У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І., Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 25 вересня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Чернівецької області на вирок Вижницького районного суду
Чернівецької області від 6 вересня 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

1982 року народження, громадянина України, судимого 19.10.2004 року за ч. 1 ст. 289 КК України на
3 роки позбавлення волі з іспитовим строком
2 роки,

за ч. 2 ст. 289 КК України на
2 роки 5 місяців позбавлення волі, а на підставі ч. 1 ст. 71 КК України
остаточно призначено 2 роки 10 місяців позбавлення волі.

В апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння,
в ніч на 2 квітня 2006 року у смт. Берегомет Вижницького
району Чернівецької області шляхом вільного доступу проник на територію
господарства АДРЕСА_1, де, діючи умисно, повторно, незаконно заволодів
транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21063 вартістю 7 360 грн.,
належним потерпілому ОСОБА_2.

У касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що судом при призначенні ОСОБА_1 покарання порушено норми ст. 69 та ст. 71 КК України.
Крім того, судом в мотивувальній частині вироку невірно вказано марку
автомобіля.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити касаційне
подання, перевіривши матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненому злочині
відповідають фактичним обставинам справи, обґрунтовані наведеними у вироку
доказами, що й не оскаржується у поданні.

Дії засудженого кваліфіковано вірно.

Однак, при розгляді вказаної справи суд, приймаючи рішення про призначення
ОСОБА_1 покарання і, вказавши у мотивувальній частині вироку про можливість
застосування при цьому ст.69 КК України, у резолютивній частині судового
рішення застосування цієї норми закону не зазначив, хоча призначив покарання
більш м'яке, ніж передбачено ч.2 ст. 289 КК України.

Крім того, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд порушив вимоги п.4 ст.71
КК України, відповідно до якого остаточне покарання за сукупністю вироків має
бути більшим від покарання за новий злочин, а також від невідбутої частини
покарання за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_1 19 жовтня 2004 року був засуджений Вижницьким районним
судом Чернівецької області за ч.1 ст.289
КК України на 3 роки позбавлення волі і звільнений на підставі ст.75 КК України
від цього покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, суд
безпідставно призначив йому покарання менше від невідбутої частини покарання за
цим вироком.

Також, як правильно зазначає у касаційному поданні прокурор, суд помилково
в описовій частині вироку послався на заяву потерпілого ОСОБА_2 про викрадення
у нього автомобіля ВАЗ 2101 НОМЕР_1 і на висновок автотоварознавчої експертизи
про вартість автомашини ВАЗ 2101, хоча в дійсності в заяві потерпілого вказано
про викрадення автомобіля ВАЗ 21063 НОМЕР_2 (а.с.55) і судовий експерт також
визначав вартість саме цього автомобіля (а.с.110).

На підставі викладеного вирок щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону.

При новому судовому розгляді належить врахувати усі викладені у касаційному
поданні доводи, прийнявши у справі
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів,

У
Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора Чернівецької області
задовольнити.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 6 вересня січня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, направивши кримінальну
справу на новий судовий розгляд.

С У
Д Д І :

Присяжнюк Т.І.
Косарєв В.І.
Школяров В.Ф.