Справа № 454/1225/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Сокальської ВК №47 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

та засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції, в залі суду в м. Сокалі заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Коканд, Узбекистан, до засудження проживав в АДРЕСА_1 громадянина України, узбек, освіта середня-спеціальна, одруженого, тричі судимого, останній раз 12 листопада 2009 року Кіровським районним судом АР Крим за ст.185 ч.3, 187 ч.4, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, початок строку - 12.11.2009 року, кінець строку - 06.02.2016 року .

в с т а н о в и в:

До Сокальського районного суду Львівської області звернувся засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Сокальській ВК №47 із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання. Разом із заявленим клопотанням, засуджений ОСОБА_6 просив суд залучити до участі у справі захисника, оскільки у нього відсутні кошти для залучення останнього.

14.05.2015 року Сокальським районним судом доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області призначити адвоката для участі у справі за заявою засудженого.

Засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання згідно вироку Кіровського районного суду АР Крим від 12.11.2009 р. в Сокальській виправній колонії № 47. У клопотанні просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, у зв`язку із сімейними обставинами, а саме те, що у нього є хвора мати, котра потребує його догляду, а також син-інвалід дитинства, який на даний час проживає з його колишньою дружиною, яка зловживає спиртними напоями.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Захисник засудженого ОСОБА_5 дане клопотання підтримав, просив суд звільнити умовно-достроково засудженого, оскільки останній 3/4 свого покарання відбув, а також, що у нього є на утриманні син інвалід, якому потрібна допомога батька.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання, мотивуючи тим, що на засудженого ОСОБА_6 неодноразово були накладені стягнення, а також те, що він ухиляється від працевлаштування, а відтак відсутні підстави для застосування ст.81 КК України.

Представник Сокальської ВК №47 ОСОБА_4 проти клопотання заперечив, оскільки вважає, що підстав для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 немає.

Заслухавши учасників розгляду клопотання та дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї Постанови №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначає, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, даних про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Так, засудженим ОСОБА_6 та його адвокатом не було надано суду достатніх та переконливих підстав для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_6 лише один раз заохочувався адміністрацією установи, при тому допустив 10 порушень режиму утримання, за що сім разів притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, з яких два рази поміщався в ДІЗО та один раз переводився в ПКТ, три рази притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. Так, одне стягнення діє і на час подання вказаного клопотання.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 у скоєному злочині розкаявся частково, своєю поведінкою виправлення не довів, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, відтак клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_7