У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_4,
суддів:ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2014 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2015 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху через невідповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, а саме, прокурор, оскаржуючи вирок апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у касаційній скарзі не зазначив, які саме доводи апеляційної скарги прокурора не були належним чином перевірені апеляційним судом і яким чином це могло перешкодити чи перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Крім того, прокурор, порушуючи питання про скасування вироку у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, всупереч вимогам ч. 1 ст. 433 КПК, наводив доводи щодо необхідності встановлення судом касаційної інстанції інших фактичних обставин кримінального провадження, і, як наслідок, встановлення іншої, більш тяжкої, кваліфікації кримінального правопорушення.

Вказаною ухвалою прокурору надано п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.

В межах встановленого ухвалою строку прокурором до суду касаційної інстанції подано повторну касаційну скаргу.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі від 20 березня 2015 року, фактично прокурором не усунуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Разом з тим, доводи, наведені прокурором у повторній касаційній скарзі, стосуються необхідності встановлення доведеними інших фактичних обставин кримінального провадження, а не тих, що встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, та ґрунтуються на потребі надання судом касаційної інстанції іншої оцінки доказам по даному провадженню, і, як наслідок, встановлення іншої, більш тяжкої, кваліфікації кримінального правопорушення з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути прокурору.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6