Справа № 1-72/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року

Борщівський
районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Денисової
Т.С.

при
секретарі Кіндзерського
О.В.

з участю
прокурора Миколюка
О.М.

потерпілого
та цивільного позивача ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_2

представника
потерпілих ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянути у
відкритому судовому засіданні
в м. Борщеві справу
пре обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
м. Заліщики Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта
середня, неодруженого,
непрацюючого, жителя
АДРЕСА_1, зареєстрованого АДРЕСА_2раніше
не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28б КК України,

встановив :

Підсудний
ОСОБА_1 22 грудня 2006 року близько 19 год.
45 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2103
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
користується та розпоряджається по довіренності, рухався дорогою Гуштин-Борщів в напрямку м.
Борщева. Під'їхавши до вулиці Об"їздної у м. Борщеві, при виїзді з другорядної дороги по відношенню
до дороги по вул. Об"здній, маючи
об'єктивну можливість бачити автомобіль,
який наближався по вулиці Об"їздній до нерегульованого
перехрестя, розпочавши рух через
перехрестя, в порушення вимог пунктів 1.10, в частині поняття „дати дорогу", 16.11,
10.1 Правил дорожнього руху України не переконався, що це буде безпечний і не створить перешкод
або небезпеки іншим учасникам руху, не
дав дорогу автомобілю ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_5, який рухався вулицею
Об"їздна у напрямку с. Озеряни, не
дотримуючись вимог п.1.5 ПДРУ, виїхав на
головну дорогу, чим створиЕ ОСОБА_5
аварійну ситуацію, при якій позбавив
себе та водія ОСОБА_5 технічної можливості запобігти пригоді та допустив
зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_2, згідно висновку судово-медичної експертизи
від 23 січня 2007 року № 14, отримала
тяжкі тілесні ушкодження і того ж дня померла в Борщівській центральній
районній лікарні, ОСОБА_6 згідно
висновку судово-медичної експертизи від 25 січня 2007

2

року № 44 отримав тілесне ушкодження, яке за ознакою небезпеки для життя в момент
спричинення відноситься до тяжкого.

Порушення
вимог п.п.1.5., 1.10. в частині поняття
„Дати дорогу", 10.1., 16.11. Правил дорожнього руху України, допущені підсудний ОСОБА_1, знаходяться в причинному зв'язку з
наслідками, ще наступили.

Підсудний
ОСОБА_1 вину у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України
не визнав і суду пояснив, що ввечері 22
грудня 2006 року, у темну пору
доби, виїзджаючи з другорядної дороги на
головну, бачив транспортний засіб, який рухався в його напрямку по головній
дорозі, а саме вулицею 0б"їздною м.
Борщева. Зваживши, що відстань де
автомобіля, що наближається є значною і
він має можливість без перешкод виїхати на головну дорогу і повернути
ліворуч, став виїзджати на головну
дорогу. Закінчивши маневр повороту ліворуч,
будучи вже на своїй правій смузі руху,
раптово за кілька метрів перед собою побачив світло фар автомобіля, який рухався на нього, на його смугу руху. Часу для уникнення, наїзду в нього не було. Відбулося зіткнення
автомобілей, удар прийшовся е ліву
передню частину його автомобіля. Вважає,
що у даній дорожній ситуації винен водій ОСОБА_5 Останній перевищив
швидкість і навпаки для нього створив небезпечну ситуацію, виїхав на зустрічну смугу руху.

Суд, об'єктивно дослідивши всі зібрані та
перевірені у судовому засіданні докази,
прийшов до переконання про доведеність обвинувачення підсудного у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 6 КК України. Е цьому суд переконали
слідуючі докази.

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що керуюча автомобілем ВАЗ 2101
22 грудня 2006 року, ввечері в темну
пору доби вів автомобіль з трьома пасажирами у салоні зі швидкістю 60 кмгод. з
дальнім світлом фар по об"їздній дорозі у м. Борщеві в напрямку с.
Озеряни. Ще будучи біля території газоскладу бачив по світлу фар що по дорозі
зі сторони с. Цигани до перехрестя доріг рухається легковий автомобіль.
Під"їзджаючи ближче до повороту на другорядну дорогу у напрямку с.
Цигани, вважав, що водій того автомобіля, а це був підсудний, зупинеться і пропустить його, а тому продовжував рух. Наблизившись до перехрестя, побачив,
що підсудний не зупинився, а
виїхав на його смугу руху. Підсудний вів автомобіль під гострим кутом по
відношенню до головної дороги, виїзджав
з другорядної не по своїй правій смузі руху,
а по лівій, зрізав кут повороту.
В той момент коли зустрічний автомобіль в процесі виконання повороту ліворуч
рухався в межах його смуги руху,
зрозумів, ще зіткнення неминуче.
З метою його уникнення скерував свій автомобіль ліворуч на зустрічну смугу і
натиснув на гальма. Підсудний не зупиниЕ автомобіль, продовжив рух і зіткнення відбулося на
зустрічній для нього смузі. Маневрувати праворуч не мав можливості, оскільки за узбіччям починався кювет.

Потерпілий
ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що бачив світле фар
автомобіля, що рухався другорядною
дорогою справа зі сторона с. Цигани. Коли доїзджали до перехрестя доріг, побачив,
що автомобіль нє зупинився, а
виїхав на їх смугу руху. ОСОБА_5 вивернув кермо вліво, щоб з ним не зіткнутися і натиснув на гальма.
Однак зіткнення все таки відбулося.

Опитаний
на досудовому слідстві ОСОБА_7 (т.1 а.с.
92-93) показав, що їдучи 22 грудня 2006
року дорогою від с. Цигани в напрямку м. Борщева позаду автомобіля, яким керував підсудний, приблизно за 300 метрів, бачив як автомобіль підсудного виїхавши на перехрестя
повертав ліворуч і в той

3

же момент бачив, що на
зустріч підсудному рухався інший автомобіль і ще відбулося їх зіткнення.

Із
протоколу огляду місця події від 22 грудня 2006 року (т.1 а.с. 9-21)
встановлено, що місцем
дорожньо-транспортної пригоди є перехрестя доріг: головної - вулиці
Об"їздна м. Борщева та другорядної - Гуштин-Борщів. Ділянка
горизонтальна, призначена для руху в
двох напрямках, е межах дії дорожнього
знаку 1.2 3.1 „примикання другорядної дороги", покриття проїзної частини дороги сухе, без вибоїн. Праве узбіччя ширинок З.2 м, до нього примикає кювет шириною 2.5 м, ліве узбіччя шириною 5.4 м, примикає трав'яний газон шириною 10 м. На лівій смузі проїзної частина дороги
виявлені два паралельних сліди гальмування коліс автомобіля BAS 2101
довжиною 10 та 6, 45 м в напрямку від розділової смуги до лівогс узбіччя. На
закінченні слідів гальмування виявлено осип грунту. Автомобілі: ВАЗ 2103
знаходиться на лівому узбіччі, а 2101 на
лівій смузі дороги.

З акту
обстеження ділянки автодороги
Татарів-Косів-Коломия-Борщів-Кам"янець-Подільський, км
214+-700 (т.2 а.с. 23) видимість дороги та зустрічного автомобіля
складає 200 м, видимість дорожніх знаків
100 м, дорожньої розмітки 80 м.

З
протоколів огляду транспортних засобів від 23 грудня 2006 року
встановлено, що в автомобілі ВАЗ 2103
(т.1 а.с. 22) деформована передня частина автомобіля, більше ліва сторона, в автомобілі ВАЗ 2101 (т.1 а.с. 23)
деформована також передня частина його,
більше ушкоджень з лівої сторони.

Згідно
висновку судово-автотехнічної експертизи від 17 січня 2007 року № 5-9 (т.1 а.с.
141-152) виявлені пошкодження автомобіля ВАЗ 2101 виникли одночасно під час ДТП. Несправність
робочої гальмівної системи, виток рідини
з під лівого поршня робочого гальмівного циліндру передньогс лівого колеса
йомовірно виникла під час (внаслідок) ДТП
із-за витискання манжети в момент екстренного гальмування і в причинному
зв'язку з ДТП не
перебувають. На момент ДТП
права фара працювала в режимі дальньогс світла.

Даний
висновок спростовує посилання підсудного на той факт, що саме несправність гальмівної системи стала
причиною ДТП, а також йоге
пояснення щодо того, що якби він не
виїзджав на головну дорогу, ДТП все рівно мала би
місце, оскільки в автомобілі ВАЗ 2101
була несправне гальмівна система і автомобіль ОСОБА_5 міг зачепити його
автомобіль на другорядній дорозі.

Згідно
висновку судово-автотехнічної експертизи від 21 січня 2007 року № 5-10 (т.1
а.с. 159-170) виявлені пошкодження автомобіля ВАЗ 2103 утворилися одночасно під
час ДТП, і в причинному зв'язку з ДТП не перебувають.

З
висновку експерта від 18 січня 2007 року № 5-4 (т.1 а.с. 177-195) при
проведенні транспортно-трасологічної експертизи встановлено, що кут розміщення повздовжніх осей
автомобілів ВАЗ 2101 та ВАЗ 2103 в первинний момент зіткнення складав 131 + 5
градус. Автомобіль ВАЗ 2101 е первинний
момент зіткнення розташовувався під кутом приблизно 12 градусІЕ вліво відносно
краю проїзної частини дороги, якщо
рухатись в напрямку перехрестя. Відповідно,
враховуючи кут зіткнення,
повздовжня ось автомобіля ВАЗ 2103 була направлена під кутом, що приблизно дорівнює 37+5 градусів вправо
відносно краю проїздної частини дороги,
якщо рухатись в бік від перехрестя. Зіткнення транспортних засобів
відбулось на лівій смузі руху, відносно
напрямку проведення огляду, що
знаходиться

4

попереду від
закінчення слідів гальмування (осипу ґрунту) в напрямку руху автомобіля ВАЗ
2101 на відстані його попереднього звісу.

Даний
висновок експерта в комплексі із поясненнями свідка ОСОБА_5,
даними, виявленими
при огляді місця події, в тому числі з
описом розташування пошкоджень автомобілів суд бере до уваги і вважає, що вік спростовує посилання підсудного
ОСОБА_8 на той факт, що йоге автомобіль до
моменту зіткнення завершив маневр повороту ліворуч, проїхав 20 м по своїй правій смузі руху і
відповідно в момент зіткнення розташовувався паралельно до краю проїзної
частини дороги та лінії розмітки проїзної частини.

З
висновку судової автотехнічної експертизи від 1 лютого 2007 року N 5-45 (т.1
а.с. 204-206) встановлено, що швидкість
руху автомобіля ВАЗ 2101 перед застосуванням водієм екстренного
гальмування, виходячи з довжина
зафіксованих на місці події слідів гальмування під час проведеного огляду, могла становити приблизно 38 кмгод. Дійсне
значення швидкості руху автомобіля складало більшу величину, яку визначити на даний час неможливо.

Підсудний
ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103,
1979 року випуску, НОМЕР_3маючи
при собі посвідчення водія, серії
НОМЕР_4технічний паспорт автомобіля серії НОМЕР_5, довіренність серії ВСО № НОМЕР_6 (т.1 а.с.
31, 32)

При
проведенні відтворення обстановки та обставин події, ще вбачається з протоколу від 15 лютого 2007
року (т.1 а.с. 110-113) свідок ОСОБА_5 відтворив траєкторію руху автомобіля ВАЗ
2103 та свого автомобіля 2101, вказав що
за 8, 8 м від умовної лінії перетнув осьову лінію на проїздній частині дороги.

З
висновків судових автотехнічних експертиз від 26 березня 2007 року № 5-110 (т.1
а.с. 283) та від 29 травня 2007 року №
1097 (т.2 а.с. 128-130) встановлено, що
при заданих досудовим слідством вихідних даних,
згідно показань водія ОСОБА_5, а
саме в тій частині, що автомобіль BAS 2101
рухався зі швидкістю 60 кмгод. на відстані 15, 1 м до місця зіткнення лівою
частиною переднього бампера пересік осьову ліній дорожньої розмітки, водій автомобіля ВАЗ 2101 в момент виникнення
небезпеки для руху не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування
екстренного гальмування зупинити керований ним автомобіль де місця зіткнення та
до траєкторії руху автомобіля ВАЗ 2103 по смузі руху автомобіля ВАЗ 2101.

В даній
дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 2103,
з технічної точки зору, повинен
був керуватися вимогами п.п.1.5.ч.1.; 1.10.; 16.11 ПДРУ і вимогами дорожнього
знаку пріоритету 2.1. „Дати дорогу",
а саме, рухаючись другорядною
дорогою і наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, повинен був дати дорогу автомобілю ВА5
2101, який наближався до даного
перехрещення проїзних частин по головній дорозі зліва, і таким чином не створювати небезпеки для
руху водій автомобіля ВАЗ 2101.

Дорожню
ситуацію, яка була створена діями водія
автомобіля ВАЗ 2103 для водія автомобіля ВАЗ 2101 можна кваліфікувати як
„аварійну ситуацію".

Однією з
причин настання ДТП -
зіткнення автомобілів ВАЗ 2101 і ВА2 2103,
з технічної точки зору, є
обставини пов'язані з невідповідністю дій водія автомобіля ВАЗ 2103 вимогам
пунктів ПДРУ, що призвело до виникнення
аварійної ситуації водію автомобіля ВАЗ 2101,
в якій дії водія автомобіля ВАЗ 2101 вимогам ПДРУ не регламентуються.

5

Згідно
висновків судово-медичних експертиз від 23 січня 2007 року N 14 (т.1 а.с.
238-240) та від 18 квітня 2007 року № 76 (т.1 а.с. 246-248) при судово-медичному дослідженні
трупа гр.ОСОБА_2, пасажира автомобіля
ВАЗ 2101, яка сиділа на передньому
сидінні пасажира, були виявлені тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми і преломом кісток основи
та склепіння черепа, крововиливами під
м'яку мозкову оболонку, з крововиливом з
боку внутрішньої поверхні м'яких тканин голови (в лівій скронево-потиличній
ділянці); рани підборіддя; чисельних садин лівого колінного суглобу.

Масивність, множинність,
різноманітний характер тілесних ушкоджень, наявність ознак різкого загального струсу
тіла в сукупності свідчать пре те, що в
даному випадку мала місце транспортна пригода,
зокрема травма е салоні легкового автомобіля в момент зіткнення двох
транспортних засобів. За ознакою небезпеки для життя в момент їх
спричинення, стосовно живи* осіб, тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозгової травми 5 преломом кісток черепа, крововиливів під мозкову оболонку та речовину
головного мозку кваліфікуються як тяжкі,
від яких наступила смерть.

ОСОБА_6, пасажир автомобіля ВАЗ 2101, згідно висновку експерта № 44 від 25 січня
2007 року (т.1 а.с. 262-263) отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої
травми живота з розривом селезінки, ще
ускладнився внутрішньочеревною кровотечею,
яке за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення кваліфікується
як тяжке. Враховуючи характер, вказане
ушкодження утворилося від дії тупого предмету чи при ударі де такого, не виключено при дорожньо-транспортній
пригоді - при ударі де частин та деталей салону автомобіля під час зіткнення
двох транспортний засобів.

Таким
чином, між спричиненням потерпілим
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, настанням смерті ОСОБА_2. існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

З
медичного висновку на дитину (підлітка) - інваліда з дитинства віком до 16
років від 30 квітня 2007 року № 18 (т.1 а.с. 76) вбачається, що існуюче захворювання та патологічний стан
ОСОБА_2 відповідають розділу ХУ пункту 2.13 п.п.К91.3 Переліку медичних
показань, які дають право на отримання
соціальної пенсії дітям-інвалідам до 16 років,
затвердженого наказом МОЗ України Міністерства праці та соціальної
політики України Міністерства фінансів України від 8 листопада 2001 року №
454471516.

Окрім
цього, у третього пасажира автомобіля
ВАЗ 2101 ОСОБА_9, згідно висновку
есперта від 18 січня 2007 року № 64 (т.1 а.с. 258) виявлено легкі тілесні
ушкодження у вигляді двох ран на обличчі та забок носа.

У водіїв
автомобілів: ВАЗ 2101 - ОСОБА_5, згідно
висновку есперта від 25 січня 2007 року № 45 (т.1 а.с. 263) виявлено легке
тілесне ушкодження у вигляді синця на тулубі,
яке, враховуючи його характер та
розташування на тілі, утворилося від дії
тупого предмету чи при ударі де такого,
не виключено - при дорожньо-транспортній пригоді - при ударі де частин
та деталей салону автомобіля під час зіткнення двох транспортних засобів; ВАЗ
2103 - підсудного ОСОБА_1, згідно
висновку есперта віл 18 квітня 2007 року № 688 (т.1 а.с. 269) виявлено легкі
тілесні ушкодження у вигляді синців чола і повік лівого ока, з частковим поширенням на виличну
ділянку, садна верхньої лівої повіки і
лівої виличної ділянки та синець і садно ділянки правого гомілково-ступеневого
суглобу.

6

Покази
підсудного ОСОБА_1, дані в судовому
засіданні, суд: оцінює критично, оскільки вони протиречиві, суперечать
фактичний обставинам справи, дані з метою уникнути від кримінальної
відповідальності за скоєний злочин.

Так, при відібрані пояснення 22 грудня 2006 року
(т.2 а.с.) підсудний пояснив, що по
контурах фар визначив, що зустрічний
автомобіль є ВАЗ 2101, рухався останній
з ввімкненим дальнім світлом фар і s швидкістю
100-120 кмгод., і що останній
знаходився на відстані 40 м коли він своїм автомобілем виїзджав на головну
дорогу, що зіткнення транспортних засобів відбулося до завершення ним маневру
повороту на праву смугу руху головної дороги.

Будучи
допитаним на досудовому слідстві як підозрюваний, протокох допиту від 4 січня 2007 року (т.1
а.с. 118), підсудний заперечив усі свої
пояснення, стверджуючи, що вказати відстань на якій від перехрестя
був автомобіль ВАЗ 2101 не може, світла
фар не пригадує, бачив, що останній рухався зі швидкістю 140
кмгод., зіткнення відбулося після
завершення ним маневру повороту і після того,
як він проїхав 20-30 м по своїй смузі руху.

На
запитання в судовому засіданні представника потерпілого чому на його думку
ОСОБА_5 виїхав на зустрічну смугу руху відповів, що ОСОБА_5 напевно спасався і виїзджав на
його смугу, бо гальма в нього були
несправні.

Вислів
підсудного „спасався" дають суду підстави вважати, ще підсудний оцінював ситуацію, яку створив на дорозі.

З
підсудним двічі проводились відтворення обстановки та обставин події.

Однак, згідно матеріалів судових автотехнічних
експертиз № 1097 (т.2 а.с. 122-123) та № 5-110 (т.1 а.с. 278) комплекс вихідних
даних згідне показань водія ОСОБА_1 та встановлених при проведенні відтворення
обстановки та обставин події з участю ОСОБА_1,
протоколи від 15 лютого 2007 року (т.1 а.с. 126-129) та від 23 травня
2007 року (т.2 а.с. 95-103) в тій частині,
що автомобіль ВАЗ 2101 рухаючись з швидкістк 90-120 кмгод на відстані
51, 8 м до місця зіткнення, або на
відстані 56, 4 м до місця зіткнення, або
на відстані 43, 9 м до місця зіткнення з лівою частиною переднього бампера
пересік осьову лінію дорожньої розмітки,
s технічної точки зору,
технічно не спроможний, а тому не
був використаний для експертного дослідженя,
оскільки міг призвести до помилкового висновку.

Посилання
підсудного на той факт, що водій ОСОБА_5
створив для нього аварійну ситуацію,
виїхавши на його смугу руху і що причиною ДТП є перевищення водієм ОСОБА_5 швидкості руху, суд до уваги не бере, оскільки вони повністю спростовані доказами
по справі.

Суд
погоджується із висновком есперта при проведенні автотехнічної експертизи і
вважає, що діями підсудного в момент
виїзду з другорядної дороги на головну,
а саме дії останнього не відповідали Правилам безпекк руху, створена для водія ОСОБА_5 аварійна
ситуація, при якій останній не мав
технічної можливості запобігти ДТП
і остання стала неминучою.

Виходячи
із сукупності всіх обставин вчиненого діяння,
суд вважає, що підсудний грубо
порушив п.п.1.5., 1.10. в частині
поняття „Датк дорогу", 10.1.,
16.11. Правил дорожнього руху України,
що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_2.
та заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6, а тому
дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 ст.28б КК України.

7

При
обранні міри покарання підсудному ОСОБА_1. суд,
враховуюча ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який
злочин вчинив вперше, його вік, позитивну характеристику по місцю
проживання, думку потерпілих, які просять суворої міри покарання для
підсудного, вважає за необхідне
призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Потерпілий
ОСОБА_10 та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 пред'явив до ОСОБА_1
цивільний позов про відшкодування 11700, 40 грн. матеріальної шкоди, 100 тис.
грн. моральної шкоди та 200 грн. на оплату правової допомоги.

Оцінюючи
докази, представлені потерпілим та
цивільним позивачем ОСОБА_10, суд
вважає, що позов в частині відшкодування
матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу підлягають до задоволення.

Неповнолітній
потерпілий ОСОБА_2 в результаті вчинення
ДТП знаходився на лікуванні в анастезіологічному відділенні Борщівської ЦРКІ з
22 по 26 грудня 2006 року. За час лікування,
згідно довідки від 2 квітня 2007 року № 88 та фіскальних чеків, були придбані медикаменти за власний рахунок
на суму 331, 42 грн.

В
хірургічному відділенні Борщівської райлікарні ОСОБА_6 згідне довідки від 4 квітня 2007 року №
92, знаходився з 27 по 31 грудня 2006
року. За власний рахунок для лікування були придбані медикаменти на суму 120,
96 та 44, 48 грн.

Згідно
представлених чекової квитанції № 996093,
товарного чеку № 15 та накладних № 61 та № 16 від 23 грудня 2006 року
для поховання ОСОБА_2потерпілим придбано товар на суму 1856, 50 грн.

Згідно
накладних ГВП „Надзбручанський" від 24 та 30 грудня 2006 року, 18,
25, 29 січня 2007 року позивач
придбав продукти харчування для проведення поминальних обідів, згідно релігійних обрядів, на суму 1347, 04 грн.

За
виготовлення комплекту надгробного пам'ятника,
що вбачається з накладної виданої ПП "ОСОБА_11" 23 квітня 2007
року № 15, ОСОБА_10 провів оплату в сумі
8000 грн.

За
надання правової допомоги, згідно
квитанції № 14 від 30 квітня 2007 року,
ОСОБА_10 витратив 200 грн.

Потерпілому
ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, яка виразилася е заподіянні внаслідок
отриманих тілесних ушкоджень сильного фізичного болю, він переніс складну операцію. Переніс він і
душевні страждання, оскільки став
інвадідом з дитинства. Внаслідок він переніс нервовий стрес, появився стах, порушився його звичний ритм життя, погано спить. Е результаті ДТП загинула його
рідна старша сестра, яка була для нього
порадником і помічником. Втрата рідної
людини лягла тягарем на серце на все свідоме життя. Моральну шкоду оцінює в
сумі 4 0 тис. грн.

Потерпілому
ОСОБА_10 також заподіяно моральну шкоду,
а саме, внаслідок злочину його
неповнолітньому синові заподіяно тяжкого тілесного ушкодження і він став
інвалідом. За час лікування сина
переживав за йоге життя, зараз постійно переживає за його
здоров'я, адже він стає інвалідом. Загинула його дочка ОСОБА_2 Смерть близької людини для нього є тяжкою
втратою, що принесла в сім'ю горе, душевну біль та постійний смуток. В особі
дочки втратив опору і надію у старості. Такі втрати порушили його нормальну
життєдіяльність, змусили взяти на себе
весь тягар обов'язків, вишукувати
додаткові сили та кошти на упорядкування проблем, що виникли. Порушився спокій, пережив нервовий стрес, появився стах за життя рідних, появилися головні болі, став погане спати. Моральну шкоду оцінює в
сумі 60 тис. грн.

8

При
визначенні розміру суми відшкодування суд,
виходячи із засад: розумності,
виваженності та справедливості,
враховуючи всі обставина справи, те, що злочин вчинено підсудним з
необережності, матеріальний стан відповідача,
вважає, що позов в частині
відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково, а саме,
на відшкодування шкоди неповнолітньому ОСОБА_6 15 тис.
грн., потерпілому ОСОБА_12 30
тис. грн.

По
справі проведені судові експертизи,
вартість яких підлягає стягненню з підсудного, окрім вартості автотоварознавчих експертиз.

Речові
докази, які знаходяться на зберіганні в
Борщівському РВ УМВСЬ-слід: автомобіль ВАЗ 2103 р.н. НОМЕР_1 передати власнику
ОСОБА_13, жителюАДРЕСА_1 що вбачається з
технічногс паспорта на даний автомобіль, автомобіль ВАЗ 2101 р.н.НОМЕР_2 передать свідку ОСОБА_5

Керуючись ст. ст.323,
324 КПК України, суд

засудив :

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.28б КК
України і призначити покарання 5 (п'ять) років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1. до набрання вироком законної сили
залишити підписку про невиїзд.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_10та в інтересах неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_6задовольнити частково.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_1011700 (одинадцять тисяч
сімсот) гривень 40 коп. матеріальної шкоди,
45000 (сорок п'ять тисяч) грн. моральної шкоди, 200 грн. на відшкодування витрат на правову
допомогу.

В задоволенні
інших позовних вимог відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВСУ 1918, 4 грн. за проведення судових
автотехнічних, транспортно-трасологічних
експертиз, перерахувавши їх на рахунок
НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області: код ЕДРПОУ 24524727 банк
одержувач - УДК в Тернопільській
області МФО-838012 рр 0215.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 в користь Тернопільського відділення КНДІСЕ Міністерства
юстиції України 480 грн. за проведення судово-автотехнічної експертизи, перерахувавши їх на рахунок: Koд
21157361 банк одержувач - УДК
в Тернопільській області МФО-838012 рр 0122.

Речові
докази по справі: автомобіль ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2повернути
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, жителк с. Більче-Золоте Борщівського
району, автомобіль ВАЗ 2103
реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_13,
жителю АДРЕСА_3

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через
Борщівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з дня йоге проголошення.