Справа № 192/1195/15-к
Провадження № 1-кс/192/93/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" липня 2015 р. слідчий суддя СОЛОНЯНСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області, слідчого Солонянського РВ, підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне клопотання слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000470 від 15 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , військовозобов`язаному, не працюючому, раніше судимому:
- 14.01.2009 Солонянським р/с Дніпропетровської обл. за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позб. волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; Вирок набрав законної сили 14.05.2009 року;

- 13.06.2014 Жовтневим р/с м. Дніпропетровськ за ч. 1ст. 190, ст. 76 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000470 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи 13 червня 2014 року засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України до двох років обмеження волі та звільненим від призначеного покарання на іспитовий строк терміном 2 роки, вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме: 28 червня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , біля господарської будівлі, що належить ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих спонукань, з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав металеву корморізку вартістю 250 гривень та металеву тачку вартістю 250 гривень, які належать ОСОБА_4 та знаходилися біля будівлі на землі, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з тих підстав, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні корисливого умисного злочину, який відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до п`яти років.

Вважають, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий злочин середньої тяжкості будучи раніше засудженим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, перебуваючи на іспитовому строці, не працює, внаслідок чого не має засобів для існування, може ухилятися від покладених на нього за законом процесуальних обов`язків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим для забезпечення належної поведінки до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, оскільки наявний передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України ризик.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував своєї причетності до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як не заперечував і проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в нічний час.

Вислухавши прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного, який не оспорював своєї причетності до злочину, у вчиненні якого він підозрюється, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000470 від 15 липня 2015 року, доводиться матеріалами, які додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , хоча останні містять суперечності в частині зазначення дати вчинення правопорушення, а також в частині дати внесення відомостей про його вчинення до ЄРДР.

Наявність обґрунтованої підозри узгоджується в точкою зору ЄСПЛ, яка викладена в Рішенні по справі "Фокс, Кембелл і Хартлі проти Об`єднаного Королівства" від 30 серпня 1990 року в п. 30 якого зазначено, що наявність "обґрунтованої підозри" передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
В частині доведеності існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, зазначає, що органом досудового розслідування доведено наявність останнього, оскільки ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2014 року з випробуванням з установленим іспитовим строком терміном 2 роки, а вирок суду набрав законної сили 15 липня 2014 року.

Однак, ні в клопотанні ні під час судового засідання стороною кримінального провадження всупереч вимогам ст. 194 КПК України не наведено доказів щодо недостатності застосування до ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашнього арешту з забороною залишати житло в нічний час.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч. 1 цієї статті, проте не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї ж статті, то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурором та слідчим як в судовому засіданні, так і в клопотанні, доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте в клопотанні не зазначалося та не надавалися докази існування такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наведеному в клопотанні ризику, то слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193-194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області, по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000470 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 21 вересня 2015 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , обов`язок прибувати до слідчого СВ Солонянського РВ ГУМВС УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 за кожною вимогою; не відлучатися зі свого постійного місця проживання та реєстрації квартира АДРЕСА_3 без дозволу слідчого ОСОБА_7 , прокурора або суду.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:слідчий суддя ОСОБА_1