У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Заголдного В.В.

суддів

Жука В.Г., Редьки А.І.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 5 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 на постановлені щодо ОСОБА_2 судові рішення.

Вироком
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2006 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судиму, -

засуджено:

- за ч. 2 ст.
307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ст. 15, ч.
1 ст. 369 КК України до штрафу в сумі 6000 грн.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання
призначених покарань ОСОБА_2 остаточно визначено покарання у виді 6 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна та штрафу в розмірі 6000 грн.

Вирішено
питання про стягнення із засудженої ОСОБА_2 588 грн. 48 коп. судових витрат.

Ухвалою
Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2006 року вирок щодо ОСОБА_2
залишено без зміни.

ОСОБА_2
визнано винною у тому, що вона у невстановлений слідством час та місці
незаконно придбала та зберігала з метою збуту макову соломку, після чого 12
липня 2005 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин, за місцем свого проживання
АДРЕСА_1 незаконно збула за 50 грн. особі, яка була залучена для проведення
оперативної закупки, особливо небезпечний наркотичний засіб - макову соломку
вагою 92,33гр.

Того
ж дня, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою
повторно незаконно збула за 50 грн. особі, яка була залучена для проведення
оперативної закупки, особливо небезпечний наркотичний засіб - макову соломку
вагою 88,96гр.

Решту
зазначеного особливо небезпечного наркотичного засобу в кількості 597,4гр
ОСОБА_2 продовжувала незаконно зберігати з метою збуту за місцем свого
проживання, де під час огляду місця події, в той же день, з 17 години до 19
години 30 хвилин, працівниками міліції його було виявлено та вилучено.

У цей
же день, приблизно о 23 годині, ОСОБА_2, перебуваючи у службовому кабінеті № 9
ВБНОН Дрогобицького МРВ Управління МВС України у Львівській області з метою
уникнути відповідальності за скоєний нею злочин, намагалася передати старшому
уповноваженому капітану міліції ОСОБА_3 хабара в сумі 1000 доларів США. Однак
останній грошей не взяв та повідомив про вчинений злочин рапортом начальника
Дрогобицького МРВ УМВС України у Львівській облвсті. Під час передачі грошей
ОСОБА_2 була затримана працівниками міліції.

У
касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 вказує на необґрунтованість засудження
ОСОБА_2, порушення кримінально-процесуального закону та фальсифікацію доказів
по справі, що стосується засудження останньої за замах на давання хабара,
зазначає, що мало місце його вимагання, посилається на неврахування судом при
призначенні покарання стану здоров'я засудженої, просить вирок щодо неї
скасувати, а справу закрити.

Заслухавши
доповідача, прокурора, яка просила у задоволенні скарги відмовити, перевіривши
матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Висновки
суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за викладених у вироку
обставин, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, зокрема, показаннях свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9,ОСОБА_10 ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13,ОСОБА_14, ОСОБА_15,ОСОБА_16 в суді, свідків ОСОБА_17,
ОСОБА_18, даних ними під час досудового слідства та досліджених у судовому
засіданні, показаннях інших свідків про обставини здійснення 12 липня 2005 року
оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_2 та вчинення останньою замаху
на давання хабара. Ці показання повністю узгоджуються з даними постанови про
проведення оперативних закупок, протоколів огляду місця події, помічення
грошових знаків, огляду речових доказів, відтворення обстановки та обставин
події, перегляду відеозапису, висновків судово-хімічних,
судово-техніко-криміналістичної експертизи та іншими матеріалами справи.

Заперечення
засудженою своєї вини у вчиненному правильно оцінено судом, як бажання уникнути
відповідальності.

Доводи
у касаційній скарзі захисника ОСОБА_1 про необґрунтованість засудження ОСОБА_2
були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і, як такі, що не знайшли
свого підтвердження в матеріалах справи, правильно визнані безпідставними.

Аналіз
зібраних по справі доказів дає підстави касаційному суду зробити висновок про
правильність кваліфікації дій засудженої ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст.
15, ч. 1 ст. 369 КК України.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального законодавства України не виявлено.

Разом
із тим, призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд, як видно з вироку, зазначив і
послався на обставини, що його пом'якшують, зокрема її похилий вік та
незадовільний стан здоров'я - наявність ряду хронічних захворювань, але не в
повній мірі врахував їх.

При
цьому суд допустився помилки при застосуванні ст. 70 КК України, оскільки
прийняв рішення про складання основних покарань засудженій у виді штрафу і
позбавлення волі. За правилами ч. 3 ст. 72 КК України такого виду покарання
складанню не підлягають і виконується самостійно.

Тому
колегія суддів вважає, що судові рішення стосовно Хайнацької підлягають зміні,
а призначене їй покарання - пом'якшенню.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Касаційну
скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2006 року щодо
ОСОБА_2 змінити. Пом'якшити їй покарання за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а на підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів, передбачених зазначеною статтею і ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.
369 КК України, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання - 5 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, і 6000 грн. штрафу.

У
решті зазначені вирок та ухвалу залишити без зміни.

С у д д
і :

Заголдний
В.В. Жук
В.Г. Редька
А.І.