Кримінальне провадження
№1-кп/311/95/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Задорожка Д.А.

при секретарі
Яблонській Я.Л.

за участю прокурора
Сваткова О.В.

обвинуваченого:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Степногірськ Василівського району
Запорізької області, українця,
громадянина України, має середню
спеціальну освіту, не працюючого, не
одруженого, знаходиться в цивільному
шлюбі з ОСОБА_2, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

1. 14.10.2005 Василівським районним
судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309
КК України до 4 років 1 місяця
позбавлення волі, звільнений 21.03.2008 із
заміною на виправні роботи, невідбутий
строк 1 рік 11 місяців 14 днів, судимість
не знята та не погашена;

2. 25.06.2009 Василівським районним
судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309,
ч. 2 ст. 389, ст.ст. 70 ч.1, 71 ч.1, 72 КК України
до 2 років 6 місяців, судимість не знята
та не погашена;

3. 29.09.2009 Шевченківським районним
судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.263, ч. 2 ст. 309
КК України до 2 років 7 місяців
позбавлення волі, звільнений
умовно-достроково 23.03.2011, невідбутий
строк 9 місяців 7 днів, судимість не
знята та не погашена;

4. 24.07.2012 Василівським р/с за ч. 2 ст.
185 КК України до 1 року позбавлення волі
з випробувальним терміном 3 роки,
перебуває на обліку в Василівському МВ
КВІ ДПтС, судимість в установленому
законом порядку не знята і не погашена,

який обвинувачується у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК
України,

В С Т А Н О В ИВ :

23.11.2012 приблизно о 23 годині 00 хвилин,
ОСОБА_1, діючи з прямим умислом з метою
викрадення чужого майна з корисливих
мотивів, пройшов на неогороджену
територію домоволодіння АДРЕСА_2, що
належить ОСОБА_3, звідки таємно,
повторно викрав запасні частини
автомобіля ЗАЗ-1102, а саме: дві передні
стійки вартістю 150 гривень за одну на
суму 300 гривень, дві задні стійки
вартістю 125 гривень за одну на суму 250
гривень, два підшипники передньої
ступиці вартістю 80 гривень за один на
суму 160 гривень, два підшипники задньої
ступиці вартістю 40 гривень за один на
суму 80 гривень, комплект передніх
гальмівних колодок вартістю 180 гривень,
два передніх гальмівних диска вартістю
120

гривень за один на суму 240 гривень, дві
шарові опори вартістю 120 гривень за
одну на суму 240 гривень, два наконечника
рульової тяги вартістю 70 гривень за
один на суму 140 гривень, дві верхні
шарові опори вартістю 90 гривень за одну
на суму 180 гривень, два відбійники
амортизатора вартістю 15 гривень за
один на суму 30 гривень, комплект свічок
запалення вартістю 60 гривень, після
чого зник з викраденим та в подальшому
розпорядився ним на власний розсуд, чим
спричинив потерпілому ОСОБА_3
матеріальний збиток на загальну суму 1
980 гривень.

09 лютого 2014 року приблизно о 10 годині 00
хвилин ОСОБА_1, перебуваючи на другому
поверсі під'їзду АДРЕСА_3, діючи умисно,
з метою викрадення чужого майна з
корисливих мотивів, вибив ногою вхідні
двері до квартири АДРЕСА_3, що належить
ОСОБА_4, та, проникнувши в приміщення
вказаної квартири, в спальній кімнаті
на тумбочці біля дивану виявив та
повторно, таємно викрав ноутбук «Lenovo
G-505-S» вартість якого складає 3 360
гривень, згідно висновку експерта № 368
від 21.02.2014, після чого зник з викраденим
майном з місця події та в подальшому
розпорядився ним на власний розсуд, чим
спричинив потерпілому ОСОБА_4
матеріальний збиток на суму 3 360 гривень

Потерпілими цивільні позови не
заявлені в зв'язку з відшкодуванням
матеріальних збитків в ході досудового
розслідування.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованих йому злочинах визнав
повністю та пояснив, що в час, місце та
за обставин вказаних в обвинувальному
акті він вчинив крадіжки майна
потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Всі
викрадені речі він повернув
потерпілим. Вчиняв злочини в зв'язку зі
скрутним матеріальним становищем. У
вчиненому щиросердно розкаявся,
просить суд суворо його не карати.
Просив суд визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються, відповідно до
вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ч.3
ст.349 КПК України, обмежившись допитом
обвинуваченого та дослідженням
матеріалів, які характеризують особу
обвинуваченого. При цьому, судом
з'ясовано, що учасники судового
провадження правильно розуміють зміст
цих обставин, їх позиції є
добровільними, а також роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржувати ці обставини в
апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за
ч.3 ст. 185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинена повторно, поєднана з
проникненням у житло.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, обставини, які
пом'якшують та обтяжують його
покарання.

Обвинувачений вину визнав повністю,
щиросердно розкаявся у вчиненому,
сприяв встановленню істини в ході
судового розгляду, що суд відносить до
обставин, які пом'якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, під
час судового розгляду не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений раніше
неодноразово судимий за злочині в
сфері незаконного обігу наркотичних
засобів та злочини проти власності,
судимість за вказані злочини не знята
та не погашена, на шлях виправлення не
став та знову в період випробувального
терміну вчинив ряд умисних корисливих
злочинів проти власності, які
відносяться до категорії тяжких, що
свідчить про схильність
обвинуваченого до вчинення злочинних
діянь, про стійкість його злочинного
умислу та небажання ставати на шлях
виправлення, ОСОБА_1 ніде не працює та
суспільно-корисною працею не
займається. З врахуванням викладеного,
суд вважає, що виправлення та
перевиховання обвинуваченого ОСОБА_1
можливе лише в умовах його ізоляції від
суспільства та вважає необхідним
призначити обвинуваченому покарання,
пов'язане з позбавленням волі,
застосувавши при призначенні
покарання положення ст. 71 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до положень ст. 100 КПК
України.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд,

П Р И С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 3-х (трьох) років позбавлення
волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом
часткового приєднання до покарання,
призначеного за вказаним вироком,
невідбутої частини покарання за
вироком Василівського районного суду
Запорізької області від 24 липня 2012
року, остаточно призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді 3-х (трьох) років 1-го
(одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід залишити без змін -
тримання під вартою, а строк відбуття
покарання ОСОБА_1 відраховувати з часу
фактичного затримання - з 14 лютого 2014
року згідно ухвали слідчого судді
Василівського районного суду
Запорізької області від 17.02.2014.

Речові докази в провадженні: запасні
частини до автомобілю «Таврія», які
передані на зберігання потерпілому
ОСОБА_3 - залишити в його розпорядженні;
ноутбук «Леново», який переданий на
зберігання потерпілому ОСОБА_4 -
залишити в його розпорядженні.

Апеляційна скарга на вирок може бути
подана протягом тридцяти днів з дня
його проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області
Д.А. Задорожко