Справа № 161/4720/14-к Провадження №11-кп/773/174/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.307 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта неповна середня, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, судимий вироком Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2012 року за ч.1 ст.307 КК України до 4 років позбавлення волі, встановлений іспитовий строк 1 рік,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2012 року 1 (один) рік позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишений попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з 02 лютого 2014 року, тобто з моменту його затримання.

Вироком прийнято рішення щодо судових витрат, речових доказів та арешту майна,

В С Т А Н О В И В
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного збуту, повторно, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі.

13 вересня 2013 року, близько 18:30год., обвинувачений ОСОБА_8 , біля бару «Гуцул», по вул.Карпенка-Карого, 3, в м.Луцьку, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 450 грн., повторно, незаконно збув вищевказану речовину ОСОБА_10 (анкетні дані легендовані).

Крім того, він же, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та в невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного збуту, повторно, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі.

23 грудня 2013 року, близько 19:00год., обвинувачений ОСОБА_8 , поблизу школи № 14, по вул.Черняховського, 8, в м.Луцьку, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 150 грн., повторно, незаконно збув вищевказану речовину ОСОБА_10 (анкетні дані легендовані).

Крім того, він же, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та в невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного збуту, повторно, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі.

03 грудня 2013 року, близько 20:00год. в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, обвинувачений ОСОБА_8 , в салоні автомобіля, по вул. 8-го Березня, в м. Луцьку, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 400 грн., повторно, незаконно збув вищезазначену речовину ОСОБА_11 (анкетні дані легендовані).

Крім того, він же, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та в невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного збуту, повторно, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому незаконно зберігав при собі.

02 лютого 2014 року, близько 14:30год., в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, обвинувачений ОСОБА_8 , поблизу будинку №3, що на бульварі Дружби Народів в м. Луцьку, в салоні автомобіля, діючи з корисливих мотивів, за грошові кошти в сумі 100 грн., повторно незаконно збув вищезазначену речовин ОСОБА_11 (анкетні дані легендовані).

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що суд неправильно прийшов до висновку про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України. Зазначає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведений з грубим порушенням норм КПК України, з обвинувальним нахилом, оскільки будь-яких прямих доказів про вчинення саме ним злочину в процесі кримінального провадження не здобуто, натомість в основу вироку покладені суперечливі показання закупників, понятих та працівників міліції, які його оговорюють. При цьому зазначає, що були порушені Конституція України, норми як національного, так і міжнародного законодавства. Вказує, що все провадження є сфабриковане органами досудового розслідування та прокуратурою, про що вказують показання свідків в судовому засіданні, жодних злочинів він не вчиняв, оперативні закупівлі не проводились, речові докази по справі відсутні, ніколи амфетаміну в нього не вилучали, він взагалі не знає, де його можна взяти. Окрім того, вказує про упереджене ставлення головуючого по справі, який не мав права розглядати справу, оскільки в ухвалах про продовження запобіжного заходу вже вказував, що він вчинив злочин, а тому просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У поданій апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведений з грубим порушенням норм КПК України, з обвинувальним нахилом, оскільки будь-яких прямих доказів про вчинення саме ОСОБА_12 злочину в процесі кримінального провадження не здобуто. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_12 по 3 перших епізодах, а за 4 епізодом дії обвинуваченого перекваліфікувати на ч.1 ст.190 КК України, оскільки в діях останнього наявний склад шахрайства, так як ОСОБА_12 збув не психотропну речовину, а звичайні ліки.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто м`якого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України, безпідставно призначено покарання ближче до нижньої межі, передбаченої санкцією ст.307 ч.2 КК України. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким визнати винним ОСОБА_8 за ст.307 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна. На підставі ст.71 КК України призначити остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги з викладених у них підстав, а скаргу прокурора заперечили, думку прокурора, який просив задовольнити його скаргу, а в задоволенні скарг обвинуваченого та захисника відмовити, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Пунктом 2 ч.1 ст.415 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений двічі заявляв відвід головуючому, мотивуючи їх і тим, що головуючий в ухвалах про продовження запобіжного заходу вказував зокрема, що ОСОБА_8 вчинив новий злочин, хоча він лише обвинувачувався у вчиненні даного злочину.

В ухвалах суду від 28.03.2014р., 21.05.2014р., 30.07.2014р. (а.к.п.111 т.1), 15.09.2014р., вказується, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив новий аналогічний тяжкий злочин в сфері обігу наркотичних засобів. На думку апеляційного суду дані обставини очевидно викликають сумнів у неупередженості судді, а тому заяви про відвід головуючого визнаються обгрунтованими.

Вищенаведене унеможливлює переглянути рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в порядку ст.415 КПК України, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого й належить перевірити та дати належну правову оцінку доводам апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника та прокурора у кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний момент не відпали, а тому апеляційний суд, в силу ст.331 ч.2 КК України, вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника та прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 червня 2015 року.

Головуючий

Судді