Справа 1-243/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007
року Крюківський райсуд
М. Кременчука, Полтавської
області, в складі:

Судді- Усенко
Т.І. При секретарі-Марченко М. Ю. З участю прокурора- Рябих С. В. З участю
адвоката - ОСОБА_1

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у М. Кременчуці кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця М.
Кременчука, громадянина України, українця,
не одруженого, освіта
середня, працює приватне підприємство « Фірма
Дербікова», проживає АДРЕСА_1, раніше не судимий у відповідності до ст. 89 КК України

В скоєнні
злочину передбаченому ст. 164
ч. 1 КК
України

встановив:

ОСОБА_2 згідно
рішення Крюківського районного суду М. Кременчука №2-1290 від 27.02.2002 року
зобов»язаний виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини на користь матері
ОСОБА_4.

Однак ОСОБА_2
злісно ухиляється від сплати аліментів,
викликався до Крюківського відділу Державної виконавчої служби для
сплати заборгованості, а також
попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати
аліментів, не дивлячись на це ОСОБА_2
аліменти не виплачував, допустив
заборгованість по сплаті аліментів станом на жовтень місяць 2006 року на загальну
суму орієнтовно 7142 грн. 23 коп.

В судовому
засіданні підсудній ОСОБА_2 свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно не сплачував аліменти, не дивлячись на попередження державних
виконавців, але одночасно пояснив що за
цей період передав дочці речей орієнтовно на суму 1500 грн., але документально цю суму підтвердити не
може.

Потерпіла
ОСОБА_4 пояснила суду, що з 2002 року підсудній
ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини , не дивлячись на
попередження та на той факт, що вона вже
вдруге ставить питання про порушення кримінальної справи. Перший раз підсудній
сплатив 200 грн. і
пообіцяв сплачувати щомісячно по 250
грн., але своєї обіцянки не
додержав. Не заперечує, що відповідач
купляв речі для дочки, але це питання з
нею не погоджував і вона не згідна, що
вартість тих речей 1500 грн.В частині міри покарання висловила думку, що їй в першу чергу потрібні гроші на
утримання дитини, а не покарання самого
підсуднього. Вказує, що грошима підсудній
сплатив 300 грн. за
період з 2002 року.

Свідок
ОСОБА_5 пояснила суду, що підсудній
злісно ухиляється від сплати аліментів , не дивлячись на попередження, місце роботи не повідомляє.

Кваліфікація дій
ІОСОБА_2 за ст. 164ч.1 КК України вірна, так як він своїми умисними діями, злісно ухилявся від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дитини /аліментів/.

Призначаючи
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом»якшують покарання - повністю визнав
себе винним, працює, позитивно характеризується, а також думку потерпілої, суд вважає за можливе призначити покарання у
вигляді обмеження волі.

Враховуючи
тяжкість злочину - злочин
невеликої тяжкості, особу винного, конкретні обставини справи ,
суд вважає також за можливе застосувати ст. 75
КК України - звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. 164
ч. 1 КК
України і призначити покарання з застосуванням
ст. 75 КК України у вигляді 1
року обмеження волі, звільнивши від
відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на
ОСОБА_2 покласти слідуючі обов»язки -не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально -
виконавчої системи, повідомляти ці
органи про зміну місця проживання,
роботи чи навчання.

Міру запобіжного
заходу залишити попередню-підписку про невиїзд до вступу вироку у законну силу.

На вирок суду
може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області в 15 денний термін.