Семенівський районний суд Полтавської області
ВИРОК

1-5/10

30 червня 2010 року,

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Любицького В.О.,

при секретарі - Вареник К.А.,

з участю прокурора - Дяченко Ю.О., Кондратенко Г.М., Петрова В.Г.,

та захисників- Легка Л.М., ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка справу про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, старшого слідчого відділення Хорольського РВ ГУМВС України в Полтавській області, раніше не судимого,

вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив одержання хабара в інтересах особи, яка дала хабар, за виконання певних дій службовою особою, яка займає відповідальне становище, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.368 КК України.

Так, 11.03.2009 року близько 14.00 годин в м.Хорол по вул..К.Маркса Полтавської області на стоянці автомобілів біля приміщення Хорольського відділення « Приватбанку « працівниками правоохоронних органів, при отриманні хабара в розмірі 300 доларів США та 1800 грн. від громадянина ОСОБА_3 , був затриманий старший слідчий слідчого відділення Хорольського РВ ГУМВС України в Полтавській області підсудний по справі ОСОБА_2.

Вказаний хабар і у вказаному розмірі підсудний ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 за сприяння у вирішенні питання щодо відмови в порушенні кримінальної справи відносно останнього по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.02.2009 року близько 12.00 годин в с.Шишаки Хорольського району , внаслідок якої ОСОБА_3 під час керування автомобілем НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, якому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєному злочині не визнав. Суду пояснив, що він, як старший слідчий Хорольського РВ ГУМВС України в Полтавській області , в складі слідчо- оперативної групи виїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди 13.02.2009 року в обідній час в с.Шишаки Хорольського району , яка трапилась внаслідок наїзду водія автомобіля ОСОБА_3 на пішохода ОСОБА_4 і внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження. В ході огляду місця пригоди ним було зроблено відповідні заміри та складено протокол огляду місця ДТП та схему. По приїзду в райвідділ він вказані матеріали передав до чергової частини для передачі начальнику райвідділу для розгляду і прийняття відповідного рішення. В цей же день близько 17.00 годин до нього в кабінет зайшов водій ОСОБА_3 і прохав його посприяти у вирішенні справи на його користь, на що він йому відповів, що це залежить від експертного висновку обставин ДТП. Через декілька днів йому зателефонував начальник ДАІ ОСОБА_5 і попрохав його допомогти в проведенні додаткового огляду місця ДТП для встановлення додаткових даних, необхідних для експертного висновку, що він і зробив з працівниками ДАІ. В подальшому через декілька днів до нього зателефонував ОСОБА_3 і запитав про результати експертного висновку. Так як висновок експертом на той час був виготовлений, то він попрохав ОСОБА_3 звозити його до експерта в м.Лубни за висновком . Брат ОСОБА_3І, звозив його за експертним висновком, згідно якого ОСОБА_3 не був винний в ДТП з його участю і даний висновок він передав в чергову частину райвідділу. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_3 і запропонував зустрітись. Вони зустрілись 11.03.2009 року в м.Хорол по вул..К.Маркса біля приміщення « Приватбанку «, де він сів в автомобіль до ОСОБА_3, і останній, витяг з кишені і передав йому гроші 300 доларів США і 1800 гривень, які він взяв, спочатку вважаючи, що це подяка

останнього за те, що він привіз висновок експерта із м.Лубни, та за те, що йому повернуто автомобіль ,

який був після ДТП вилучений у ОСОБА_3 на штраф майданчик до вирішення справи. Вийшовши із автомобіля ОСОБА_3 він вирішив відмовитись від цих грошей і кинув їх під автомобіль ОСОБА_3. в цей час він був затриманий працівниками інших правоохоронних органів і нібито отримання хабара.

Невизнання вини підсудним ОСОБА_2 в скоєному злочині спростовується дослідженими в

судовому засіданні доказами, а саме:

-показами свідка ОСОБА_3, який в судовому засіданні пояснив, що 13.02.2009 року низько 11.00 годин він керував автомобілем ВАЗ-21099, д.н. ВІ 5347АО в с.Шишаки Хорольського району, де на прохідній частині він здійснив наїзд на пішохода , який вискочив на дорогу перед його автомобілем. Він викликав швидку і працівників міліції, які після приїзду провели огляд місця ДТП. при цьому огляд місця пригоди проводив слідчий Старчик Р.В.. Після огляду місця пригоди вони : їхали в райвідділ міліції в м.Хорол, де його автомобіль поставили на штраф майданчик , а його освідували в лікарні на стан сп»яніння. 14.02.2009 року він з»явився до слідчого Старчик Р.В. в Хорольський РВ для дачі пояснень по факту дорожньої пригоди. В ході цього слідчий Старчик Р.В. ^пропонував йому вирішити питання щодо відмови в порушенні кримінальної справи по даному факту , з що він повинен заплатити йому 600-500 доларів США. Він сказав , що подумає. Десь через тиждень після цього йому зателефонував слідчий Старчик Р.В. і повідомив про необхідність проведення додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з його участю. Оскільки, як він вважав, що .слідчий знову буде вимагати у нього кошти за вирішення справи, то він взяв у свого брата ОСОБА_6 портативний диктофон , щоб записати розмову із слідчим Старчик Р.В. на диктофон. В ході розмови ОСОБА_2 останній знову запропонував за вирішення питання про відмову в порушення кримінальної справи відносно дорожньої пригоди заплатити йому 500 доларів США, на що він погодився. Ліану розмову із слідчим він записав на диктофон, а в послідуючому переписав на магнітний диск. 6.03.2009 року він на прохання ОСОБА_2В, попросив свого брата ОСОБА_6 звозити останнього експерта в м.Лубни за експертним висновком по факту дорожньої пригоди. В цей же день йому зателефонував ОСОБА_2 і повідомив , що все по вказаному висновку добре і він може забрати ізтомобіль із штраф майданчика і виконав свою обіцянку. На це він повідомив ОСОБА_2, що

зустрінеться з ним 10.03.2009 року . оскільки в нього не було грошей , щоб заплатити слідчому 500 доларів США, він звернувся із заявою до працівників служби безпеки про вимагання у нього хабара слідчим Старчик Р.В. та видав останнім аудіодиск із записом розмови із ОСОБА_2 про вимагання хабара. Наступного дня, 11.03.2009 року він за вказівкою працівників СБУ передав гроші, які йому дали останні, слідчому Старчик Р.В. в салоні свого автомобіля в м.Хорол біля приміщення « Приватбанку «, де ОСОБА_2 було затримано працівниками СБУ.

В судовому засіданні на уточнюючі запитання учасників процесу свідок ОСОБА_3 також пояснив, що слідчий Старчик Р.В. не погрожував йому вчиненням чи невчиненням будь-яких дій відносно нього, а лише пропонував , що треба заплатити гроші за вирішення на його користь справи по : акту дорожньо-транспортної пригоди і він зрозумів, що треба платити, хоча не вважав себе винним в дорожній пригоді, але оскільки ОСОБА_2 слідчий, то міг що завгодно зробити проти нього. Крім того, погодившись на передачу грошей слідчому Старчик Р.В. , він вважав, що останній нічого не вирішить по справі, оскільки ще до його спілкування із ОСОБА_2 працівник міліції, якого він не знає, тому сказав, що вирішить його питання у разі, якщо він заплатить гроші;

-показами свідка ОСОБА_7, який в судовому засіданні пояснив, що він працює експертом - криміналістом в м.Лубни і обслуговує декілька районів , в тім числі і Хорольський район. Він проводив експертне дослідження обставин дорожньої пригоди з участю водія ОСОБА_3. Справу на дослідження привозив працівник ДАІ із м.Хорол і висновок забирав слідчий Старчик Р.В., який привозив на експертизу матеріали іншої справи та цікавився цим висновком. Підсудний ОСОБА_2 не прохав його будь-яким чином посприяти у вирішенні експертного висновку на користь ОСОБА_3

-показами свідка ОСОБА_8, який в судовому засіданні пояснив, що він , як працівник Хорольського відділення ДАІ, разом із слідчим Старчик Р.В, , водієм ОСОБА_3 по вказівці начальника ВДАІ ОСОБА_5 виїздив на додатковий огляд місця дорожньої пригоди в с.Шишаки Хорольського району, де слідчий Старчик Р.В. з водієм ОСОБА_3 в присутності понятих здійснювали додатковий огляд місця пригоди;

-показами свідка ОСОБА_9, який в судовому засіданні пояснив, що він , як помічник чергового Хорольського райвідділу міліції, отримав 13.02.3009 року по телефону повідомлення про дорожню пригоду в с.Шишаки Хорольського району і направив туди слідчо-оперативну групу в складі: слідчого

ОСОБА_2, працівника ДАІ ОСОБА_10, та міліціонера Коваленко. Після приїзду групи з місця події йому слідчий Старчик Р.В. здав матеріали по факту пригоди, які він залишив в журналі в черговій частині для передачі начальнику райвідділу, який в подальшому наклав резолюцію про передачу матеріалів начальнику ВДАІ ОСОБА_5 . Наступного дня він змінився з чергування і хто забрав даний матеріал він не знає;

-показами свідка ОСОБА_10, який в судовому засіданні пояснив, що 13.02.2009 року він в складі .слідчо-оперативної групи разом із слідчим Старчик Р.В. виїздив на місце дорожньої пригоди в с.Шишаки Хорольського району , де водій автомобіля ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода. Огляд місця події і відповідні заміри проводив слідчий Старчик Р.В. разом з понятими, а він займався регулюванням дорожнього руху. Також він разом із слідчим Старчик Р.В. та водієм ОСОБА_3 виїздив на додатковий огляд місця дорожньої події , яке проводив слідчий в присутності понятих та водія ОСОБА_3 Він по вказівці начальника ВДАІ ОСОБА_5 зробив супровідний лист на автотехнічну експертизу. При цьому самого матеріалу у нього не було. Хто відвозив матеріал на експертизу, йому не відомо. Він робив постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно водія ОСОБА_3 , в діях якого не було причинного зв»язку з наїздом на пішохода. Хто дав йому цей матеріал після проведення експертизи він не пам»ятає. Крім того, він працює в міліції лише півроку і ще не має навиків по вирішенню матеріалів по дорожніх пригодах.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10В, змінив покази, дані ним на досудовому слідстві в тій частині, що супровідний лист на експертизу він надрукував, підписав і передав слідчому Старчик Р.В. по його вказівці. Зміну своїх показів мотивував тим, що не читав протокол допиту його в якості свідка;

-показами свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що факт дорожньої пригоди 13,02.2009 року в с.Шишаки Хорольського району з участю водія ОСОБА_3 вирішувався інспектором ДАІ ОСОБА_10, який виїздив на місце пригоди із слідчим Старчик Р.В.. Так як ОСОБА_10 короткий час працює в ДАІ, то він радив звертатися останньому за порадами і допомогою також і до слідчих райвідділу. Матеріали по факту дорожньої пригоди повинні були бути у інспектора ДАІ ОСОБА_10 3.. Після проведення експертизи по матеріалах пригоди, експертний висновок до відділу ДАІ не сходив;

-показами свідка ОСОБА_6, який в судовому засіданні пояснив, що він являється рідним том свідка ОСОБА_3, який 13.02.2009 року в с.Шишаки Хорольського району потрапив в дорожню пригоду. На прохання брата він возив слідчого Старчик Р.В. в м.Лубни до експерта за експертизою. В ці ж дні у нього брат попросив портативний диктофон, який у нього був і він дав останній на його прохання. Для чого диктофон брат не говорив. Коли трапились події по затриманню слідчого Старчик Р.В. при отриманні хабара від брата, то останній йому розповів, що слідчий вимагав від нього 5 тис.грн. за вирішення справи по факту дорожньої пригоди;

-показами свідка ОСОБА_11, який в судовому засіданні пояснив, що 11.03.2009 року в Полтава він був запрошений працівниками СБУ в якості понятого при проведенні дій по затриманню особи, що вимагала хабар, а саме слідчого Старчик Р.В.. Він був присутній в м.Хорол при обробці грошових купюр 300 доларів США та 1800 гривень спеціальною фарбою, їх передачі ОСОБА_3, передачі цих грошей останнім слідчому, який вийшовши із автомобіля ОСОБА_3, викинув їх автомобіль, де вони і були виявлені працівниками СБУ. При цьому при освічуванні грошових купюр було видно відповідне світіння. При освітленні рук слідчого Старчик Р.В. в кабінеті прокуратури в м. Хорол на руках також як і на грошових купюрах було видно відповідне світіння, також у слідчого були взяті змиви з рук;

-аналогічними показами свідка ОСОБА_12, як понятого при затриманні ОСОБА_2 при отриманні хабара.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_2 в скоєному злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-заявою ОСОБА_3 на ім.»я начальника УСБУ в Полтавській області від 10.03.2009 року про вимагання від нього хабара слідчим Хорольського РВ ГУ МВС України в Полтавській області ОСОБА_2 ( а.с. 7-9, Т.-1 );

-протоколом про вручення грошових купюр 300 доларів США та 1800 гривень ОСОБА_3 для передачі хабара ( а.с. 12-13, Т.-1 ), які помічені аерозольним препаратом « Промінь -1 «;

-протоколом огляду місця події, а саме: місця затримання підсудного ОСОБА_2 в момент отримання хабара біля будівлі Хорольського відділення « Приватбанка « в м.Хорол по вул..К.Маркса , в ході якого затримано останнього та виявлені в вилучені грошові купюри( а.с. 14-15, Т.1 );

-протоколом відтворення обстановки і обставин події злочину, а саме отримання хабара підсудним з участю свідка ОСОБА_3 ( а.с. 68-75, Т.-1 );

-протоколами № 3 та № 4 від 18.03.2009 року проведення оперативно- технічного заходу, а саме: по негласному відеодокументуванні на відеокасети факту одержання ОСОБА_2 хабара ( а.с. 137- 138, Т.-1 );

-матеріалами судово-хімічної експертизи № 2638 від 31.03.2009 року , згідно яких на грошових купюрах , в змивах рук підсудного ОСОБА_2 присутні нашарування спец фарбника - люмінофорів , які мають спільну родову приналежність ( а.с. 146-151, Т.-1 );

-списком співробітників Хорольського РВ ГУМВС України в Полтавській області, які знаходились 13.02.2009 року в слідчо-оперативній групі, в тім числі і слідчий Старчик Р.В. ( а.с. З, Т.-2 );

-протоколом огляду журналу реєстрації заяв і повідомлень про злочини Хорольського РВ ГУМВС України , а саме по факту дорожньої пригоди в с.Шишаки Хорольського району 13.02.2009 року і а.с. 8-12, Т.-2 );

-протоколом огляду журналу реєстрації вихідної та внутрішньої кореспонденції Хорольського РВ ГУМВС України із записами про направлення матеріалів перевірок по факту дорожньої пригоди з участю водія ОСОБА_3 на експертизу нарочним від виконавця ОСОБА_10 ( а.с. 13-16, Т.-2 );

-матеріалами виїмки , огляду та приєднання до справи в якості речового доказу диктофону „ 8АМ8УЖЇ - УУ 150 « на якому ОСОБА_3 здійснював запис розмови із слідчим Старчик Р.В. про хабар (а.с. 74-80, Т.-2 0;

-протоколом огляду СД -диска, який ОСОБА_3 долучив до заяви в СБУ про вимагання від нього хабара ( а.с. 81-84, Т.-2 );

-протоколом огляду перегляду та приєднання до справи в якості речового доказу відеокасети

801ЧУ НМР НІ8», аудіо касети « 801ЧУ ЕР 90 , відеокасети «ТОК тт Н890 «, відеокасети «Рапазопіс Міпі БУ ОУУ 60 « із записами розмов та передачі хабара підсудному ОСОБА_2 ( а.с. 85-87, Т.-2 );

-постановою про приєднання до справи в якості речових доказів грошових купюр, марлевих тампонів із змивами із рук підсудного ( а.с. 89, Т-2 );

Суд вважає, що в діях підсудного ОСОБА_2 відсутня кваліфікуюча кваліфікуюча ознака як вимагання хабара, яка вмінена йому досудовим слідством . При цьому суд виходить із положень ч.4 примітки до ст.368 КК України про те, що вимагання хабара визнається тоді, коли службова особа з погрозою, з використанням влади чи службового становища вчиняє або не вчиняє дії, які можуть заподіяти шкоду правам та законним інтересам того, хто дає хабара, або умисно створює умови, за яких особа вимушена дати хабара з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні , свідок ОСОБА_3 скоїв наїзд автомобілем на пішохода ОСОБА_4 внаслідок чого останньому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

Отримання хабара підсудним ОСОБА_2 було пов»язане з вирішенням ним питання про відмову н порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 по вказаному факту дорожньої пригоди.

Будь-які докази, крім показів ОСОБА_3 про вимагання у нього хабара підсудним ОСОБА_2, який заперечив даний факт, по справі відсутні.

Крім того, заяву ОСОБА_3 до СБУ про вимагання у нього хабара підсудним ОСОБА_2 була подана після виготовлення експертом висновку про відсутність в його діях , як водія автомобіля, причинного зв»язку з наїздом на пішохода ОСОБА_4, про що він знав від ОСОБА_2, і вказане свідчить про відсутність будь-яких умов , за яких він вимушений був дати хабар з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів.

Судом по справі також не встановлений факт погрози підсудним ОСОБА_2 з використанням влади чи службового становища, вчинити або не вчинити дії, які можуть заподіяти шкоду правам та їаконним інтересам ОСОБА_3.

За таких обставин , кваліфікуюча ознака як вимагання хабара необхідно виключити із обвинувачення ОСОБА_2.

Невизнання вини підсудним ОСОБА_2 в скоєному злочині суд визнає як намагання його -никнути передбаченого законом покарання , а його вина в скоєному злочині підтверджена в судовому засіданні відповідними доказами.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу іинного та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання.

Пом»якшуючих та обтяжуючих покарання обставин відносно підсудного судом по справі не (становлено.

Підсудний ОСОБА_2 являється особою раніше не судимою. До кримінальної відповідальності притягується вперше. На даний час являється одруженим, зареєстрував шлюб 27.04.2010 року. Дружина являється вагітною. По місцю роботи в Хорольському РВ ГУМВС України в Полтавській області

характеризується позитивно. По місцю проживання характеризується позитивно. ( а.с. 104, 115-116,133- 154, 136 223-224, Т.-2 )

На обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Перебуває на диспансерному обліку в оологічному кабінеті Хорольської ЦРЛ ( а.с. 100, Т.-2 ).

При призначенні покарання підсудному, суд вважає за необхідне і доцільне призначити підсудному покарання , передбачене ч.2 ст.368 КК України у вигляді позбавлення волі.

Між тим, з врахуванням особи підсудного, його стану здоров»я, суд вважає за можливе

застосувати до нього статтю 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням і у зв»язку з цим суд не застосовує як додаткове обов»язкове покарання у вигляді конфіскації особистого майна підсудного, а також положення ст.76 КК України щодо застосування до підсудного спеціальних обмежень.

Суд також не знаходить підстав для застосування до підсудного положень ст.54 КК України

-до позбавлення його спеціального звання як старший лейтенант міліції.

Речові докази по справі : 300 доларів СІЛА та 1800 гривень підлягають поверненню в УСБУ в Полтавській області, диктофон підлягає поверненню його власнику ОСОБА_6, аудіо і відеокасети та тампони із змивами із рук підсудного та із грошових купюр, - зберігати при справі.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_2 за ч.2 ст.368 КК України на 5 ( п»ять ) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських обов»язків , або виконувати такі обов»язки за спеціальним повноваженням терміном на 3 ( три ) роки та з конфіскацією всього особистого майна.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.77 КК України не застосовувати до засудженого ОСОБА_2 додаткове покарання у вигляді конфіскації всього майна, яке є власністю засудженого.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити відносно засудженого ОСОБА_2 вигляді підписки про невиїзд ( а.с. 119-121, Т.-1).

Судові витрати по справі - відсутні.

Речові докази по справі:

-4 купюри по 50 та 100 доларів США ( всього 300 доларів США ), 11 грошових купюр України номіналом 50 грн., 100 грн., 200 грн., всього 1800 гривень передати ВБК03 УСБУ в Полтавській області (їх. 12, Т,-1, а.с.89, Т.-2 ):

-диктофон марки « 8АМ8УЫО - УУ 150 « - повернути власнику ОСОБА_6, жителю ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 80, Т.-2 );

-відеокасети, аудіо касету, марлеві тампони із змивами з рук засудженого ОСОБА_2, марлевий тампон з контрольним зразком марлі, контрольні зразки препарату « Промінь -1 « , відеоплівка з записом огляду місця події від 11.03.2009 року, СД -диск - зберігати при кримінальній справі ( а.с. 89, Т-2);

-мобільний телефон « Nокіа N 73 « - повернути засудженому ОСОБА_2, анулювавши схоронну розписку.

Цивільний позов по справі - не заявлявся.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його оголошення.

Головуючий-