Справа № 565/133/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2015 року м.Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого-судді ОСОБА_1
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 02 вересня 2014 року приблизно о 15 годині 00 хвилин отримав повістку про призов на військову службу у Збройні Сили України, за якою він зов`язувався з`явитись 05 вересня 2014 року о 07 годині 00 хвилин на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, та будучи придатним до військової служби, не маючи відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією в порушення ст.65 Конституції України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином повідомленим про наслідки неявки за викликом, ОСОБА_4 без поважних причин, умисно не з`явився у вказаний у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилився від призову за мобілізацією.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Оскільки вказану угоду про визнання винуватості досягнуто під час судового провадження, суд відповідно до ч.3 ст.374 КПК України невідкладно зупинив проведення процесуальних дій і перейшов до розгляду даної угоди.
Зі змісту угоди про визнання винуватості від 30 червня 2015 року слідує, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.336 КК України. ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення у повному обсязі сформульованого обвинувачення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. Окрім цього, сторонами угоди узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, в межах санкції, а саме: у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і звільненням від відбування даного покарання з встановлення випробування та обов`язків згідно з ст.ст.75, 76 КК України.
Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості з участю обох сторін, судом враховано наступні обставини.
Прокурор ОСОБА_3 і обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердили факт особистого підписання вказаної угоди про визнання винуватості від 30 червня 2015 року її сторонами та відповідність змісту і умов цієї угоди фактичній дійсності та волевиявленню сторін, а також узгодження сторонами покарання і звільнення від його відбування з випробуванням, що засвідчено ними письмово.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, в повному обсязі висунутого обвинувачення, зазначивши, що він цілком розуміє: свої процесуальні права, в тому числі, що передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України і роз`яснені судом; наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ч.4 ст.394, ч.3 ст.424 і ч.2 ст.473 КПК України і роз`яснені судом; характер обвинувачення, суть якого роз`яснено судом, щодо якого він в повному обсязі визнає себе винуватим; вид і розмір покарання та інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом. Окрім цього, обвинувачений підтвердив відповідність всіх обставин обвинувачення фактичній дійсності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.2 ст.469, ч.4 і ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, що узгоджене сторонами зазначеної угоди про визнання винуватості, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.50, 63, 65, 66 КК України, та визначене з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його характеризуючих даних та обставин, які пом`якшують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з матеріалами кримінального провадження та угодою про визнання винуватості є наступні обставини, що передбачені п.1 ч.1 ст.66 КК України: щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як під час досудового слідства, так і під час судового провадження.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - відсутні.
Згідно з доводами прокурора і обвинуваченого укладена в добровільному порядку по даному кримінальному провадженню угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушує прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб, свідчить про очевидну можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань та наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
За таких обставин, судом у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. При цьому обвинувачений беззастережно, добровільно та повністю визнав обвинувачення в повному обсязі, про що надав відповідні показання.
Таким чином, суд визнав встановленим у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , отримавши 02 вересня 2014 року приблизно о 15 годині 00 хвилин повістку про призов на військову службу у Збройні Сили України, за якою він зов`язувався з`явитись 05 вересня 2014 року о 07 годині 00 хвилин на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, будучи придатним до військової служби та не маючи відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією в порушення ст.65 Конституції України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», без поважних причин, умисно не з`явився у вказаний у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ухилився від призову за мобілізацією.
Такі дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ст.336 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами кримінального провадження, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням від відбування даного покарання, встановленням випробування та іспитового строку тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців та з покладенням обов`язків відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.
Питання про долю речових доказів даного кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
З врахуванням наведених обставин, на підставі ч.3 ст.12, ст.ст.50, 63, ч.ч.1, 2, 5 ст.65, п.1 ч.1 ст.66, ст.ст.75, 76, 336 КК України, керуючись п.7 ч.9 ст.100, ч.ч.2, 3 ст.373, ст.ст.374, 376, ч.4 ст.394, ст.395, ч.2 ст.473, ст.475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, і призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування вказаного призначеного покарання, встановивши йому випробування і іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Речовий доказ: розписку про отримання повістки про виклик за призовом на військову службу у Збройні Сили України на ім`я ОСОБА_4 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_5 Горегляд