Справа № 447/3672/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2013 року
Миколаївський районний суд Львівської
області

в складі
головуючого - судді Павлів В. Р.

при секретарі
Волківській Н.Б.

з участю прокурора
Єфремова С.О.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
кримінальне провадження № 0000820
від 06.11.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця смт. Розділ
Миколаївського району Львівської
області, проживаючого: АДРЕСА_1,
працюючого директором ПП «Будова-М», з
середньою освітою, одруженого, раніше
не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК
України,-

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_3 у вересні 2012 року, виконуючи
обов'язки міського голови м.Миколаєва
Миколаївського району Львівської
області, будучи розпорядником коштів
місцевого бюджету, розробив злочинний
план по розтраті та заволодінні
бюджетними коштами шляхом укладення
фіктивних угод, залучивши до його
реалізації ОСОБА_1

Так, у затвердженому Миколаївською
міською радою бюджеті на 2012 рік
передбачено кошти в сумі 99 тис. 900 грн.
на придбання дорожніх плит.

Діючи кожен в межах своєї службової
компетенції та виконуючи відведену
йому роль, з метою протиправного
заволодіння вказаними коштами ОСОБА_3,
за попередньою змовою в групі із
засновником та директором приватного
підприємства «Будова-М» ОСОБА_1 (ЄРДПОУ
33839867, зареєстровано 09.11.2005 в м.Миколаєві
по вул.Козланюка, 2, свідоцтво про
державну реєстрацію №100080550), уклали та
підписали договір №76 від 03.09.2012 на
постачання дорожніх плит в кількості 200
(двісті) штук, загальною вартістю 99 тис.
900 грн.

У відповідності до умов договору ПП
«Будова-М», як постачальник,
зобов?язувалось передати дорожні плити
в кількості 200 (двісті) штук на суму 99
тис. 900 грн. замовнику - Миколаївському
комунальному підприємству
«Житлово-комунальне управління» у
повній комплектності впродовж одного
місяця з моменту укладання договору,
тобто в строк до 03.10.2012 року, за місцем
знаходження замовника: м. Миколаїв, вул.
Воз'єднання, 10.

З метою реалізації спільного
злочинного умислу, достовірно знаючи
про відсутність в ПП «Будова-М»
вказаної кількості плит, ОСОБА_1
виготовив та надав в МКП «ЖКУ» накладну
№ 04 від 03.09.2012 року, яка містила
завідомо неправдиві відомості про факт
поставки та передачі дорожніх плит в
кількості 200 (двісті) штук на суму 99 тис.
900 грн. на склад МКП «ЖКУ».

В подальшому, згідно договору №76
від 03.09.2013 та накладної №04, наданої
ОСОБА_1, а також згідно підписаного
ОСОБА_3 розподілу виділених бюджетних
асигнувань №228 від 05.09.2012 з рахунку
№1350 та у відповідності до
затвердженого ним розпорядження №219
від 05.09.2012 про виділення коштів
загального фонду місцевих бюджетів з
рахунку №0332 УДКСУ у
Миколаївському районі Львівської
області Миколаївської міської ради,
кошти в сумі 99 тис. 900 грн. були
перераховані на рахунок
Миколаївського комунального
підприємства «Житлово-комунальне
управління» з призначенням - придбання
плит дорожніх в кількості 200 штук. Після
цього, згідно платіжного доручення №229
від 06.09.2012р., підписаного за вказівкою
ОСОБА_3 необізнаними із його злочинним
умислом директором МКП «ЖКУ» ОСОБА_4 та
заступником директора по фінансах
ОСОБА_5, кошти в сумі 99 тис. 900 грн. були
перераховані з рахунку МКП «ЖКУ»
№3663 на рахунок ПП «Будова-М»
№4648 в ПАТ «КБ «Хрещатик».

З метою доведення до завершення
злочинного умислу, перераховані на
рахунок ПП «Будова-М» кошти в сумі 99
тис. 900 грн. ОСОБА_1 перевів у готівку,
використовуючи готівкові чеки серії
ЛГ5695430 від 20.09.2012, серії ЛГ5695431 від 26.09.2012
та серії ЛГ5695432 від 27.09.2012 у
Миколаївському відділенні банку ПАТ
«КБ Хрещатик», на загальну суму 98 тис. 500
грн., з яких 95 тис. грн. передав ОСОБА_3, а
3 тис. 500 грн. за погодженням із останнім
залишив собі в якості винагороди за
вказані вище протиправні діяння.

Надалі, з метою приховування слідів
злочину, оскільки фактичного
поставлення плит дорожніх в кількості
200 штук не було, ОСОБА_1, на виконання
спільного злочинного плану, уклав з
необізнаним із їх злочинним умислом
директором МКП «ЖКУ» ОСОБА_4, який
виконував вказівку ОСОБА_3, фіктивний
договір відповідального збереження №1
від 06.11.2012 року про зберігання плит
дорожніх в кількості 134 шт. на загальну
суму 66 933 грн., та склали акт прийому
передачі №1 від 06.11.2012р., у який внесено
завідомо недостовірні відомості щодо
факту передачі дорожніх плит.

У відповідності до акту ревізії №34-38/12
від 26.06.2013, проведеної Пустомитівською
об?єднаною державною фінансовою
інспекцією у Львівській області,
підтверджено фіктивність вказаних
вище документів, та спростовано факт
поставки товарно-матеріальних
цінностей (плит дорожніх) на суму 99 тис.
900 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ч.3 ст.191 КК України, тобто
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання службовою особою своїм
службовим становищем, за попередньою
змовою групою осіб, а також кримінальне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК
України, тобто складання, видачу
службовою особою завідомо неправдивих
офіційних документів, внесення до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей.

В ході досудового розслідування у
присутності адвоката ОСОБА_2 між
прокурором групи прокурорів, радником
юстиції С.Єфремовим та ОСОБА_1 було
укладено угоду про визнання
винуватості від 14.11.2013 року, котра
знаходиться в матеріалах
кримінального провадження 447/3672/13-к на
а.с. (5-9), згідно якої сторони домовились,
що ОСОБА_1 під час досудового
розслідування повністю визнає свою
винуватість в обсязі оголошеної йому
підозри і зобов'язується:

- беззастережно визнати
обвинувачення в повному обсязі підозри
у судовому провадженні;

- надавати викривальні показання
щодо ОСОБА_3 як під час досудового
розслідування так і в стадії судового
розгляду;

- відшкодувати заподіяні його
діями збитки в розмірі 3500 (три тисячі
п'ятсот) грн. впродовж 1 місяця з дня
проголошення вироку щодо нього у
даному провадженні

Підозрюваний ОСОБА_1 розуміє, що
відповідно до ст.473 КПК України
наслідком укладання та затвердження
угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного -
обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження
обвинувального вироку, яким
затверджена ця угода в апеляційному
порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК
України, та в касаційному порядку, що
визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.

б) для підозрюваного - відмова від
здійснення прав, передбачених абзацом 1
і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на
судовий розгляд, під час якого прокурор
зобов'язаний довести кожну обставину
інкримінованого кримінального
правопорушення, на допит у судовому
засіданні свідків обвинувачення,
заявлення клопотань, виклик свідків і
надання суду своїх доказів роз'яснено і
є зрозумілі.

ОСОБА_1 розуміє, що виконання
зобов'язання іншою стороною в рамках
цієї угоди цілком залежить від
дотримання ним Закону.

За умови виконання сторонами
зазначених зобов'язань, сторони
погоджуються на призначення покарання
ОСОБА_1 з врахуванням ступеня тяжкості
вчинених кримінальних правопорушень,
даних про особу підозрюваного (його
працездатний вік, позитивні
характеристики за місцем проживання),
наявності обставин, що пом'якшують
покарання (щире каяття, сприяння
розкриттю злочину), відсутності
обставин, які обтяжують покарання, а
тому досягають згоди, що підозрюваний
ОСОБА_1 має понести покарання у виді
обмеження волі.

При цьому сторони досягли
порозуміння щодо призначення ОСОБА_1
узгодженого покарання:

за ч.3 ст.191 КК України у виді
обмеження волі строком 3 (три) роки, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
функцій, строком на 1 (один) рік 6 (шість)
місяців;

за ч.1 ст.366 КК України у виді
обмеження волі строком на 2 (два) роки, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
функцій, строком на 1 (один) рік 6 (шість)
місяців;

у відповідності до ст.70 КК України
визначити остаточне покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим - у виді обмеження волі
строком на 3 (три) роки, з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських
функцій, строком на 1 (один) рік 6 (шість)
місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування основного
покарання з випробуванням, із
встановленням іспитового строку
тривалістю 1 рік 6 місяців;

У відповідності до ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_1, визначені п.п.2-4
ообовя?зки :

1. не виїжджати за межі України на
постійне проживання без

дозволу кримінально-виконавчої
інспекції;

2. повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання;

3. періодично з?являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

В судовому засіданні сторони угоди
підтримали підписану ними угоду про
визнання винуватості.

Враховуючи викладене суд
ознайомившись з матеріалами
кримінального провадження приходить
до висновку про доцільність
затвердження угоди про визнання
винуватості, яка була укладена
сторонами добровільно, права, свободи
чи інтереси сторін або інших осіб не
порушуються, ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності раніше не притягався,
у вчиненому, щиро розкаявся, активно
сприяє розкриттю злочину, чим виконує
умов угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 374, 475 КПК
України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 14.11.2013 року, м. Львів,
укладену між заступником начальника
відділу нагляду за додержанням законів
у сфері протидії корупції та
процесуального керівництва у
кримінальних провадженнях про
корупційні правопорушення управління
нагляду прокуратури Львівської
області радником юстиції Єфремовим С.О.
та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином
України, уродженцем смт. Розділ
Миколаївського району Львівської
області, проживаючого: АДРЕСА_1,
працюючого директором ПП «Будова-М», з
середньою освітою, одруженого, раніше
не судимого у кримінальному
провадженні № 0000035.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 3, 366
ч. 1 КК України та призначити йому
покарання за:

ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 (трьох)
років обмеження волі, з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських
функцій, строком на 1 (один) рік 6 (шість)
місяців;

ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження
волі строком на 2 (два) роки, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
функцій, строком на 1 (один) рік 6 (шість)
місяців;

На підставі ст.70 КК України
визначити остаточне покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим - у виді обмеження волі
строком на 3 (три) роки, з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських
функцій, строком на 1 (один) рік 6 (шість)
місяців.

На підставі ст. 75 КК України
засудженого звільнити від відбування
покарання з випробуванням, якщо він
протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

На підставі ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_1, визначені п.п. 2-4
обов'язки, а саме: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Вирок на підставі угоди про
визнання винуватості може бути
оскаржений у порядку передбаченому п. 4
ст. 394 КПК України.

Суддя:
Павлів В. Р.