Справа № 10-123 2007 р. Головуючий у 1
інстанції: Богаченко С.І.
Постанова про порушення Доповідач:
Яременко О.Д.

кримінальної
справи

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого".
Перетятька В.О. Суддів: Голубицького С.С., Яременка О.Д. З участю: прокурора
Пітка А.Я. представників органу дізнання - Західної регіональної митниці -
Ошуста О.М. та Шоробури-Гіркої Н.С., представника скаржника - ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією
прокурора Бехти П.А., який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14
травня 2007 p.,

встановила:

Цією
постановою задоволено скаргу громадянина ОСОБА_2на постанову начальника
Мостиської митниці від 12 липня 2006 року про порушення кримінальної справи за
ст. 201 ч.1 КК України за фактом незаконного переміщення товарів - автомобілів Mercedes
SLK 200 К, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 та SMART ROADSTER,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2 через митний кордон України.

Даною
постановою скасовано зазначену вище постанову начальника Мостиської митниці від
12 липня 2006 року про порушення кримінальної справи.

Цією ж
постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом незаконного
переміщення товарів (транспортних засобів) через митний кордон України,
вчиненого у великому розмірі за ознаками злочину, передбаченого ст.201 ч.1 КК
України, на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Повернуто
ОСОБА_2 автомобілі Mercedes SLK 200 К, ідентифікаційний номер НОМЕР_1та SMART
ROADSTER, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, а також документи, які являються підставою для
здійснення митного оформлення даних автомобілів, затриманих згідно постанови
про порушення кримінальної справи.

На
постанову подано апеляцію прокурором, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції. Прокурор вважає постанову незаконною у зв'язку з
невідповідністю висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам
справи.

При
цьому прокурор зазначає,
щоОСОБА_2 в зоні митного контролю митного поста „Шегіні" Мостиської
митниці до митного контролю, як підстави для переміщення автомобілів через
митний кордон України, було подано два рахунки-фактура ( інвойси) № AS
023/05 та № AS 024/05 від 05.07.2006 року, згідно яких вартість цих
автомобілів становила: Mercedes - 12 тисяч доларів США,
SMART - 4 тисячі доларів США.
Однак під час митного контролю посадовими особами митниці у ОСОБА_2були
виявлені реальні документи щодо вартості цих автомобілів, згідно яких вартість
автомобілів становила 28 тисяч та 15,1 тисяч евро. Тобто, вказує прокурор, як підставу для переміщення
вказаних товарів (автомобілів) через митний кордон України було подано
документи, що містять неправдиві дані.

Апелянт
зазначає, що висновок суду про те, що рахунки-фактура не могли бути підставою
пропуску та розмитнення автомобілів, оскільки в них не було відміток
відповідних митних органів Німеччини і Польщі про вивезення вказаних
автомобілів за митні території вказаних держав, не відповідає дійсності. Ці
рахунки-фактура служили підставою для пропуску та розмитнення даних
автомобілів, так як відповідали даним центральної бази даних ДМСУ. В
рахунках-фактурі відмітки митних органів Німеччини і Польщі були не
обов'язковими, оскільки дані автомобілі слідували для подальшого митного
оформлення на Одеську митницю. Крім того, на момент пред'явленняОСОБА_2
документів посадовим особам митниці та проведення митного контролю ці рахунки-фактура
анульовані не були.

На
підставі викладеного прокурор в апеляції вказує, що у начальника Мостиської
митниці були приводи і підстави для порушення кримінальної справи, оскільки
наведені вище дані вказували на наявність ознак злочину.

Тому
прокурор просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким залишити скаргу ОСОБА_2без задоволення.

Заслухавши
доповідача, пояснення прокурора на підтримання поданої апеляції, заслухавши
представників органу дізнання, котрі нічого не змогли пояснити з приводу
проходженняОСОБА_2 митного контролю, вислухавши представника скаржника, який
вважає постанову суду першої інстанції законною та просив відмовити прокурору в
задоволенні апеляції, розглянувши матеріали справи та доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Суд
першої інстанції, розглядаючи скаргу ОСОБА_2на постанову начальника Мостиської
митниці про порушення кримінальної справи, та дослідивши при цьому матеріали,
подані органом досудового слідства, які послужили підставою для порушення
кримінального справи, правильно встановив, щоОСОБА_2 придбав два автомобілі,
перемістив їх через кордон Німеччини і Польщі, а прибувши на митний пост
„Шегіні" Мостиської митниці в зону митного контролю, пред'явив до митного
контролю, як підставу для переміщення автомобілів, документи, що підтверджували
факт придбання ним автомобілів і переміщення їх через кордони Німеччини і
Польщі.

Разом з
цими документамиОСОБА_2 помилково пред'явив інспектору митниці і інші
документи, які не мали відношення до придбаних ним автомобілів. Серед них були
і 2 рахунки-фактура (інвойси) № AS 023/05 та AS
024|05. Ці
рахунки-фактура не мали юридичної сили, не могли бути підставою пропуску та
розмитнення автомобілів, оскільки в них не було відміток митних органів
Німеччини і Польщі про вивезення вказаних автомобілів за митні території цих
держав.

Крім
того, пізніше ці рахунки-фактура були визнані фірмою продавцем взагалі недійсними
та анульовані. Як видно
із матеріалів справи ці
рахунки-

фактура опинились у ОСОБА_2із-за того, що спочатку придбані ним
автомобілі мали направляти фірмі ТОВ „Атлас Сервіс і КО" в м. Одесу згідно
контракту з фірмою „ORBIS
GROVPLC" США № 01/06
від 1.06.2006 року, але потім були продані Мінаєву і рахунки-фактура
знаходились в супровідних документах.

ПридбанняОСОБА_2
автомобілів Mercedes і SMART підтверджується рахунками, сплатою коштів за автомобілі
та поясненням продавця.

Наведеним
вище спростовується покликання прокурора в апеляції на те, що:

-у
ОСОБА_2реальні документи щодо вартості автомобілів були виявлені посадовими
особами митниці під час митного контролю. Матеріали справи свідчать про
зворотнє - ці документи інспектору митниці передав самОСОБА_2 (а.с. 77/Т.1);

-ОСОБА_2
як підставу для переміщення автомобілів через митний кордон України подав
документи, що містять неправдиві дані. Відповідно до матеріалів справиОСОБА_2
передав інспектору митниці документи на дані автомобілі з їх реальною вартістю
і ці документи підтверджували факт переміщення автомобілів через кордони
Німеччини і Польщі. Рахунки-фактураОСОБА_2 подав разом з цими документами
помилково і ці рахунки-фактура не могли бути підставою для розмитнення
автомобілів та пропуску їх через митний кордон України, оскільки розмитнення
проводилось на Мостиській митниці, а в рахунках-фактурі не було відміток митних
органів Німеччини і Польщі.

Тому
колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у
постанові, всупереч доводам прокурора, відповідають фактичним обставинам
справи, а у начальника Мостиської митниці на час порушення кримінальної справи
не було наявних, передбачених ст.94 ч.1 КПК України, приводів для порушення
кримінальної справи і він не мав достатньо даних, які вказували б на наявність
ознак злочину, передбаченого ст.201 ч.1 КК України.

На підставі
викладеного колегія суддів
приходить до висновку
про необхідність відмовити прокурору в задоволенні його апеляції.
Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію
прокурора на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14
травня 2007 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_2та скасовано постанову
начальника Мостиської митниці від 12 липня 2006 року про порушення кримінальної
справи за ст.201 ч.1 КК України за фактом незаконного переміщення двох
автомобілів через митний кордон України і відмовлено в порушенні кримінальної
справи за цим фактом на підставі ст.6 п.2 КПК України -залишити без
задоволення, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14
травня 2007 року - залишити без зміни.