УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2007
року апеляційний суд Житомирської області

в складі:

головуючого
- судді Фоміна
Ю.В.,

суддів: Гузовського О.Г.,

Михайловського В.І.,

з участю: прокурора Руденка В.І.

потерпілої ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Житомирського районного суду від 14
червня 2007 року, -

встановив:

Цим вироком ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та

житель с Зарічани
Житомирського

району, судимий
9

грудня
2004 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. З КК України
на 2 роки виправних робіт. ( Не відбута частина покарання складає 1 рік 6
місяців виправних робіт), -

засуджений за
ст. 164 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана
не відбута частина покарання за вироком Корольовського районного суду м.
Житомира від 2 грудня 2004

Справа №
11-580/2007 Головуюча
у суді 1-ї інстанції: Баренко С.Г.

Категорія: ст.
164 ч. 1 КК України Суддя-доповідач:
Фомін Ю.В.

року, яка за
положеннями ст. 72 КК України становить 6 місяців обмеження волі, і ОСОБА_2
остаточно визначено покарання за сукупністю вироків 2 роки 3 місяці обмеження волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишений попередній - взяття під
варту.

Згідно з вироком ОСОБА_2, будучи зобов'язаним рішенням Житомирського
районного суду від 11 листопада 2003 року до сплати аліментів в розмірі 1/4
частини зі всіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, злісно ухиляється від їх сплати. Заборгованість з жовтня 2003 року
по листопад 2006 року по сплаті аліментів становить 4028 гривень 78 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить переглянути його
справу, оскільки суд не врахував те, що на протязі трьох років його не
сповіщали про сплату аліментів та не давали йому нової адреси проживання
дружини.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора та пояснення потерпілої ОСОБА_1
про залишення вироку без зміни, пояснення засудженого ОСОБА_2, якій підтримав
апеляцію, обговоривши її доводи, вивчивши справу, апеляційний суд вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. З ст. 299 КПК України, у разі розгляду судом першої
інстанції кримінальної справи за скороченим порядком, особа не має можливості
оскаржувати вирок цього суду щодо фактичних обставин справи.

Як вбачається з протоколу судового засідання, засуджений
ОСОБА_2 визнав себе повністю винним у злісному ухиленні від сплати аліментів на
утриманні дочки. У зв'язку з тим, що засуджений ОСОБА_2 та інші учасники
судового розгляду не заперечували дослідження доказів щодо фактичних обставин
справи, суд відповідно до вимог ст. 299 КПК України визнав недоцільним
дослідження цих обставин. До того ж суд, з'ясувавши можливість розгляду справи
за скороченим порядком, роз'яснив наслідки такого розгляду ( а. с. 54 - 55 ).

Тому засуджений
ОСОБА_2 позбавлений можливості оспорювати вирок щодо фактичних обставин справи,
про що йдеться в його апеляції.

Дії засудженого ОСОБА_2 за ст. 164 ч 1 КК України судом кваліфіковані
правильно.

Покарання засудженому ОСОБА_2 судом призначено у
відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу винного та всіх обставин справи. Судом також
було враховано, що засуджений ОСОБА_2 позитивно характеризується, вину визнав
та розкаявся, злочин вчинив щодо неповнолітньої дитини, ухилявся від явки до
суду, знаходився у розшуку, злочин вчинив під час відбування покарання за
попереднім вироком.

Апеляційний суд, з урахуванням наведених обставин та
даних, вважає, що призначені засудженому ОСОБА_2 вид і міра покарання
відповідають вимогам закону і є справедливими. Тому вирок щодо ОСОБА_2 слід
залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст. 365,366 КГЖ України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2
залишити без задоволення, а
вирок

Житомирського
районного суду від 14 червня
2007 року щодо

нього - без
зміни.