Дата документу Справа № 333/7706/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/512/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333//7706/14-к
Категорія: ст. 185 ч. 2 КК України
Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003526, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014 року з апеляційною скаргою від 24.02.2015 року /а.п. 96-98/ звернувся заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 , в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 - змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; виключити із числа обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , рецидив злочинів, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у сумі 245, 70 грн. на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №1629 від 22.09.2014 року, а в решті вирок суду - залишити без змін.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що вартість проведення судової товарознавчої експертизи №1629 від 22.09.2014 року складає 245,70 грн., про що зазначено в обвинувальному акті (а.с.1-4), та документально підтверджено матеріалами кримінального провадження, які були вивчені судом, зокрема, довідкою на а.п. 53 з розшифруванням суми, тобто, як вважає апелянт, стороною обвинувачення було належним чином доведено та підтверджено наявність процесуальних витрат на залучення у ході досудового розслідування експертів спеціалізованих державних установ для проведення експертних досліджень та необхідність стягнення вказаних витрат з обвинуваченого на користь держави, проте суд, приймаючи рішення про віднесення витрат на залучення експертів за рахунок держави, порушив вимоги ст. ст. 122 ч. 2, 124 ч. 2, 126, 268 КПК України.

Також прокурор вважає, що судом необґрунтовано враховано в якості обставини, що обтяжує покарання, - рецидив злочину, у той час як неодноразовість вчинення корисливих злочинів утворює таку кваліфікуючу ознаку як повторність злочинів, у зв`язку з чим, зазначена обставина підлягає виключенню з вироку.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до одного року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2014 року, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у вигляді одного року одного місяця обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишений у виді домашнього арешту.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 1629 від 22.09.2014 року - віднесені на рахунок держави.

Вирішена доля речового доказу на підставі ст. 100 КПК України.

Як вказано у вироку суду, 21.08.2014 року, приблизно о 05.00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав зі столу мобільний телефон «Самсунг SGH - С 200 N», вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №1629 від 22.09.2014 року становить 135,00 гривень, який належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується матеріалами провадження, ніким, у тому числі, обвинуваченим, не оспорюються та є обґрунтованими.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також не оспорюється і є правильною.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на думку колегії суддів, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України і обґрунтовано на підставі вимог ст. 71 КК України часткового приєднав до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2014 року.

Доводи прокурора про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальних витрат у сумі 245, 70 грн. на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 122 КПК України, залучення сторогою обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Крім того, провадження щодо ОСОБА_7 судом розглянуто із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні за клопотанням сторін, у тому числі прокурора, досліджувались лише матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а докази щодо процесуальних витрат на залучення експерта, судом не досліджувались, оскільки ніхто не заявляв клопотання про їх дослідження.

За таких підстав, суд обґрунтовано витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 245, 70 грн. відніс за рахунок держави.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини вироку визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, рецидив злочину, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання, як таку, що обтяжує покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, злочин за який його засуджено ним вчинено повторно, у зв`язку з чим, суд не міг при призначенні обвинуваченому покарання визнавати обставиною, що обтяжує покарання, рецидив злочинів.

У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 від 24.02.2015 року задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 змінити, виключивши із вироку визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , рецидив злочину.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4