УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року січня 22 дня колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Ященка В.А.

суддів - Демченка М.О., Гончарова М.В.

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

потерпілого - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3, на
вирок Ковпаківського районного суду м.
Сум від 4 вересня 2007 року яким :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимий,

засуджений за ч.2 ст. 121 КК
України на сім років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1885 грн. за
спричинення матеріальних збитків, і 13 грн.61 коп. в прибуток держави витрати
за лікування потерпілого ОСОБА_4, і 109 грн. 83 коп. в прибуток держави витрати
за проведення експертизи.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і засуджений за те, що він 18
травня 2007 року перебуваючи в нетверезому стані за місцем проживання в будинку
АДРЕСА_1 на грунті особистих неприязних стосунків в ході сварки з ОСОБА_4, діючи
умисно, завдав йому декілька ударів руками і стільцем в життєво важливі органи
голову та груди, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила смерть
потерпілого.

На вирок суду засуджений ОСОБА_3, подав апеляцію, в якій просить скасувати
вирок суду мотивуючи це тим, що судом було допущено порушення його права на
захист, тому що він не розуміє української мови, якою проводилось досудове і
судове слідство. А також адвокат не
приймав участі під час розгляду справи в суді першої інстанції. Крім цього він
вважає, що суд при призначені покарання не врахував пом'якшуючих покарання
обставин, а саме те, що він раніше не судимий, має на утриманні малолітню
дитину, до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно дав
пояснення по суті справи.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_2, які
підтримали апеляцію, потерпілого ОСОБА_1, який вважав, що апеляція задоволенню
не підлягає, міркування прокурора Кононової Л.Ф., про залишення вироку суду без
зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в апеляції
колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_3 у вчиненні злочину
за обставин зазначених у вироку грунтується на зібраних органами досудового
слідства доказах, які були ретельно перевірені судом. І виходячи з цього суд
вірно кваліфікував дії засудженого за ч.2 ст. 121 КК України оскільки він
умисно спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила смерть
потерпілого.

Що стосується посилання засудженого в апеляції про те, що судом було
допущено порушення права на захист в тій частині, що він не володіє українською
мовою, і тим, що в судовому засіданні не приймав участі адвокат, колегія суддів
визнає безпідставними, так як вони суперечать матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, як під час досудового слідства, так і в
судовому засіданні право на захист засудженому було забезпечено адвокатом
ОСОБА_5 ( а.с. 238 - 239 ), і крім того, за заявою підсудного, суд під час
попереднього розгляду справи допустив до участі в справі і захисником ОСОБА_2 (
а.с. 278 )

Протокол судового засідання вівся на російській мові ( а.с. 293 - 306 ),
якою, з його слів, він вільно володіє. Переважна більшість протоколів під час
досудового слідства, виготовлена російською мовою. При виконанні вимог ст. 218
- 220 КПК України обвинувачений власноручно зазначив у протоколі про те, що
вільно володіє українською мовою і не заперечував проти виготовлення
обвинувального висновку на українській мові. (а.с. 265 ).

Ствердження засудженого в тій частині що він даного злочину не вчиняв
колегія суддів визнає необгрунтованими. Як під час досудового слідства, так і в
суді

ОСОБА_3 повністю визнав себе винним
у вчиненні злочину, дав згоду на розгляд справи за правилами ст. 299 КПК
України ( а.с. 296 ). Йому судом було роз'яснено, що в такому випадку він буде
позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини
справи, які ніким не оспорювались в судовому засіданні. Виходячи з цього
засудженому було у відповідності до вимог ст. 299 КПК України роз'яснено те, що
він буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку кваліфікацію дій,
за якою йому було пред'явлено обвинувачення, і
яка знайшла своє підтвердження в суді.

Призначене судом покарання засудженому ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі
на визначений у вироку строк повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України. При
його призначенні судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані
про особу винного, обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, в тому
числі і ті на які посилається засуджений в апеляції: те що він раніше не
судимий, розкаявся у вчиненні злочину, має на утриманні малолітню дитину, і
виходячи з цього суд призначив йому мінімальний строк покарання передбачений
санкцією статті, за якою він визнаний винним. Воно, на думку колегії суддів, є
необхідне і достатнє для його виправлення, і попередження вчиненню ним нових
злочинів, і пом'якшенню не підлягає.

На основі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України колегія
суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 4 вересня 2007 року стосовно
ОСОБА_3 залишити без зміни, а його апеляцію ,- без задоволення.

Головуючий:

судді: