Справа №11-1222Головуючий у І інстанціїЯковенко
Категорія5Доповідач у 2 інстанції Орел
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Миколюка О.В.

суддів Орла А.І., Шроль В.Р.

з участю прокурора Скрипка І.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 29 вересня 2011 року, якою звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України з підстав, передбачених п. е ст. 1 Закону України Про амністію у 2011 році, кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КК України закрито.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 звинувачується в тому, що 10.05.2011 року близько 19 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись біля будинку № 12-а по вул. Садовій в смт. Красятичі Поліського району Київської області, зустрів ОСОБА_1, з яким у нього на грунті короткочасно виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2 взяв з автомобіля, на якому приїхав, порожню пляшку та кинув нею в ОСОБА_1, влучив в голову останнього, в результаті чого ОСОБА_1 отримав тілесну ушкодження середнього ступеню тяжкості. В звязку з тим, що ОСОБА_2 вперше вчинив злочин середньої тяжкості до набрання чинності Законом України Про амністію у 2011 році, являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, про що має відповідне посвідчення, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_2 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. е ст. 1 та ст. 6 Закону України Про амністію.

На дану постанову суду потерпілим ОСОБА_1 подана апеляція, в якій він просить постанову суду скасувати, призначити по справі додаткову експертизу та слідство. Обґрунтовуючи свої вимоги потерпілий зазначає, що судом не вірно вказано в постанові, що ОСОБА_2 кинув у нього пусту пляшку, тоді як пляшку була повна. Крім цього, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 раніше неодноразово порушував закон.

Заслухавши суддю доповідача, потерпілого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію і просить постанову суду скасувати та справу направити на новий розгляд, думку прокурора, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою і просить постанову суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

В своїй апеляції потерпілий вказує на недоліки досудового слідства в частині того, що не були допитані всі свідки та до суду передані не вірні покази свідків, що ОСОБА_2 раніше вчиняв злочин, однак справа щодо нього десь зникла та що суд не вірно зазначив в постанові про те, що ОСОБА_2 кинув порожню пляшку, тоді як пляшка була повна. В звязку з цим потерпілий робить висновок, що від ОСОБА_2 можна очікувати будь яких дій.

Колегія суддів вважає, що викладені в апеляції доводи ніяким чином не спростовують постанову суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, і саме за вчинення даного злочину йому предявлено обвинувачення.

Звільняючи ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, суд виходив з того, що він вперше вчинив умисний злочин середньої тяжкості, та являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а тому на нього поширюється дія Закону України Про амністію у 2011 році. Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погоджується повністю.

Потерпілим в апеляції не оспорюються підстави для застосування до ОСОБА_2 Закону України Про амністію у 2011 році. Твердження ж потерпілого про те, що ОСОБА_2 раніше вчинив злочин, матеріалами кримінальної справи не підтверджується. Сама по собі наявність в провадження органів досудового слідства кримінальної справи, порушеної за фактом ДТП 03.11.2008 року, не свідчить про винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного злочину, поскільки його вина не встановлена у визначеному законом порядку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляції потерпілого ОСОБА_1, відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Іванівського районного суду Київської області від 29.09.2011 року щодо ОСОБА_2, без змін.