.
Справа № 303/1748/15-к
1-кп/303/1748/15
Номер рядка стат. звіту -55
ВИРОК
Іменем України
06 травня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при : секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця : АДРЕСА_2 , військовослужбовця, який був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), на посаду майстра відділення технічного обслуговування автомобілів гусеничних тягачів і транспортерів взводу матеріально-технічного забезпечення, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні якого знаходиться двоє малолітніх дітей, раніше судимого,
у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.3 ст. 407 КК України,
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, тимчасово ухилився від проходження військової служби. Так, 13 жовтня 2014 року не з`явився до місця проходження служби військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та маючи об`єктивні можливості прибути до нього, незаконно та без поважних причин ухилився від проходження військової служби по 18 березня 2015 року, перебуваючи весь вказаний період поза його розташуванням та проводячи час на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України визнав повністю та показав суду, що будучи військовослужбовцем НОМЕР_1 , 13 жовтня 2014 року не з`явився до місця проходження служби та без поважних причин ухилився від проходження військової служби по 18 березня 2015 року, перебуваючи весь вказаний період часу поза його розташуванням. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
За згодою учасників судового процесу та на підставі статті 349 Кримінально - процесуального кодексу України, суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, що учасники
судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. З врахування наведеного, суд ухвалив допитати обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідити його характеризуючі дані.
Таким чином суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального злочину передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць - доведена повністю та знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - вчинення злочину особою повторно.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, який згідно службової характеристики - характеризується негативно, раніше не судимий, на обліку Д у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні якого знаходяться двоє малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та приходить до висновку, що необхідним покаранням для виправлення ОСОБА_3 слід обрати покарання без позбавлення волі.
Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2015 року за ч.3 ст. 407 КК України, відповідно його визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 407 КК України з застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання у вигляді службового обмеження на строк два роки з відрахуванням із суми його грошового забезпечення в дохід держави протягом вказаного строку 10 відсотків. Вирок Ужгородського міськрайонного суду набрав законної сили 17 квітня 2015 року.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій ст. 407 ч.3 КК України.
На підставі ст. 71 КК України з врахуванням положення ст. 72 КК України, невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2015 року у вигляді службового обмеження строком на 2 (два) роки, перевести в більш суворий вид покарання позбавлення волі строком на 8 (вісім) місяців, та за сукупністю вироків, слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2015 року.
Речові докази по справі - відсутні.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373, 376 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2015 року у виді 8 (восьми) місяців позбавлення волі, остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 - 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 02 (два) роки не вчинить нового злочину.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 покласти такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий ОСОБА_1