Єдиний унікальний номер 234/1457/15-к
Номер провадження 11-кп/775/14/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю:

прокурора ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора прокуратури м. Краматорська Донецької області ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29.04.2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорська Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не військовозобов`язаного, із середньою освітою, раніше судимого: 1) 26.12.2013 Краматорським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт; 2) 13.02.2015 року Краматорським міським судом за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, ч.3, 71, 72 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі (вирок не набрав чинності), який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту, з триманням засудженого в умовах ізоляції.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

27.01.2014 року в відношенні ОСОБА_6 вступив в законну силу вирок Краматорського міського суду, згідно якого ОСОБА_6 було засуджено до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт за скоєння злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

24.06.2014 року в Краматорському MB УДПТС України в Донецькій області ОСОБА_6 , було роз`яснено порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачений ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України, згідно якої засуджені до покарання у вигляді громадських робіт відбувають їх за місцем мешкання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим в вільний від основної роботи або навчання час безкоштовних суспільно-корисних робіт, вид яких визначається органом місцевого самоврядування.

Крім того, ОСОБА_6 були роз`яснені умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачені ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, у відповідності до якої, засуджені до покарання у вигляді громадських робіт зобов`язані дотримуватись встановленого у відповідності з законом порядку і умов відбування покарання, добросовісно відноситися до роботи, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти інспекцію про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

24.06.2014 року ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч.2 КК України за ухиляння від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

24.06.2014 року ОСОБА_6 в Краматорському MB УДПТС України в Донецькі області отримав направлення до Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області для відбування покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, починаючи з 25.06.2014 року. В період з 25.06.2014 року по 30.06.2014 року ОСОБА_6 відпрацював 24 години, після чого став на шлях ухиляння від відбування покарання у вигляді громадських робіт та з 01.07.2014 року не являвся на громадські роботи без поважних причин. Документів, що виправдовували б невихід на громадські роботи не надав.

Відповідно ст. 40 ч.3 Кримінально-виконавчого кодексу України ухилянням від відбування покарання у вигляді громадських робіт є: невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також скоєння більш ніж двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, появлення на роботі у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.

На теперішній час ОСОБА_6 зі 150 годин відпрацював 24 години, 126 годин не відпрацював, на роботу в Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області не з`являвся, чим продовжує навмисно ухилятися від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій, прокурор у кримінальному провадженні прокурор прокуратури м. Краматорська Донецької області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши у вироку призначення покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.389 КК України у вигляді 5 місяців арешту, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Краматорського міського суду від 13.02.2015 року призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 10 днів позбавлення волі. В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_6 залишити без змін. Обґрунтував скаргу тим, що прокурором в судових дебатах було запропоновано призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст.389 КК України та застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, тобто врахувати вирок Краматорського міського суду від 13.02.2015 року, який ухвалою апеляційного суду Запорізького області від 27.04.2015 залишено без змін. Вважає, що суд не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції, наполягав на її задоволенні та просив вирок суду змінити, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляції прокурора та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, прийшов до правильного висновку про об`єм та доведеність вини обвинуваченого, кваліфікації його дій.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким, в тому числі самим обвинуваченим, не оспорюються, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора стосовно незастосування судом положень ч.4 ст.70 КК України при ухваленні вироку, то вони є непереконливими.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку, покарання призначається за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судових дебатів прокурором було запропоновано призначити покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.389 КК України та застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, тобто врахувати вирок Краматорського міського суду від 13.02.2015 року, який ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2015 року залишений без змін.

Документів на підтвердження того, що вирок Краматорського міського суду від 13.02.2015 року набрав чинності, прокурор не надав, тому суд 1 інстанції обґрунтовано не прийняв його до уваги при призначенні покарання ОСОБА_6 .

Більш того, до апеляційної скарги на підтвердження своїх доводів прокурором також не було додано таких документів.

І тільки в судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 надала ксерокопію ухвали апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2015 року, яка належним чином не завірена.

Таким чином, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 за вироком суду від 29 квітня 2015 року вимоги при застосуванні закону України про кримінальну відповідальність не порушені.

Крім того, відповідно до положень п.11 ч.1 ст.537 КПУ України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

В резолютивної частини апеляційної скарги прокурор також просить призначити ОСОБА_6 за ст. 389 ч.2 КК України покарання у вигляді 5 місяців арешту, не мотивуючи необхідність призначення більш суворого покарання чим призначив суд 1 інстанції.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Міра покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у межах, установлених у санкції статті, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не працює.

Обвинувачений розкаявся у скоєному, визнав свою вину, що обґрунтовано визнано судом першої інстанції як пом`якшуючу обставину. Обтяжуючих обставин суд не встановив.

На думку колегії суддів немає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш тяжкого покарання. Призначене йому покарання є необхідним та достатнім.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора прокуратури м. Краматорська Донецької області ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3