В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И справа №1-134

17 жовтня 2008 року Врадіївський районний суд Миколаївської області в
складі головуючого судді Висоцького М.Т., при секретарі Лука Н.М. з участю
помічника прокурора Жорової В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу по
обвинуваченню підсудного

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця,
громадянина України, уродженця села
Юріївна

Врадіївського району Миколаївської області, освіта загальна

середня, не одруженого, утриманців не має,
працює механізатором в

фермерському господарстві „Оазіс”, раніше засудженим не був,

мешканця
села Гуляницьке Врадіївського району Миколаївської

області,

в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

5 липня 2008 року біля 20 години
підсудний ОСОБА_1 знаходячись в приміщенні літньої кухні розташованій на території його домоволодіння в селі
Гуляницьке Врадіївського району Миколаївської області, під час сімейної сварки
між ним і його дружиною ОСОБА_2, припускаючи, що його дії можуть призвести до
тяжких наслідків, навмисно наніс останній кулаком правої руки біля трьох
ударів в область голови від яких вона
(ОСОБА_2) впала на диван і вдарилася
головою об металеву миску з борошном, яка там знаходилася, після чого
звідти впала на підлогу. В результаті
дій підсудного ОСОБА_1 та нанесених ним ударів, ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді
двосторонньої травматичної гематоми на фоні закритої черепно-мозгової травми,
крововиливу в шкіром”язові лоскути голови, кровопідтіків нижньої щелепи справа,
від яких ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 годині померла у реанімації хірургічного
відділення Врадіївської центральної районної лікарні.

Згідно висновку судово медичної
експертизи вказані тілесні ушкодження
відносяться до категорії тяжких тілесних
ушкоджень і знаходяться в причинному зв'язку з
настанням смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні підсудна
ОСОБА_1 свою вину у вчинені вказаних
дій визнав повністю, щиро
розкаявся у скоєному ним злочині і дав
суду правдиві свідчення, які відповідають встановленим судом обставинам
справи.

Так, підсудний ОСОБА_1 пояснив, що
останнім часом його дружина ОСОБА_1
стала зловживати спиртними напоями в
зв'язку з чим у них неодноразово виникли сварки. Про її поведінку він говорив їхнім дітям, але дружина продовжував зловживати спиртними напоями. Особливо частіше це стало траплятися після
її звільнення з роботи.

5 липня 2008 року біля 20 години, він
прийшов з роботи додому і так , як тоді були жнива, то перед цим три доби чергував на полі і дуже
стомився. Побачивши, що дружина напідпитку, а їхня трирічна онука плаче від
того, що її вкусила оса чи бджола, він зробив зауваження дружині. А коли
дізнався, що вона не приготувала вечерю, не помила посуд і не занесла їжу його
пристарілому батькові -інваліду (який без ноги і не може себе самостійно
обходити), став з нею сваритися. Сварка
відбувалася в приміщенні літньої кухні. Під час сварки дружина почала ображати його нецензурними
словами і схопивши кухонний ніж, кинулася до нього. У відповідь на це, він ударив її долонею правої руки по обличчю. Потім ще два рази під
ряд ударив кулаком правої руки в голову справа. Від другого удару кулаком вона
впала на диван на вилику металеву миску з борошном, яка була там. Потім звідти
упала на підлогу разом з мискою. Після чого самостійно підвелася, а він пішов
поратися по господарству. Вночі дружина спала вдома окремо від нього. Ніяких
пошкоджень на обличчі дружини він не бачив. Вранці дружина, як завжди, подоїла
корову та поралася по господарству і дала йому снідати. Вечером, коли він
повернувся з роботи, то побачив, як
дружина упала біля хліва і вирішив, що вона знову п”яна. А коли
запитав її чи дійсно це так, вона
промовчала. Подоївши корову, дружина
здала молоко, але після цього в дім не заходила і вдома не ночувала. На його оклики не
озивалася. На слідуючий день, він вранці пішов на роботу де йому повідомили по телефону, що дружина перебуває в важкому стані.

Крім визнання своєї вини самим підсудним
ОСОБА_1, його вина у скоєнні вказаних дій повністю встановлена в судовому
засіданні і підтверджується сувукупністю слідуючих доказів .

Так, допитана в ході досудового
слідства в якості свідка потерпіла ОСОБА_3 (якій померла ОСОБА_2 і
звинувачений ОСОБА_1 являються батьками) пояснила, що до серпня 2007 року вона жила біля батьків.
Відносини між її батьками були не дуже добрими. Батько весь час був на роботі і
приходячи з роботи знервованим, зганяв злість
на матері. Він часто вживав спиртні напої і бувало приходив додому в стані
сильного алкогольного сп”яніння, і без будь-яких причин бив матір. Коли вона
жила з батьками, то не дозволяла батькові ображати матір. Після її переїзду до
Врадіївки мати не раз скаржилася на батька і розповідала, що він пиячить,
погрожує їй і навіть б”є. Мати також вживала спиртні напої але рідко, по святам і не в такій кількості
щоб від цього упасти.

6 липня 2008 року, біля 11 години ранку їй зателефонувала матір
(ОСОБА_2), яка розповіла про те, що 5 липня 2008 року, ввечері її побив батько
(підсудний) і при цьому наніс їй декілька ударів в область голови від чого у
неї сильно болить голова. Коли мати говорила з нею, вона помітила, що в неї був
пригнічений голос. На слідуючий день, 7 липня 2008 року, біля 7 години ранку їй
зателефонував батько ОСОБА_1 і попрохав
її приїхати до нього додому, щоб подивитися за онукою так як матері немає
вдома. Коли вона стала збиратися до нього ій
зателефонувала фельдшер Гуляницької сільської ради ОСОБА_4, яка повідомила, що
мамі дуже погано і та викликала до неї карету швидкої допомоги. Приїхавши в
село Гуляницьке, вона застала матір у сусідки ОСОБА_5, де вона лежала на
ліжку і хрипіла, звідки її забрала
карета швидкої допомоги і доставила в хірургічне відділення Врадіївської ЦРЛ, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла.

Свідок ОСОБА_5
пояснила суду, що 6 липня 2008 року біля 8 години до неї додому прийшла
ОСОБА_2, яка розповіла, що ввечері 5 липня 2008 року її побив кулаками
підсудний і при падінні вона вдарилася головою в металеву миску з мукою від
чого в неї дуже болить голова і нудить. На
прохання ОСОБА_2, вона допомогла їй впоратися по господарству. В цей же
день ввечері біля 22 години ОСОБА_2
знову прийшла до неї додому і попросилася переночувати та сказала, що знову сварилася з чоловіком. Вона
положила її спати в окремій кімнаті.
Біля четвертої години ранку чула, як ОСОБА_2 хропіла, але вважала, що та спить.
В шість годин ранку вона стала будити ОСОБА_2, але хрипіти і не піднімалася з
ліжка. Запідозривши неладне, вона покликала фельдшера ОСОБА_4, яка викликала
швидку допомогу і відправила ОСОБА_2 в лікарню. Раніше, вдень 6 липня 2008 року
ОСОБА_2 запрошувала її піти з нею в бар випити пива так як у неї боліла голова,
але вона відмовилася, і та пішла сама
туди.

ОСОБА_2 потрохи випивала, але цим
не зловживала, постійно працювала, вела
домашнє господарство. Підсудний ОСОБА_1 теж бувало випивав, але завжди ходив на
роботу.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що
він являється сусідом підсудного і дуже добре знає його сім”ю. Підсудний
характеризується хорошо, спиртними напоями не зловживає, працює з ранку до
ночі. Його покійна дружина ОСОБА_2 випивала. Знає про це від односельчан та сам
особисто дуже часто помічав, що вона перебувала в нетверезому стані, коли
приходила телефонувати від нього. Раніше
сварок між ними не помічав. 6 липня 2008 року ОСОБА_2 приходила до нього за
таблетками і скаржилася, що болить голова. 7 липня 2008 року, до нього додому
прийшла його сусідка, і їхній фельдшер,
які по телефону викликали швидку допомогу до ОСОБА_2. Тоді, він і дізнався, що її побив підсудний.
Швидка допомога забрала ОСОБА_2 на носилках
від сусідки ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що проживає з
підсудним по сусідству через три хати. Ввечері
біля 19 години 30 хвилин в липні
2008 року (точної дати не пам'ятає), вона з чоловіком їхала возом в сусіднє
село і бачила, як ОСОБА_2 вийшла з свого двору до криниці по воду. Вона була
заплакана, ліва сторона голови і одягу були випачкані в борошно. На її
запитання, що трапилося, ОСОБА_2 нічого
не відповіла. На слідуючий день вона
знову зустрілася з ОСОБА_2 біля криниці і та розповіла їй, що її побив
підсудний. Ніяких побоїв на її обличчі і інших частинах тіла не бачила. ОСОБА_2
скаржилася на головну біль, нудоту і
висловлювала припущення, що в неї струс головного мозку. Збиралася поїхати в
лікарню. На слідуючий день в понеділок вранці вона бачила її вдома у сусідки
ОСОБА_5 де та лежала на ліжку і хрипіла.
Потім приїхала швидка допомога і забрала її звідти.

Згідно висновку судово-медичної експертизи
№ 301 від 30 липня 2008 року у померлої
ОСОБА_2 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді двосторонньої травматичної субдуральної
гематоми на фоні закритої черепно-мозкової травми, крововиливу в
шкіром”язові лоскути голови, кровопідтіків
нижньої щелепи справа, правого плеча, які могли утворитися за 1-2 дні до
настання смерті від дії тупого твердого предмета (кулак, взута
нога) та відносяться до категорії тяжких, як такі, що потягли за собою
смерть.

Дослідивши вказані докази, суд вважає доведеним те, що спричинені підсудним тілесні ушкодження знаходяться в
прямому зв”язку з настанням смерті ОСОБА_2 і вважає повністю доведеною вину
підсудного ОСОБА_1 в заподіянні умисних тілесних ушкоджень небезпечних для
життя в момент заподіяння, які спричинили
смерть потерпілої і кваліфікує ці його дії
по ч.2 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, як пом'якшуючими відповідальність обставинами те, що він
вперше скоїв злочин та його щире каяття .

Обтяжуючих відповідальність обставин суд
не вбачає.

Враховуючи викладене, обставини справи,
ступінь суспільної небезпеки скоєного підсудним
ОСОБА_1 злочину, позитивну характеристику підсудного по місцю роботи і проживання,
складні сімейні стосунки між ним і
його дружиною та їхню поведінку
до скоєння злочину, відсутність
будь-яких претензій з боку потерпілої
до нього, і те що підсудний
фактично не мав наміру позбавляти життя свою дружину, а діяв під впливом сильного нервового збудження та випадкового збігу непередбачених обставин, суд вважає доцільним призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, більш м”яке ніж передбачає ч.2 ст. 121 КК
України.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним
по ч.2 ст.121 КК України і
призначити йому покарання з застосуванням
ст.69 КК України у вигляді
позбавлення волі строком на чотири роки.

До набрання вироку законної сили обрану
відносно засудженого міру запобіжного
заходу, залишити ту ж саму-підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області на протязі
п'ятнадцяти днів з моменту його проголошення, а засудженому в цей же строк з
моменту вручення йому копії даного
вироку.

Головуючий - суддя
М.Т. Висоцький