ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року м.Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді підполковника
юстиції РИМАРА Є.П., при секретарі ЛОЗІ К.А., за участю державного обвинувача -
помічника військового прокурора Київського гарнізону лейтенанта юстиції
ГРИНЕНКО Г.Є.., захисника підсудного - адвоката ОСОБА_1, потерпілих ОСОБА_2,
ОСОБА_3, у відкритому судовому засіданні в приміщенні військового місцевого
суду Київського гарнізону розглянув кримінальну справу за обвинуваченням
військовослужбовця військової частини А-3723, солдата

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Пищики
Сквирського району Київської області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, неодруженого, не судимого, призваного на військову службу 25
квітня 2006 року Сквирським РВК, -

у скоєні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 406 КК України Судовим слідством військовий місцевий суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2006
року, близько 00 годин 30 хвилин, в приміщенні казарми військової частини
А-3723, ОСОБА_4, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог
ст.ст. 4, 49, 50, 127 Статуту внутрішньої служби ЗС України, став пред'являти
до солдата ОСОБА_2 претензії з приводу неналежного відношення до виконання
службових обов'язків, після чого, будучи невдоволеним відповіддю ОСОБА_2, наніс
йому один удар долонею по голові і два удари кулаком в груди, чим спричинив
йому побої. Далі, у цей же день, біля 01 години, будучи невдоволеним зробленим
йому солдатом ОСОБА_3 зауваженням, наніс останньому один удар подушкою по
тулубу, після чого в супереч волі останнього закрив йому голову подушкою та
насильно утримував в такому положенні не менше хвилини, вчинивши інше
насильство.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю і дав показання, які за своїм змістом цілком відповідають викладеному вище, пояснивши, що він, в ніч з 13
на 14 грудня 2006 року, разом із співслужбовцями, розпив дві пляшки горілки,
після чого, близько 00 годин ЗО хвилин 14 грудня 2006 року, розбудив та підняв
з ліжка ОСОБА_2 і став пред'являти до нього претензії з приводу неналежного
відношення, на його ОСОБА_4 думку, до виконання службових обов'язків. Будучи
невдоволеним відповіддю ОСОБА_2, він наніс
один удар долонею по голові і два удари кулаком в груди останньому.
Після чого, будучи невдоволеним зробленим йому солдатом ОСОБА_3 зауваженням, наніс останньому один удар подушкою по тулубу та
в супереч волі останнього закрив йому голову подушкою і насильно
утримував в такому положенні близько хвилини. Особистих рахунків с потерпілими він не мав, більше ніяких протиправних дій щодо них не вчиняв.

Крім особистого
визнання, вина підсудного у порушенні статутних правил взаємовідносин між
військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, які
виразились в заподіянні побоїв та вчиненні іншого насильства, підтверджується
добутими під час досудового слідства та розглянутими
у судовому засіданні іншими доказами, які не викликають у суду сумнівів у своїй
достовірності, підсудним та іншими учасниками процесу не заперечуються і
підтверджуються в повному обсязі. За
клопотанням ОСОБА_4, яке підтримали інші учасники процесу, судове слідство судом
проведено у відповідності до вимог ч.З ст.299 КПК України. При цьому судом їм
роз'яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні
обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Військово-лікарською комісією ОСОБА_4 визнаний придатним
до військової служби.

2

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 порушив
правила статутних взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між
ними відносин підлеглості, що виразилось в завданні ОСОБА_2 побоїв та
застосуванні іншого насильства щодо ОСОБА_3, то суд такі дії ОСОБА_4 кваліфікує
за ч. 2 ст. 406 КК України.

Призначаючи
підсудному ОСОБА_4 покарання, суд бере до уваги і визнає обставинами, які
пом'якшують покарання, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю
злочину, відсутність до підсудного претензій з боку потерпілих та їх прохання
суворо не карати ОСОБА_4.

Беручи до
уваги вказані обставини, а також враховуючи особу винного, який раніше ні в
чому протизаконному замічений не був, до кримінальної відповідальності
притягається вперше, дав в судовому засіданні негативну оцінку своїм діям, до
служби характеризується позитивно, під час її проходження характеризується
задовільно, суд вважає можливим застосувати до підсудного ст.ст.60, 69 КК
України і перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не
зазначеного в санкції ч.2 ст.406 КК України і призначити покарання підсудному у
вигляді арешту, оскільки на думку суду,
виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі в умовах військового
колективу, і саме даний вид і розмір покарання є справедливим, а також
необхідним і достатнім для його виправлення

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 299, 323, 324, 325, 332 КПК
України, військовий місцевий суд Київського гарнізону, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
406 КК України і на підставі цієї статті з застосуванням ст.ст. 60, 69 КК
України призначити йому покарання у виді арешту строком на 4 (чотири)
місяці, з відбуванням покарання на гауптвахті Центрального управління
Військової служби правопорядку по м. Києву та Київській області.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з
19 лютого 2007 року.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_4 - нагляд командування військової частини -скасувати і до
набрання вироком законної сили утримувати його на гауптвахті Центрального
управління військової служби правопорядку по місту Києву та Київській області.

Вирок може бути
оскаржений в апеляційному порядку до військового апеляційного суду Центрального регіону України через військовий
місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим - протягом того ж строку з моменту вручення йому
копії вироку.

Дійсний за належним підписом Копія
вірна.