньої та ОСОБА_13 грошові кошти.
ОСОБА_13 , побоюючись застосування щодо неї фізичного насильства, дістала із сумочки гроші в сумі 400 грн. і ОСОБА_6 вирвав їх з рук.
Після цього ОСОБА_6 відкрито заволодів майном ОСОБА_14 , вирвавши з її рук мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 200 гривень із сім картою, на рахунку якої були гроші в сумі 12 гривень, а також жіночу сумочку, вартістю 200 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн., паспорт громадянина України, свідоцтво про народження дитини, квитанції з ломбарду, тобто всього відкрито заволодів майном ОСОБА_14 на загальну суму 1942 гривні.
ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
На вказаний вирок суду першої інстанції заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду щодо ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку із м`якістю призначеного покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ухвалити новий вирок, яким визнати останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2-х років позбавлення волі.
При цьому посилається на те, що районним судом при призначенні покарання ОСОБА_6 у вироку було перелічено, але в недостатній мірі враховано те, що останній раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив тяжкий, умисний, корисливий злочин щодо двох жінок, за яке передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 та діючих в його інтересах адвокатів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які просили вирок районного суду залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, розглянувши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги та перевіривши її доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Апеляційним судом встановлено, що згідно вироку районного суду, 12 листопада 2014 року приблизно о 04 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на розі вулиць Підгаїцької та Левандової м. Чернівців, переслідуючи корисливу мету, направлену на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та погрожуючи застосуванням насильства, демонструючи камінь в руці, схопив ОСОБА_14 лівою рукою за шию та почав вимагати у останньої та ОСОБА_13 грошові кошти.
ОСОБА_13 , побоюючись застосування щодо неї фізичного насильства, дістала із сумочки гроші в сумі 400 грн. і ОСОБА_6 вирвав їх з рук.
Після цього ОСОБА_6 відкрито заволодів майном ОСОБА_14 , вирвавши з її рук мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 200 гривень із сім картою, на рахунку якої були гроші в сумі 12 гривень, а також жіночу сумочку, вартістю 200 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1500 грн., паспорт громадянина України, свідоцтво про народження дитини, квитанції з ломбарду, тобто всього відкрито заволодів майном ОСОБА_14 на загальну суму 1942 гривні.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд, скориставшись правом ст. 349 КПК України, проти якого не заперечували учасники провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Колегією суддів при перевірці вироку суду І інстанції було встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і дії ОСОБА_6 вірно кваліфікував за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж) поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Також висновок районного суду про доведеність винуватості останнього у скоєнні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає сукупності зібраних у матеріалах кримінального провадження доказів, яким дана правильна юридична оцінка і які ніким не оспорюються.
За таких обставин, висновки суду щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.
Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_6 районний суд, не в достатній мірі дотримався вимог до ст. 65 КК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та вимог ст. 65 КК україни, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, як вбачається із наданих матеріалів кримінального провадження, районний суд при винесенні вироку щодо ОСОБА_6 вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме, що воно відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, районним судом вірно було враховано те, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, на обліку у Чернівецькій обласній психоневрологічній лікарні не перебуває, але перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з 2014 року, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, по місцю проживання характеризується посередньо, його стан здоров`я, має на утриманні малолітню дитину та те, що він вибачився перед потерпілими, а також обставини, які спонукали обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання районним судом враховано його щире каяття, вибачення перед потерпілими, повне визнання ним своєї винуватості, відшкодування заподіяної шкоди, стан здоров`я.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що районним судом не в достатній мірі було враховано те, що у відповідності до вимог ст. 12 КК України ОСОБА_6 вчинив тяжке, умисне, корисливе кримінальне правопорушення щодо двох жінок, за яке передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, будучи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, останній в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, по місцю проживання характеризується посередньо.
Судова колегія вважає, що за таких обставин, призначене районним судом покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією вищевказаної статті, а саме, у виді 3-х (трьох) місяців арешту, не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, тому вирок районного суду в цій частині підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст.ст. 409 ч.2, 414, 420 ч.1 п.1 КПК України, а подана прокурором апеляційна скарга частковому задоволенню.
За наявності вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 186 ч.2 КК України, а саме, у виді одного року позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді 3-х (трьох) місяців арешту скасувати та ухвалити свій вирок.

Визнати винуватим ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі.

Обрану міру запобіжного заходу ОСОБА_15 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Взяти під варту ОСОБА_6 в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 09 червня 2015 року.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін

Вирок суду може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_11
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3