НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8513/14-к
Провадження № 1-кп/0182/180/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд у складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторін провадження

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004229 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 1997р. народження, працює ПАТ НЗФ, горновим, зареєстрований АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після оповіщення за місцем своєї роботи ПАТ Нікопольський завод феросплавів 29 березня 2014р., військовозобовязаний ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 р. Про часткову мобілізацію для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду. Однак, всупереч вимог законодавства, військовозобовязаний ОСОБА_5 29 березня 2014р. близько 08.20 год. в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 , з метою ухилення від призову за мобілізацію, будучи придатним за станом здоровя для проходження військової служби та не маючі правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито від подальшого призову на мобілізацію відмовився, про що зазначив у відповідній заяві на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином, військовозобовязаний ОСОБА_5 всупереч вимого ст.. 65 Конституції України , ст.. 1, 2 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та часткову мобілізації, Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014р. Про часткову мобілізацію, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючі їх настання, умисно, будучі належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоровя для проходження військової служби та не маючі правових підстав для відстрочення від призиву на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, від подальшого призиву за мобілізацією відмовився.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно, за місцем роботи він був повідомлений про мобілізацію до збройних сил. В зазначений день - 29.03.2014р., з ранку, він з"явився до ОМВК де написав заяву що відмовляється від мобілізації. Також обвинувачений пояснив, що взагалі він не відмовлявся від призову, але в тій політичній ситуації, яка мала місце в державі кінці березня 2014р., він не розібрався, накази якого президента він повинен був виконувати.

Крім показань обвинуваченого, його вина підтверджується матеріалами кримінального провадження копією заяви обвинуваченого про відмову від мобілізації та копією облікової картки військовозабовязанного довідкою ОСОБА_5 .

За відсутністю заперечення сторін, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, дослідження інших доказів визнано не доцільним.

Вивчивши матеріали провадження, вислухавши обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст.336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.

Обставинами, які пом`якшує покарання суд визнає наявність на утримання малолітньої дитини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Обговорюючи питання міри покарання обвинуваченого, суд, на підставі ст.. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, характеристику, а також обставини що пом`якшують покарання.

Суд вважає необхідним обрати обвинуваченого міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Обвинуваченим у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування до нього амністії. Вивчивши матеріали провадження, суд приходить до висновку про можливість застосування амністії з наступних підстав :

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Він має неповнолітню дитину 1997р. народження.

На підставі п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014р. ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Позов не заявлений.

Керуючись ст. 369, 373,374 КПК України, п. в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014р., суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі п. в ч.1 Закону України Про амністію у 2014р. ОСОБА_5 звільнити від відбуття покарання

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :