У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів за участю прокурора потерпілого і виправдуваного

Заголдного
В.В. та Лавренюка М.Ю. Драгана В.М. ОСОБА_2 ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні 20 грудня
2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням прокурора і
касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на вирок
Ленінського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

і

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

немаючого
судимості,

виправдувано за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28,
ст. 219 і ч. 2 ст. 366 КК України за недоведеністю вини.

Ухвалою
Апеляційного суду Харківської області від 7
грудня 2006 року зазначений вирок щодо
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 залишено без зміни,

установила:

ОСОБА_1
обвинувачувався в тому, що він, будучи директором ТОВ “Завод “Ритм”, підробив
копію акту від 31 березня 1999 року прийому-передачі термічного цеху і двох
металевих складів, що належали ВАТ “ХМСЗ “Ритм”, до статутного фонду свого
підприємства і на підставі цього документу одержав свідоцтво від 8 вересня 2003
року про право власності ТОВ “Завод “Ритм” на зазначені об'єкти.

І в тому, що за
попередньою змовою з в. о. голови правління (директора) ВАТ “ХМСЗ “Ритм”
ОСОБА_3, зловживаючи своїм службовим становищем, учинили розтрату чужого майна
в особливо великих розмірах. Із метою доведення до банкрутства ВАТ “ХМСЗ “Ритм”
вони умисно, всупереч вимогам закону не провели на ввірених їм підприємствах
інвентаризації основних засобів і товарно-матеріальних цінностей. ОСОБА_3
підробив акт від 10 листопада 2003 року прийому-передачі основних засобів ВАТ
“ХМСЗ “Ритм” ліквідатору підприємства, зазначивши недостовірний перелік
обладнання і нерухомого майна, а ОСОБА_1, використовуючи цей документ, поставив
на баланс ТОВ “Завод “Ритм” 53 одиниці обладнання та дві споруди металевих
складів і будівлю термічного цеху, що належало ВАТ “ХМСЗ “Ритм”, вартістю
567.625 грн. і 244.440 грн. відповідно.

У касаційному
поданні прокурор просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_3, а
справу - направити на новий судовий розгляд. Твердить, що суд розглянув справу
однобічно, неповно і в основу виправдувального вироку поклав неправдиві дані і
перекручені показання свідків; ті ж
обставини, які могли істотно вплинути на висновки, належно не перевірені і до
уваги не взяті.

Потерпілий
ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі з доповненнями до неї ставить питання про
скасування вироку й ухвали щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та направлення справи на
додаткове розслідування. Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи і суперечать вимогам чинного законодавства.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, який підтримав доводи касаційного
подання і просив направити справу на додаткове розслідування, виступ
потерпілого ОСОБА_2, який підтримав доводи касаційної скарги, ОСОБА_1, який
вважав, що судові рішення у справі є законними й обгрунтованими, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
дійшла до наступного.

Постановляючи
виправдувальний вирок, із яким погодилась апеляційна інстанція, місцевий суд
визнав, що обвинувачення ОСОБА_1 у підробленні акту прийому-передачі термічного
цеху і двох металоскладів від 31.03.99 р. не знайшло свого підтвердження, і в
діях ОСОБА_3 і ОСОБА_1 не було умислу ні на несвоєчасне проведення
інвентаризації основних засобів і товарно-матеріальних цінностей, ні на
доведення ВАТ “ХМСЗ “Ритм” до банкрутства.

Мотивування
судового рішення зводиться до того, що криміналістична судово-технічна
експертиза від 30.11.04 р. щодо встановлення дати складання акту прийому-передачі (а. с. 153 - 162 т.
20), висновки якої органами досудового слідства покладені в основу обвинувачення,
була проведена, на думку суду, без дослідження всіх необхідних експертних
зразків самих печаток і їх спектрографічних копій. Тому цей висновок експерта є
сумнівним. Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які в місцевому БТІ реєстрували право
власності на термічний цех і двох металоскладів, підтвердили, що ОСОБА_1
пред'являв їм оригінал зазначеного акту прийому-передачі цих об'єктів. ОСОБА_3
і ОСОБА_1 не могли своєчасно організувати проведення інвентаризації основних
засобів і товарно-матеріальних цінностей ВАТ “Завод ритм”, оскільки в грудні
2002 року прокуратурою Ленінського району м. Харкова була вилучена
бухгалтерська документація, а також картки складського обліку, документація на
обладнання, станки і печатка.

Однак таке
рішення суд прийняв передчасно.

Із матеріалів
справи і протоколу судового засідання видно, що за клопотанням захисника судом
було призначено проведення повторної судово-технічної експертизи на предмет
установлення точної дати складання зазначеного документу. Під час її проведення
3.04.06 р. експерт звертався з клопотанням (а. с. 191 т. 26) надати йому
додаткові документи і матеріали попередньої експертизи, висновки якої суд
поставив під сумнів. Це клопотання експерта залишилось не розглянутим і
додаткові матеріали йому не надсилались. Тому експерт дійшов висновку про
неможливість установити час нанесення відбитків печаток на акті
прийому-передачі від 31.03.99 р. (а. с. 191 т. 26).

Таким чином, у
матеріалах справи є дві криміналістичні судово-технічні експертизи, висновки
яких - прямо протилежні. За наявності таких суперечностей суду необхідно було
призначити комісійну судово-технічну експертизу. Тим більше, що за
висновком експерта, установити період
нанесення відбитків печаток можна, за умови надання для такого дослідження
додаткових даних.

Із протоколу
судового засідання видно, що свідок ОСОБА_6 (працювала головним бухгалтером ВАТ
“ХМСЗ “Ритм” твердила про те, що вона заповнювала картки обліку основних
засобів і передала їх директору. Наголошувала, що окремо картки обліку на ТОВ
“Завод “Ритм” не заводились. Бухгалтер зазначеного підприємства ОСОБА_7
пояснювала, що карток обліку основних засобів ТОВ “Завод “Ритм” у бухгалтерії
не було, включно до 2005 року.

Цим показанням
суд оцінки не дав.

У вироку не
дістали належної оцінки показання свідка ОСОБА_8, яка на досудовому і судовому
слідстві твердила, що вона не вчиняла підпису на акті прийому-передачі від
31.03.99 р. і цей документ не виготовляла. Замість всебічної перевірки таких
пояснень ОСОБА_8 і проведення відповідного експертного дослідження на предмет
установлення автора зазначеного документу, суд, як видно з вироку, обмежився
лише вказівкою про те, що він ставиться до цих показань свідка критично,
оскільки вона, на його думку, є зацікавленою особою.

Без належної
оцінки залишені показання інших свідків зокрема ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і
ОСОБА_11.

Обгрунтовуючи
виправдування ОСОБА_1 і ОСОБА_3, суд послався на копії інвентаризаційних
карток, які надав ОСОБА_1, проте ці копії документів із їх оригіналами не
порівнювались і місце заходження таких оригіналів не встановлено. Хто
заповнював зазначені копії карток і чи можна це було зробити, якщо вся
документація підприємства, і це встановлено в судовому засіданні, вилучалась
органами досудового слідства, суд не перевірив. Візуально видно, що зазначені копії
карток заповнювала мовби одна особа, хоча така процедура ведення документації
мала відбуватися впродовж десяти років. Це так, чи ні, залишилось не
перевіреним.

Долучені до
матеріалів кримінальної справи інвентаризаційна і приватизаційна справи ВАТ “ХМСЗ
“Ритм”, висновки судової будівельно-технічної експертизи № 714 від 24.02.05 р.,
інші документи, в тому числі акти прийому-передачі круглої печатки, штампу ВАТ
“ХМСЗ “Ритм” і бухгалтерської документації та документи про банкрутство цього
підприємства суд тільки зазначив у вироку і, замість належної перевірки цих
документів, у мотивувальній частині вказав, що вони не можуть бути покладені в
основу обвинувачення, оскільки є лише носіями певної інформації, в них не
міститься будь-яких даних про причетність ОСОБА_3 і ОСОБА_1 до інкримінованих
злочинів.

Усі ці обставини,
поряд із зазначеним суперечностями у висновках експертиз свідчать, що судові
інстанції залишили без оцінки докази, які можуть мати істотне значення для
справи, що висновки судів першої й апеляційної інстанцій не відповідають її
фактичним обставинам і в ній допущено неповноту досудового слідства, яка не
може бути усунута в судовому засіданні, бо для цього необхідно проводити, в
тому числі слідчі дії для прийняття аргументованого і законного рішення у
справі.

Тому доводи в
касаційних поданні прокурора і скарзі потерпілого про необгрунтованість судових
рішень у справі та необхідність їхнього скасування є слушними і підлягають
задоволенню.

Під час
додаткового розслідування належить установити і витребувати всі потрібні для
справи оригінали документів, у тому числі ті, зазначені копії яких уже долучені
до матеріалів даної справи, провести відповідні криміналістичні судово-технічні
експертизи, а в разі необхідності провести комісійну і судово-фінансову
експертизи, з тим, щоб на всі питання, які під час судового розгляду ставились
у клопотаннях, одержали відповіді, ретельно допитати свідка ОСОБА_8 щодо
обставин учинення підпису на акті прийому-передачі від 31.03.99 р. і, якщо
потрібно, то слід провести відповідне експертне дослідження на предмет
установлення автора цього документу. Крім цього, встановити і допитати
акціонерів ВАТ “ХМСЗ “Ритм” щодо обставин справи, а також шляхом проведення
інших слідчих дій, в яких може виникнути потреба, і залежно від встановленого
прийняти рішення про подальший хід справи.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора і касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Ленінського
районного суду м. Харкова від 18 вересня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 7 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_3
скасувати, а кримінальну справу - направити на додаткове розслідування.

Судді:

Заголдний В.В. Редька А.І. Лавренюк М.Ю.