19.12.2014
Справа № 469/1214/14-к
1-кп/469/121/14
У Х В А Л А

19 грудня 2014 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у колегіальному складі професійних суддів:

головуючого судді- ОСОБА_1
суддів: - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю:
секретаря- ОСОБА_4
прокурора- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника- ОСОБА_7
потерпілого- ОСОБА_8
законного представника
неповнолітнього потерпілого- ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка кримінальне провадження №0000323 від 11.06.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000323 від 11.06.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 30.06.2014 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 26.08.14 р., який ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.08.2014 року та від 26.09.2014 року було продовжено відповідно до 28.09.2014 року та 26.10.2014 року (а.с.73-74, 75-76, 77).

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 було продовжено до 20 грудня 2014 року (Т.1, а.с.81-82).

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що обраний стосовно обвинуваченого запобіжний захід закінчується 20.12.2014 року. Однак, обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від суду та продовжити свою злочинну діяльність.

На даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який не встановлено, ризики, передбачені у ч.1 ст.177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та його продовженні у ході досудового розслідування кримінального провадження, не зменшилися та не відпали.

Кримінальне правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Посилаючись на наведене, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою терміном на два місяці.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечили. Просять суд змінити ОСОБА_6 обраний стосовно нього запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що вина ОСОБА_6 у інкримінованому йому злочині недоведена.

Потерпілий та законний представник неповнолітнього потерпілого клопотання прокурора підтримали. Вважають, що для його задоволення наявні підстави.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судове провадження по справі не закінчено, і 20.12.2014 року закінчується обраний стосовно обвинуваченого строк тримання під вартою.

Згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000323 від 11.06.2014 року ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні трьох злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України, з яких злочин, передбачений п.6 ч.2 ст.115 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за його вчинення санкцією п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 30.06.2014 року обвинуваченому ОСОБА_6 , з урахуванням ризиків, передбачених п.п.2,5 ч.1 ст.177 КПК України, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 26.08.14 р., який ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.08.2014 року та від 26.09.2014 року було продовжено відповідно до 28.09.2014 року та 26.10.2014 року (а.с.73-74, 75-76, 77), а Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2014 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 було продовжено до 20 грудня 2014 року (Т.1, а.с.81-82).

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому діянні за п.6 ч.2 ст.115 КК України, не визнає.

Кримінальне провадження не закінчене, і на даній стадії судового розгляду залишаються бути недопитаними свідки, в зв`язку з чим існує загроза, що ОСОБА_6 , у випадку його звільнення з-під варти зможе незаконно вплинути на зазначених осіб, а також переховуватися від суду.

Крім того, суд враховує, що ризики, які були зазначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 30.06.2014 року (а.с.73-74) не зменшилися та не перестали існувати, а вчинення трьох злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України свідчить про його стійку злочинну спрямованість та існування ймовірності продовження ним злочинної діяльності.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги особу обвинуваченого, дії якого представляють підвищену суспільну небезпеку, що в суду є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може залишити місце проживання, ухилитися від суду; вчиняти інші протиправні діяння, зокрема, здобувати собі як ніде не працююча особа матеріальні засоби для існування, суд вважає, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, в т.ч. домашнього арешту, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Дійшовши такого висновку суд не приймає до уваги доводи захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого та необхідності зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки оцінку доказам обвинувачення суд надає у нарадчій кімнаті при ухваленні рішення, а судовий розгляд даного кримінального провадження ще не закінчено. Крім того, на даній стадій судового розгляду ще недопитаними залишаються бути свідки обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,183,ч.3 ст.331, ст.372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Миколаївському СІЗО на 2 місяці - до 19 лютого 2015 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, надіслати начальнику Миколаївського СІЗО.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: