Справа № 536/598/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , 19 березня 2015 року звернувся до суду з заявою про застосування відносно нього акту амністії.

Вислухавши думку прокурора, який вважав, що заява засудженого по суті Кременчуцьким районним судом не може вирішуватися та має бути залишена без розгляду, оскільки вирок щодо ОСОБА_4 набрав законної сили, засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі, а тому вказана заява має вирішуватися компетентним судом за місцем відбування покарання засудженого.

Дослідивши кримінальне провадження, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_4 не підлягає розгляду по суті Кременчуцьким районним судом з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом п.2 ч.2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом установлено, що ОСОБА_4 був засуджений Кременчуцьким районним судом 10 грудня 2014 року за ч.1 ст.125 КК України з застосуванням статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів.

Цей вирок набрав законної сили 12 січня 2015 року.

Засуджений ОСОБА_4 в даний час утримується в СІЗО міста Полтави, де виконується вирок, а тому заява засудженого має розглядатися по суті не Кременчуцьким районним судом, куди помилково звернувся засуджений, а Київським районним судом міста Полтави за місцем розташування СІЗО за підсудністю або судом за місцем знаходження іншої установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений.

За таких обставин суд повертає засудженому ОСОБА_4 його заяву про застосування Закону України «Про амністію в 2014 році» без розгляду по суті та роз`яснює йому його право звернутися з заявою до районного суду за місцем відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 85, 86 КК України, статтями 9,10 Закону України Про амністію у 2014 році, статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», статтями 9, 370, 372, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його заяву про застосування Закону України «Про амністію в 2014 році» без розгляду по суті та роз`яснює йому його право звернутися з заявою до районного суду за місцем відбування покарання.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя ОСОБА_1