ун. № 759/2546/15-к
пр. № 1-кп/759/246/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006019 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.07.2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області,

громадянина України, не одружений, не працює, освіта

середня, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 та

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимий: 23.11.2010 року

Орджонікідзівським міським судом Дніпропетровської

області за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців

позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 13.07.2014 року, приблизно о 06 годині, проходячи неподалік будинку № 104-А, який розташований по пр-ту. Перемоги в м. Києві, крізь відчинене скло передньої лівої дверцяти автомобіля марки «Mercedes-Benz» , д.н.з. НОМЕР_1 , побачив на нозі в сплячого в салоні автомобіля раніше йому не знайомого чоловіка ОСОБА_6 , мобільний телефон . Після цього в ОСОБА_4 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та він усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитись, переконавшись в тому, що поруч не має сторонніх осіб, а власник майна спить, реалізуючи свій злочинний умисел підійшов до лівої передньої дверцяти автомобіля, де крізь відчинене скло дверцяти, шляхом ривка забрав до своїх рук належний ОСОБА_6 мобільний телефон, однак в цей момент ОСОБА_4 побачив ОСОБА_6 , про що зробив йому зауваження, однак ОСОБА_4 на це не відреагував, цим самим відкрито заволодів належним ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «LG» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , вартістю 1 100 гривень із сім-картками мобільного оператора «Київстар» та «Лайф», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.

На неодноразові вимоги ОСОБА_6 стати та повернути викрадене майно, ОСОБА_4 не реагував та з місця скоєння злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 100 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України вірна, оскільки він повторно, відкрито заволодів чужим майном.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України ,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, обставини скоєння кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченого, що характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, його сімейний стан. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 обрати у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПтС України в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 10 березня 2015 року.

Речові докази: мобільний телефон «LG» та 2 сім-картки, які було передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: