Справа № 156/1319/14-к Провадження №11-кп/773/64/15 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ст.308 ч.2 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хмелівка Володимир-Волинського району Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта неповна-середня , неодружений, непрацюючий, судимий :

- 13.04.2000 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 23.09.2004 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 21.04.2010 року судом Старовижівським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 21.11.2014 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.308 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому вирішено рахувати з моменту затримання з 16 жовтня 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 368 грн. 94 коп. витрат за проведення експертизи у кримінальному провадженні.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який за вчинення даного кримінального правопорушення засуджений вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2014 року, так, близько 22 години 30 хвилин вони прибули в с.м.т. Іваничі з метою заготівлі наркотичних засобів, а саме: макової соломи для подальшого її використання ОСОБА_9 у приготуванні наркотичних засобів. Прибувши в с.м.т. Іваничі вказані особи близько 03 години 23 червня 2014 року проходячи повз земельні ділянки та будинки жителів селища, помітили на земельній ділянці, яку обробляє ОСОБА_10 , біля будинку АДРЕСА_2 , де вирощувалися овочі, декілька рослин маку. З метою викрадення макової соломи ОСОБА_9 пішов на вказану земельну ділянку, а ОСОБА_7 залишився біля даного городу спостерігати за можливою небажаною появою сторонніх осіб. На вказаній земельній ділянці ОСОБА_9 викрав близько чотирьох рослин снотворного маку. Усі викрадені наркотичні засоби ОСОБА_9 та ОСОБА_7 поклали у поліетиленовий пакет і продовжили пошуки посівів маку. Приблизно о 03 годині 30 хвилин 23 червня 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підійшли до земельної ділянки ОСОБА_11 , яка розташована по вул. Шевченка навпроти місцевого кладовища. Там вказані особи також помітили посів маку. З метою викрадення макової соломи ОСОБА_9 пішов на вказану земельну ділянку, а ОСОБА_7 залишився на дорозі спостерігати за можливою небажаною появою сторонніх осіб. На вказаній земельній ділянці ОСОБА_9 викрав близько десяти рослин снотворного маку, відділивши від деяких з них коріння та викинувши коріння на місці. Дані викрадені наркотичні засоби ОСОБА_9 та ОСОБА_7 поклали у поліетиленовий пакет і направились в напрямку м. Володимир-Волинський. Прибувши на попутному транспорті у Володимир-Волинський район на зупинці громадського транспорту с. Вілька автодороги Піща Любомль Павлівка о 08 годині ОСОБА_9 та ОСОБА_7 затримали працівники міліції і під час огляду виявили та вилучили у них наркотичний засіб макову солому.

Згідно висновку експерта № 332/332 від 26.06.2014 року викрадені вказаними громадянами речовини рослинного походження являють особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений макову солому. Маса макової соломи у перерахунку на суху речовину становить 802,86 грама.

В поданій прокурором апеляційній скарзі з змінами не оспорюється доведеність інкримінованого ОСОБА_7 злочину та кваліфікація його дій. Разом з тим, поставлено питання про скасування вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що при обранні міри покарання не враховано, що у відповідності до санкції статті за якою ОСОБА_7 притягнутий до відповідальності передбачено і додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є обов`язковим. Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 окрім вказаного злочину і засудження за нього, вчинив і відкрите викрадення чужого майна, за що вироком Володимир-Волинського міського суду від 21 листопада 2014 року був засуджений до 5 років позбавлення волі. Просив вирок місцевого суду скасувати в частині призначеного покарання та постановити свій вирок за яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.308 КК України покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна належного обвинуваченому. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом складання зазначеного покарання та покарання призначеного вироком Володимир-Волинського міського суду від 21 листопада 2014 року, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника, які заперечили апеляцію та просили залишити вирок без зміни, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, є обґрунтованим і по суті в апеляційній скарзі не заперечується. Дії ОСОБА_7 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 308 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, на утриманні має неповнолітню дитину, та не був ініціатором вчинення злочину. Враховано його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, а також відсутність обтяжуючих його вину обставин.

Зважаючи на викладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що основне покарання обвинуваченому слід обрати до ближче до мінімального у виді позбавлення волі.

Разом з тим, як вбачається з рішення суду, судом першої інстанції не обговорювалось і не вирішувалось питання щодо необхідності призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна.

Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання, безпідставно не застосував до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації майна. Не враховано, що даний вид додаткового покарання, з врахуванням призначення основного покарання у виді позбавлення волі у зазначеній санкції статті є обов`язковим.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що при вказаних обставинах місцевий суд, не обговоривши необхідність призначення додаткового покарання і не призначивши його обвинуваченому, порушив вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

З наведених підстав, вирок суду першої інстанції, відповідно до п.1. ч.1 ст.413 КПК України, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.

Крім цього, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що окрім наведеного, ОСОБА_7 26 липня 2014 року вчинив відкрите викрадення чужого майна і вироком Володимир-Волинського міського суду від 21 листопада 2014 року був засуджений до 5 років позбавлення волі.

За таких обставин, оскільки вище вказане протиправне діяння було вчинене до винесення вироку Іваничівським районним судом за вчинення інкримінованого злочину, слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Враховуючи характер і спосіб вчинених ОСОБА_7 протиправних дій і наслідків які настали, суд апеляційної інстанції вважає, що обвинуваченому крім основного покарання, слід призначити також додаткове покарання у виді конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна. Остаточне покарання слід призначити з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, суд частково задовольняє апеляцію прокурора, скасовує вирок в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, апеляційний суд, -

З А С У Д И В :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 308 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 листопада 2014 року ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця з конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: