Справа № 11-319/2007року Головуючий в 1-й інстанції Граб Л.С.
Категорія спи спи 121 ч.2,364ч.1, 366 ч.1 КК України Доповідач ЛінникП.О.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року колегія
суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного

суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді Цінника П. О., суддів Суслова М.І., Задворного
О.Л., з участю прокурора Бантюка І.М.,

адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засуджених
ОСОБА_2 та ОСОБА_1
на вирок Хмельницького міськрайонного
суду від 16 березня 2007 року. Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця м.

Рівне, українця, громадянина
України, з середньою освітою, працюючого

оператором ОП „Західна
котельня" , одруженого,
проживаючого в с Лісові

Гринівці, раніше не судимого, -засуджено за ст.121 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі.

Він перебуває на підписці про невиїзд.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженку та

жительку с Лісові Гринівці, українку,
громадянку України, з вищою освітою,

одружену, працюючою
завідуючою
Лісогринівецькою лікарською

амбулаторією,
раніше не судиму, -засуджено:

·
за ст.364 ч.1 КК України з
застосуванням ст. 69 КК України до 1000 грн. штрафу із позбавленням права займати посади, пов'язані із
адміністративно-розпорядчими функціями строком на 2 роки;

·
за ст.366 ч.1 КК України до 800 грн.
штрафу із позбавленням права займати посади, пов'язані із адміністративно-розпорядчими функціями строком на 2 роки, а
згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом часткового складання призначених покарань,
остаточно до штрафу в сумі 1500 грн. із позбавленням права займати посади, пов'язані із адміністративно-розпорядчими функціями
строком на 2 роки 6 місяці.

Вона перебуває на підписці про невиїзд.

Доля речових доказів вирішена згідно ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1. засуджено за те, що він 19 травня 2002 року, після
15 години, завівши на територію лікарської
амбулаторії с Лісові Гринівці Хмельницького району, раніше знайомого жителя даного села ОСОБА_5 на
ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому
декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла, в тому числі у грудну клітину та живіт, після чого закрив його в
холодильну кімнату лікарської амбулаторії. Цього ж дня, близько 17 години,
ОСОБА_1, під час виведення ОСОБА_5з холодильної кімнати,
умисно, безпричинно, наніс йому біля 6-8 ударів ногами

2

по різних
частинах тіла, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок гострої внутрішньої кровотечі, причиною якої явилось травматичне
пошкодження селезінки, настала смерть ОСОБА_5,

ОСОБА_2, засуджена за те, що 21.05.2002 року біля 10 год., працюючи головним лікарем
Лісогринівецької амбулаторії, являючись службовою особою, зловживаючи своїм
службовим становищем, умисно, всупереч інтересам служби, в інтересах третіх
осіб, а саме -ОСОБА_6. не провівши належну
перевірку причин смерті ОСОБА_5 умисно внесла до офіційного документа завідомо неправдиві відомості, склала та видала
завідомо неправдиве свідоцтво про смерть та №25 від 21.05.2002 року, в якому
вказала, що смерть ОСОБА_5настала внаслідок цирозу печінки,
хоча насправді причиною смерті останнього явилась гостра внутрішня кровотеча, яка виникла внаслідок травматичного пошкодження
селезінки. На підставі вищевказаного свідоцтва
про смерть, труп ОСОБА_5було поховано без судово-медичного розтину, в зв'язку з
цим не було відразу встановлено істинної причини смерті ОСОБА_5.. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2проводилася ексгумація
тіла померлого, завдано значну матеріальну та моральну
шкоду родичам померлого ОСОБА_5.

В апеляції засуджена ОСОБА_2 просить звільнити її від призначених судом покарань на підставі Закон України „Про амністію"
від 31.05.2005 року. При цьому стверджує, що щиро розкаюється у
вчиненому та бажає дальше працювати.

Засуджений ОСОБА_1 в своїй апеляції просить вирок суду скасувати, а справу відносно нього закрити. При цьому вважає, що вирок суду є
незаконним і необгрунтованим, а висновки викладені у ньому не
відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що ні досудовим, ні судовим слідством не доведена його вина у скоєнні
злочину передбаченого ст..
121 ч.2 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_1. та його адвоката ОСОБА_3 на підтримку апеляції засудженого,
пояснення засудженої ОСОБА_2та її адвоката ОСОБА_4. на підтримку апеляції
засудженої, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів -

знаходить

що апеляція засудженого ОСОБА_1. задоволенню не підлягає, а апеляція засудженої
ОСОБА_2підлягає до задоволення..

Суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1. винним скоєні ним злочину передбаченого ст.121 ч.2 КК України, аОСОБА_2. у скоєнні нею злочинів
передбачених ст..ст. 364 ч.1 та 366 ч.1 КК України при викладених у вироку суду
обставинах.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та перевіреним у
судовому засіданні доказам.

Так, потерпілий ОСОБА_6. пояснив, що 19.05.2002 року о 24 годині
ОСОБА_1,ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у його будинку
повідомили про смерть брата ОСОБА_5 а коли він прибув на місце події, що на
території сільської лікарні то побачив, що братОСОБА_5. знаходився на сходах
підсобного приміщення лікарні в напівсидячому положенні мертвий, з рота
текла кров, на одежі були видні засохлі плями крові, а на чолі було видиме
пошкодження.

З пояснень ОСОБА_2в якості свідка від 24.05.2002 року вбачається, що
19.05.2002 року о 23 год. 30 хв. до її будинку прибули ОСОБА_1таОСОБА_7 та
повідомили її про смерть ОСОБА_5 У зв'язку з таким
повідомленням вона виходила на місце події та оглядала мертвого ОСОБА_5де бачила, що з рота покійника йшла кров (Т.1,
л.с. 17-19).

З пояснень свідка ОСОБА_8. від 24.05.2002 року та протоколу його допиту в
якості свідка від 4.06.2002 року
вбачається, що 19.05.2002 року він в день розпивав спиртні напої

3

разом із ОСОБА_1. таОСОБА_9., після
чого на вулиці зустріли у нетверезому стані ОСОБА_5Саме тоді ОСОБА_1 самостійно побив ОСОБА_5за крадіжку курей, в якого з
рота йшла кров (Т.1, л.с. 22, 72-730.

З показів свідкаОСОБА_10 від 1.06.2002 року вбачається, що 19.05.2002 року
біля 17 год. він разом із сусідомОСОБА_7 бачив
як ОСОБА_1та ОСОБА_9. виводив із підсобного приміщення, що на
території сільської лікарні ОСОБА_5на губах якого він бачив засохлу кров. В подальшому, біля 21 години він разом з ОСОБА_7виявили
там же на території сільської лікарні
ОСОБА_5уже мертвим. Ці обставини свідок ОСОБА_10підтвердив і в
суді.

З показів на досудовому слідстві підозрюваного ОСОБА_11 вбачається, що 19.05.2002 року біля 17 год. до нього на ставок приходив ОСОБА_1 і просив його допомогти закрити у холодильне приміщення лікарні ОСОБА_5за те. що останній
краде кури. При цьому ОСОБА_12. розповідав, що останній
уже побив ОСОБА_5. Коли ж вони разом прийшли до лікарні, то він
бачив сидячого на порозі побитого ОСОБА_5у якого була розбита
губа із якої текла кров.

З явки з покорою ОСОБА_11 від 1.06.2002 року вбачається, що коли він на
прохання ОСОБА_1. 19.05.2002 року прийшов з
ним до приміщення сільської лікарні щоб затримати і
закрити ОСОБА_5за те, що він крав курей, то ОСОБА_1 підбігав до ОСОБА_5і наносив йому сильний удар в область живота, а
після чогоОСОБА_5. був закритий у підсобному приміщенні
лікарні. В цей же день о 23 год. 30 хв. до нього до дому зателефонувала лікар ОСОБА_2 та повідомила, щоОСОБА_5.
помер і попросила про цю подію повідомити сільського голову.

Факт побиття ОСОБА_1. потерпілого ОСОБА_5в область живота та грудну клітину ОСОБА_11 підтвердив і при відтворенні обстановки
та обставин події від 1.06.2002 року, та під час свого
допиту віч-на-віч із ОСОБА_1., а також і в суді.

З протоколу допиту свідкаОСОБА_12., вбачається, що він був очевидцем того
як 19.05.2002 року біля 16-17 год. на сільський став приходив ОСОБА_1 і кликав із собою ОСОБА_11 та розповідав, що вони уже „поупражнялися на курокраді".

Аналогічні за змістом покази давав і свідокОСОБА_13. який підтвердив, що
коли ОСОБА_1 19.05.2002 року приходив на сільський став
заОСОБА_11то він повідомив, що він побив уже ОСОБА_5за крадіжку курей.

Свідок ОСОБА_14 підтвердив той факт, що коли він 19.05.2002 року біля 16-ї години прибув у село Лісові Гринівці, та перебуваючи біля
сільської лікарні він бачив як невідомий чоловік, яким виявився
ОСОБА_1 бив потерпілого руками в обличчя, а потім ногами у груди. Від такого удару потерпілий впав на землю, після чого
ОСОБА_1 ще наносив удари потерпілому в області грудної клітини.

Такі свої покази ОСОБА_14 підтвердив і при відтворенні обстановки та
обставин події від 9.07.2002 року.

З показів свідка ОСОБА_9 від 29.05. та 4.06. 2002 року вбачається, що
19.05.2002 року в його присутності та
присутності ОСОБА_8. коли вони на сільській вулиці зустріли потерпілого ОСОБА_5то ОСОБА_1 став його бити зате, що він
краде у селі кури.

СвідокОСОБА_15 4.03.2005 року в суді підтвердив той факт, що був очевидцем
того, як саме ОСОБА_1 19.05.2002 року у підсобному
приміщенні Лісовогринівецької лікарні бив лежачого
на цементній підлозі потерпілого ОСОБА_5взутими ногами у живіт та грудну клітину, нанісши йому 6-8 таких ударів, а на його
вимогу припинити таку розправу над потерпілим, він не реагував,
тому він змушений був відтягувати ОСОБА_1від ОСОБА_5на вулицю. Саме в цей час на місце події прийшли ОСОБА_10та ОСОБА_9, які і
допомогли йому винести потерпілого ОСОБА_5з
холодильної кімнати на вулицю та посадити його

4

під стіну. У
потерпілого були закриті очі і він уже незвичайно храпів. На вулиці ОСОБА_1 ще раз підходив до ОСОБА_5і бив його головою до стіни.
Такі покази свідокОСОБА_15 і в письмовому вигляді надав суду
(т.2, л.с. 4-10) та пояснив причину своїх неправдивих перших показів,
які він давав на користь ОСОБА_1.

СвідокОСОБА_16. підтвердила, що 19.05.2002 року біля 24-ї години до них в господарство прибув ОСОБА_1та розбудивши її повідомив, що
він уже „представив на небеса" ОСОБА_5При цьому
ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп'яніння.

Сам ОСОБА_1 своєї вини в умисному спричиненні
потерпілому ОСОБА_5тяжких тілесних ушкоджень від яких наступила смерть не
визнав, разом з тим підтвердив той факт, що 19.05.2002
року біля 15-ї години дня зустрів на вулиці села потерпілого ОСОБА_5, що був у нетверезому стані, мав з ним конфлікт через те, що
ОСОБА_5краде в односельчан курей та бив його за
це кулаками в обличчя. Пізніше приходив на територію сільської лікарні, де знаходився потерпілий ОСОБА_5, який лежав на підлозі, а
біля нього знаходився ОСОБА_11, який кричав на ОСОБА_5, якого
пізніше ОСОБА_9. закрив у холодильне приміщення лікарні. Визнав той факт, що біля 20-ї години до лікарні приїздив сільський
головаОСОБА_15 та наказав відкрити те приміщення
де був затриманий ОСОБА_5і випустити його. Заперечує, що наносив потерпілому ОСОБА_5інші тілесні ушкодження та факт
його другого побиття.

Таким показам ОСОБА_1. про його непричетність до другого побиття
ОСОБА_5взутими ногами в область живота та грудної клітини суд цілком вірно дав
критичну оцінку та розцінив як намагання ОСОБА_1у
такий спосіб уникнути відповідальності за скоєне.

Об'єктивно вина ОСОБА_1. в умисному спричиненні потерпілому
ОСОБА_5тяжкого тілесного ушкодження від якого
наступила смерть, що мало місце 19.05.2002 року на території
лікарської амбулаторії села Лісові Гринівці, підтверджується й іншими
письмовими доказами, що зібрані по справі та досліджені судом.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №391 від 27.06.2002
року, смерть ОСОБА_5настала внаслідок гострої внутрішньої
кровотечі, яка виникла внаслідок травматичного пошкодження селезінки
у вигляді її розриву, а таке ушкодження могло утворитися від прямих ударів тупих твердих предметів, якими могли бути
кулаки рук, ноги сторонньої людини та інші тупі предмети.

Крім того, в потерпілого було виявлено перелом ребер зліва 8, 9, 10 по
переднє підпахвовій лінії та 9-го ребра
справа, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, а також і садна щічної ділянки обличчя, кута лівого ока, лівої
лобної ділянки, лівої вушної раковини, правого коліна, правої гомілки, лівої
гомілки, правого ліктя, саден спини, правого стегна, правого плеча, які могли
виникнути як від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, так і при падінні і ударі об такі, відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень (Т. 1, л.с. 117-119).

З протоколу очної ставки від 12.09.2002 року між ОСОБА_9та ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_11 стверджував, як ОСОБА_1 наносив
удари ногами в живіт ОСОБА_5в той час, як останнього
19.05.2002 року біля 19 години виводили із підсобного приміщення
сільської лікарні (Т.1, л.с. 130-131).

Всім цим доказам в їх сукупності суд дав належну оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про повне доведення вини
ОСОБА_1. в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть потерпілого, вірно
кваліфікувавши його злочинні дії за ч.2 ст. 121 КК України.

Тому доводи ОСОБА_1., що викладені в апеляції про недоведеність його вини в
умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5тяжкого тілесного
ушкодження від яких наступила смерть потерпілого - є безпідставні.

5

Міра покарання засудженому ОСОБА_1. призначена у відповідності до вимог
ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості
вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

Підстав до зміни чи скасування вироку суду щодо ОСОБА_1. колегія суддів не знаходить.

Засуджена ОСОБА_2 повністю визнала свою вину у скоєних злочинах,
передбачених СТ..СТ. 364 ч.1, 366 ч.2 КК
України, щиро розкаялась у скоєному та просить звільнити її від призначеного
судом покарання.

Колегія суддів знаходить, що ОСОБА_2 підлягає звільненню від призначеного
судом покарання на підставі ст..1 п „г" Закону
України „Про амністію" від 23.06.2005 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів -

Ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1.
залишити без задоволення.

Апеляцію засудженої
ОСОБА_2задовільнити.

Вирок
Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 та засудженої ОСОБА_2-
залишити без змін.

Відповідно до ст.. 1 п. „Г" Закону України „Про амністію" від 23.06.2005 року, ОСОБА_2 від
призначеного судом покарання - звільнити.