Справа № 750/4248/15-к
Провадження № 1-кс/750/1131/15
У Х В А Л А

29 квітня 2015 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання старшого прокурора військової прокуратури Чернігівського гарнізону про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 29.12.2014 р. відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, одруженого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :

29.04.2015 р. старший прокурор військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, у зв`язку з тим, що відповідно до Законів України Про військовий обов`язок і військову службу, Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, Указу Президента України Про часткову мобілізацію ОСОБА_4 призваний під час мобілізації та в подальшому зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 польова пошта- НОМЕР_2 .

Військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_4 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 13.10.2014 р. в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України", п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього Українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби з метою ухилитися від військової служби, за попередньою змовою з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 13 жовтня 2014 року, не маючи на меті повертатися до виконання обов`язків з військової служби, а необхідність обрання такого запобіжного заходу виникла у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , як зазначене в клопотанні тривалий час перебував у розшуку та може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати неможливо.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення такого, зазначивши, що він дійсно порушив закон та готовий нести відповідальність, залишив службу аби допомагати сім`ї вдома, ніде не переховувався, має дружину, він ріс та виховувався матір`ю, котра мала десять дітей, має звання мати-героїня, зобов`язується перебувати дома і ніде не переховуватися.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року Взяття під варту і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року Про взяття під варту до суду, взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не заперечує, раніше не судимий та має місце реєстрації в межах Чернігівської області і все це не спростоване прокурором.

Суд вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, за наявності ризиків, які дають достатні причини вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, з врахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, тобто тяжкості покарання, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим у такому правопорушенні, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан, є достатні підстави для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 щоденно з 23.00 год. до 06.00 год.

Покласти на нього обов`язок:

не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановити до 26 червня 2015 р.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1