Справа № 1-56/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/79/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року про направлення прокурору кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.2 ст.368 КК України для проведення додаткового розслідування,

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2015 року направлено прокурору кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 для проведення додаткового розслідування.

Повертаючи прокурору зазначену кримінальну справу, суд мотивував тим, що орган досудового слідства вимог ст.ст.22, 64, 281 КПК України 1960 року в повній мірі не виконав і описуючи обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві, зокрема місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вказав, що ОСОБА_9 отримав хабар в сумі 300 доларів США, поєднаного з вимаганням, штучно створюючи умови причетності ОСОБА_10 до вчинення злочину. Орган досудового розслідування не вказав в обвинувальному висновку, якими своїми діями і в якій формі ОСОБА_9 штучно створював умови причетності ОСОБА_10 до вчинення злочину. Як наслідок суд першої інстанції дійшов до висновку, що органом досудового розслідування допущено неповноту досудового розслідування, а ОСОБА_9 пред`явлено неконкретне обвинувачення, що порушуваного його права на захист, що є істотним порушенням прав обвинуваченого на захист.
Крім цього, суд першої інстанції визнав обґрунтованим посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на рішення Конституційного Суду України, згідно якого, здійснення не уповноваженими фізичними та юридичними особами на власний розсуд будь-яких заходів, які віднесені до оперативно-розшукової діяльності або мають ознаки оперативно-розшукової діяльності, порушує не лише законодавчі положення, а й конституційні права і свободи людини і громадянина.
Як наслідок постановою суду орган досудового розслідування зобов`язаний перевірити покази підсудного на свій захист з приводу розвитку подій, належним чином встановити об`єктивну сторону складу злочину та встановити та доповнити справу шляхом з`ясування деяких обставин, вказаних у постанові суду та у разі потреби виконати інші слідчі дії, а також належить перевірити дотримання щодо підсудного вимог кримінально-процесуального законодавства України.
На вказану постанову суду прокурор, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а кримінальну справу направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що суд повернув справу на додаткове розслідування без обґрунтування підстав, передбачених ст.281 КПК України 1960 року, при цьому прокурор зазначає, що державному обвинувачу не було надано можливості оголосити в судовому засіданні обвинувальний висновок та не встановлено порядок дослідження доказів, не було досліджено жодної обставини вчинення злочину, не допитано свідків, потерпілу та самого підсудного щодо пред`явленого обвинувачення. Прокурор вважає, що досудове слідство в справі проведено з дотриманням вимог ст.22 КПК України 1960 року

Крім цього, прокурор зазначає, що зазначені судом у постанові процесуальні дії суд може виконати і без повернення кримінальної справи на додаткове розслідування шляхом вчинення процесуальних дій в судовому засіданні та шляхом дачі окремого доручення органу досудового розслідування.

Як наслідок прокурор вважає, що всупереч вимогам закону, суд, не дослідивши належним чином жодного доказу у судовому засіданні, задоволивши клопотання захисника скерував справу на додаткове розслідування, не вживши таким чином всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Дослідивши доводи апеляції, матеріали кримінальної справи, думку прокурора, який підтримав апеляцію, підсудного, його захисника, які підтримали апеляцію прокурора, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справна додаткове розслідування» досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України 1960 року не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Відповідно до ч.1 ст.315-1 КПК України 1960 року з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства, суд мотивованою ухвалою, а суддя - постановою вправі доручити органу, який проводив розслідування, виконати певні слідчі дії. В ухвалі (постанові) зазначається, для з`ясування яких обставин і які саме слідчі дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення.

Пунктом 9 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів.

Зазначених вимог закону та роз`яснень Верховного Суду України з цього питання судом першої інстанції належним чином не було враховано, що потягнуло ухвалення незаконного рішення про направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_9 на додаткове розслідування з підстав неповноти або неправильності досудового слідства.

При цьому судом першої інстанції не було враховано вимог ухвали апеляційного суду Львівської області від 17.07.2014 року, якою було скасовано попередній вирок у цій кримінальній справі у зв`язку з неповнотою судового слідства та кримінальну справу відносно ОСОБА_9 було направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с.183-188 т.3).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора в частині того, що суд першої інстанції що всупереч вимогам ст.281 КПК України 1960 року, суд, не дослідивши належним чином жодного доказу у судовому засіданні необгрунотовано повернув прокурору кримінальну справу відносно ОСОБА_9 для проведення додаткового розслідування.
Таким чином, колегія суддів вважає, доводи апеляції прокурора обґрунтованими, та приходить до переконання, що постанову Залізнисного районного суду м. Львова від 26.02.2015 року про повернення прокурору кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України на додаткове розслідування слід скасувати, а матеріали кримінальної справи слід направити на новий судовий розгляд, під час якого суд має всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, докази та надати їм належну правову оцінку та постановити законне та обґрунтоване рішення у цій кримінальній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.366, 377, 379 КПК України 1960 року, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, задоволити.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року про направлення прокурору кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.2 ст.368 КК України для проведення додаткового розслідування скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд в тому ж складі суду.

Головуючий:
Судді: