Справа №591/1750/13-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Янголь
Номер провадження 10/788/1/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляцією

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючого призначене вироком Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2011 року за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна,

на постанову Зарічного районного суду міста Суми від 22 жовтня 2014 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 на рішення прокурора Сумської області ОСОБА_7 від 17 квітня 2012 року,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_6 звернувся до Зарічного районного суду міста Суми зі скаргою від 11 червня 2012 року, за змістом якої просив скасувати рішення прокурора Сумської області ОСОБА_8 від 17 квітня 2012 року, а матеріали перевірки направити для організації допиту названих ним осіб.

Свою скаргу ОСОБА_6 мотивував посиланням на те, що після особистого прийому у слідчому ізоляторі 28 березня 2012 року він подав прокурору Сумської області в порядку ст. 97 КПК України (1960 року) заяву від 29 березня 2012 року про факти вчинення злочинів, але в порушення вимог ст.ст. 94, 95,97 КПК України, а також в порушення його конституційних прав та законних інтересів і в порушення вимог Закону України "Про прокуратуру" прокурор Сумської області розглянув його заяву формально і обмежився відпискою від 17 квітня 2012 року.

На думку скаржника ОСОБА_6 матеріали провадження, які прокуратура Сумської області надала суду, повністю сфальсифіковані, оскільки обґрунтовані лише на перевірці, проведеній в.о. прокурора Білопільського району ОСОБА_9 , від 21 січня 2011 року, яку скаржник вважає необгрунтованою, по заявлених ОСОБА_6 фактах вчинення працівниками міліції службових злочинів.

Також, скаржник просив взяти до уваги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.02.2012 року, від 25.04.2012 року, постанову Зарічного районного суду міста Суми від 25.04.2012 року і ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 07.06.2012 року .

За результатами розгляду зазначеної скарги ОСОБА_6 в порядку КПК України (1960 року) Зарічний районний суд міста Суми 22 жовтня 2014 року ухвалив з посиланням на ст. 236 КПК України ( 1960 року ) постанову про залишення скарги без задоволення, як необґрунтованої.

У поданій апеляції скаржник ОСОБА_6 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

За змістом доводів апеляції ОСОБА_6 вважає, що відповідь за підписом прокурора Сумської області ОСОБА_7 від 17 квітня 2012 року сфальсифікована прокурором ОСОБА_10 з метою неприйняття процесуального рішення в порядку вимог ст.ст. 97-99 КПК України (1960 року) по його заявах, зокрема, по заяві від 29 березня 2012 року за вихідним № 775, яка надійшла до прокуратури Сумської області 30 березня 2012 року з матеріалами про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 374, 375 КК України, слідчим УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 і суддею Білопільського районного суду ОСОБА_12 .

Також, ОСОБА_6 вважає, що оскаржувана ним постанова суду від 22 жовтня 2014 року є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд розглянув його скаргу від 11 червня 2012 року упереджено, проігнорувавши той факт, що прокурор Сумської області ОСОБА_7 ніякого особистого прийому 28 березня 2012 року в Сумському слідчому ізоляторі не проводив і що заява, яка була подана скаржником за вказівкою прокурора ОСОБА_7 через адміністрацію слідчого ізолятора, зникла у прокуратурі Сумської області.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та зміст поданої апеляції, пояснення скаржника ОСОБА_6 і думку захисника ОСОБА_5 , які апеляцію підтримують, думку прокурора ОСОБА_4 , яка вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обгрунтованою, провівши судові дебати та вивчивши матеріали наглядових проваджень за №9/1-2364 (1ск) і за №9/1-2364(2ск) прокуратури Сумської області, колегія суддів дійшла переконання, що апеляція ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом за результатами вивчення матеріалів наглядового провадження за №9/1-2364(1ск), 28 березня 2012 року дійсно під час здійснення прокурором Сумської області ОСОБА_7 особистого прийому в Сумському слідчому ізоляторі засуджений ОСОБА_6 поскаржився прокурору з приводу неналежного на його думку розгляду судом його клопотань під час розгляду кримінальної справи, зокрема, в частині допиту свідків, проведення перевірок за його зверненнями про неправомірні дії працівників міліції, долучення до матеріалів кримінальної справи документів Сумського слідчого ізолятора про стан його здоров`я.

Крім того, ОСОБА_6 скаржився прокурору ОСОБА_7 про неналежність проведення прокурором Білопільського району Сумської області ОСОБА_9 перевірки його звернень про неправомірні дії працівників Білопільського РВ УМВС України в Сумській області.

В ході розгляду скарги ОСОБА_6 судом першої інстанції об`єктивно з`ясовано, що за вказівкою прокурора Сумської області ОСОБА_7 була проведена перевірка фактів, наведених ОСОБА_6 на особистому прийомі прокурора, за результатами якої прокурором області 17 квітня 2012 року направлено ОСОБА_6 повідомлення про безпідставність його звернення з приводу неналежності, на його думку, проведення перевірок щодо неправомірних дій працівників Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, а також роз`яснено, що перевірка законності розгляду Апеляційним судом Сумської області кримінальної справи та законності постановленого щодо ОСОБА_6 28 грудня 2011 року вироку відноситься до компетенції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який призначив розгляд зазначеної кримінальної справи в касаційному порядку на 17 травня 2012 року.

При цьому, з матеріалів за скаргою ОСОБА_6 від 11 червня 2012 року і з матеріалів наглядового провадження за №9/1-2364 (1ск) прокуратури Сумської області убачається що заявлені ОСОБА_6 факти про застосування до нього незаконних методів досудового слідства та допущення у порушеній щодо нього кримінальній справі недодержання вимог кримінально-процесуального закону дійсно були предметом перевірок прокурором Білопільського району Сумської області ОСОБА_9 і свого підтвердження не знайшли, в результаті чого прокурор 21 січня 2011 року виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників Білопільського РВ УМВС України в Сумській області за відсутності в їх діях складу злочинів, передбачених, відповідно, статтями 365, 366, 371, 372, 374, 384, 385 КК України.

Скарги ОСОБА_6 на зазначену постанову прокурора постановами Білопільського районного суду Сумської області, відповідно, від 21 і від 23 лютого 2011 року залишені без задоволення.

За результатами розгляду апеляцій ОСОБА_6 зазначені постанови суду першої інстанції Апеляційним судом Сумської області, відповідно, ухвалами від 17 і від 29 березня 2011 року залишені без змін як законні і обґрунтовані.

Також, перевіркою звернення ОСОБА_6 в частині доводів про незаконність його засудження було з`ясовано, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2011 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст.185, ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна, що є його власністю.

Відповідно до вимог ст. 383, ст. 395 КПК України (1960 року) перевірка законності постановленого щодо ОСОБА_6 вищевказаного вироку відносилася до компетенції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в умовах подання ОСОБА_6 касаційної скарги на даний вирок.

За таких обставин прокурор Сумської області ОСОБА_7 17 квітня 2012 року цілком правомірно направив на адресу начальника Сумського слідчого ізолятора для засудженого ОСОБА_6 належно обґрунтоване повідомлення про результати розгляду звернення та відсутність підстав для прокурорського реагування.

В ході перевірки скарги ОСОБА_6 судом першої інстанції також встановлено, що постановлений щодо ОСОБА_6 вирок Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2011 року перевірявся в касаційному порядку і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2012 року залишений без змін як законний і обґрунтований, а касаційна скарга ОСОБА_6 , яка мотивувалася посиланням на недоведеність його вини у вчиненні злочинів, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, отримання у справі працівникам и міліції доказів із застосуванням недозволених методів слідства залишена без задоволення як безпідставна.

За вищевказаних обставин колегія суддів погоджується з висновками постанови суду першої інстанції про те, що заявлене ОСОБА_6 28 березня 2012 року на особистому прийомі прокурора Сумської області звернення не підлягало вирішенню в порядку ст. 97 КПК України і що на дане звернення прокурором дана правомірна відповідь.

Що стосується доводів апеляції ОСОБА_6 про те, що суд, розглядаючи його скаргу, не взяв до уваги доводів про те, що прокурором Сумської області особистий прийом в слідчому ізоляторі 28 березня 2012 року не здійснювався, що такі доводи є необґрунтованими і спростовуються матеріалами наглядового провадження за №9/1-2364(1ск), в якому мається складена особисто прокурором Сумської області Р. Білоконь довідка від 28 березня 2012 року про здійснення ним особистого прийому засудженого ОСОБА_6 в Сумському слідчому ізоляторі.

Також, за змістом матеріалів наглядового провадження за №9/1-2364(1 ск) підтверджується факт реєстрації саме 28 березня 2012 року у прокуратурі Сумської області матеріалів, складених за результатами здійснення прокурором Сумської області ОСОБА_7 особистого прийому засудженого ОСОБА_6 в Сумському слідчому ізоляторі.

Не заслуговують на увагу і доводи скаржника ОСОБА_6 про зникнення поданої ним до прокуратури Сумської області заяви про вчинення злочинів, оскільки як встановлено судом першої інстанції та вмотивовано за змістом постанови суду і підтверджується матеріалами даної справи, зазначена заява ОСОБА_6 від 29 березня 2012 року, яка надійшла на адресу прокуратури Сумської області 30 березня 2012 року, була предметом перевірки в іншому наглядовому провадженні за №9/1-2364 (2ск) і за результатами її розгляду першим заступником прокурора Сумської області ОСОБА_13 18 квітня 2011 року було направлене ОСОБА_6 відповідне повідомлення, яке в послідуючому було предметом судового оскарження ОСОБА_6 .

Також, за результатами апеляційного розгляду даної справи убачається, що судові рішення, на які посилається ОСОБА_6 за змістом своєї скарги, не порушують законності оскаржуваної ним ухвали суду першої інстанції у даній справі.

Враховуючи вищевказане, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про фальсифікацію повідомлення за підписом прокурора Сумської області ОСОБА_7 від 17 квітня 2012 року не відповідають фактичним обставинам і є безпідставними.

Виходячи з викладеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є законною і обґрунтованою, а тому зміні чи скасуванню за поданою ОСОБА_6 апеляцією не підлягає.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України 1960 р., п.п. 11, 15 Розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Постанову Зарічного районного суду міста Суми від 22 жовтня 2014 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 на рішення прокурора Сумської області ОСОБА_7 від 17 квітня 2012 року залишити без змін, а подану ОСОБА_6 апеляцію залишити без задоволення.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3