Справа № 515/167/15-к
Провадження № 1-кп/515/307/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

27 квітня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2015 року, близько 16 год.00 хв. ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в дворі домоволодіння АДРЕСА_1 , при раптово виниклому намірі спрямованому на таємне викрадення чужого майна, пройшов на територію господарського двору, звідки викрав каністру об`ємом 10 літрів з вмістом 6 літрів дизельного палива вартістю 16 грн. 50 коп. за один літр на загальну суму 99 грн., яке належить ОСОБА_5 і направився до виходу.

Далі, ОСОБА_4 , проходячи через двір, вздовж веранди був викритий гр. ОСОБА_6 , яка побачила його через вікно і словесно намагалась припинити протиправні дії, але ОСОБА_4 , не реагуючи на дії свідка, і боючись бути затриманим, зник з місця злочину і розпорядився викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілому збиток в сумі 99 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся і прохав його суворо не карати та пояснив суду, що 06.01.2015 року він дійсно вчинив відкрите викрадення чужого майна, а саме дизельного палива в кількості 6 літрів в каністрі, яку взяв з господарського двору потерпілого ОСОБА_5 , в якого він в той день працював за наймом. Оскільки був в нетверезому стані, то не звернув уваги, що на нього кричала з вікна свідок ОСОБА_6 , намаючись припинити крадіжку. Згодом він відшкодував потерпілому шкоду за відкрито викрадене майно, з сумою збитку згоден, попросив пробачення у потерпілого і дуже шкодує про скоєне.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина також підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- витягом з кримінального провадження № 0000017 від 15.01.2015 року;

- заявами потерпілого ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та про відшкодування йому шкоди обвинуваченим.

Таким чином суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого у їх сукупності.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, посередню характеристику за місцем проживання, вчинення кримінального правопорушення вперше, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, мірою покарання ОСОБА_4 слід обрати - громадські роботи, які передбачені в якості одного із виду покарань санкцією частини першої інкримінуємої йому статті.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 /ста двадцяти/ годин громадських робіт.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту початку виконання вироку органами, які відають виконанням вказаного виду покарання.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Семенюк