гСправа № 1017/5614/12 Провадження № 1/358/1/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування

15 липня 2015 року
Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються органом досудового слідства в тому, що вони будучи працівниками правоохоронного органу, ОСОБА_4 - першим заступником начальника, начальником кримінальної міліції Білоцерківського районного відділу ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_5 старшим оперуповноваженим сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Білоцерківського районного відділу ГУ МВС України в Київській області, являючись службовими особами представниками влади, діючи всупереч ст.ст. 2, 3, 5 Закону України «Про міліцію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вчинили злочини за наступних обставин.

Так, 16 березня 2009 року мешканець м. Узин Білоцерківського району ОСОБА_7 рухався на автомобілі ВАЗ-2109, д/н НОМЕР_1 , який належить його знайомому ОСОБА_8 . Під час руху даний автомобіль був зупинений на території м. Узин Білоцерківського району співробітниками ДАІ Білоцерківського MB ГУ МВС в Київській області. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_7 керував автомобілем без наявності необхідних документів, які надають право на керування транспортним засобом.

У зв`язку з цим автомобіль був затриманий працівниками ДАІ та доставлений до 1-го відділення Білоцерківського MB ГУ МВС в Київській області.

В цей же день ОСОБА_9 , на прохання свого брата ОСОБА_8 , звернувся до першого заступника начальника - начальника кримінальної міліції Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 і старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_10 , як до працівників міліції, які завдяки своїх службових зв`язків могли вирішити питання про повернення ОСОБА_8 затриманого співробітниками міліції автомобіля ВАЗ-2109, д/н НОМЕР_2 , з проханням допомогти останньому з даного приводу.

Таким чином, про затримання автомобіля стало відомо першому заступнику начальника - начальнику кримінальної міліції Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 і старшому оперуповноваженому сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_10 які були знайомі з ОСОБА_8

16.03.2009 року в другій половині дня, перший заступник начальника Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та старший оперуповноважений сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Білоцерківського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , користуючись своїм службовим становищем та особистим знайомством з окремими співробітниками Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, всупереч інтересам служби, тобто умисно в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, прибули до 1-го МВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, який розташований по вул. Ш.Алейхема,86 в м. Біла Церква, та на особистих контактах з працівниками вищезазначеного правоохоронного органу, вирішили питання про повернення ОСОБА_8 автомобіля, який на той час перебував на штрафмайданчику зазначеного правоохоронного органу.

Використовуючи своє службове становище, як працівників міліції, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стало відомо, що в книзі обліку та реєстрації злочинів Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області відсутні будь-які дані про виявлення злочину до якого причетний ОСОБА_8 .

Скориставшись вищезазначеними обставинами, ОСОБА_11 з відома ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_8 завідомо неправдиві відомості, що в його автомобілі, під час затримання, виявлено та вилучено наркотичну речовину, внаслідок чого стоїть питання про порушення кримінальної справи щодо останнього та, вводячи в оману потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 запевнив останнього, що може позитивно вирішити питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності.

В 20-х числах березня 2009 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 достовірно знаючи, що наркотична речовина в автомобілі ОСОБА_8 не виявлена та не вилучена, відповідно кримінальна справа не може бути порушена щодо останнього, використали вказану ситуацію на свою користь та, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, запевнили ОСОБА_8 в тому, що його питання вирішено позитивно. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили ОСОБА_8 що за допомогу у вирішенні питання про звільнення з відділення міліції, про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом виявлення та

вилучення наркотичної речовини в автомобілі останнього, він повинен передати їм грошову винагороду в розмірі 2 500 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 19 250 грн., з яких начебто 2000 доларів США вони повинні передати службовим особам 1-го МВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, тобто таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стали підбурювати до замаху на давання хабара ОСОБА_8 .

Протягом березня-квітня 2009 року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , будучи працівниками правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів та в особистих інтересах, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, тобто зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою, з метою незаконного особистого збагачення, шляхом обману, зловживанням довірою та погрозами під час телефонних розмов та при зустрічах, в тому числі в службовому кабінеті ОСОБА_4 , підбурювали ОСОБА_8 до замаху на давання хабара службовим особам 1-го МВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, шляхом передачі їм коштів в сумі 2 500 доларів США, як розрахунок за нібито вчинення ними дій пов`язаних з не притягненням останнього до кримінальної відповідальності за нібито вчинений злочин.

В березні 2009 року потерпілий ОСОБА_8 будучи введеним в оману ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо можливості притягнення його до кримінальної відповідальності, перебуваючи під впливом їх погроз, в рахунок вищезазначеної названої ними суми коштів, передав у м. Біла Церква ОСОБА_5 особисті кошти в сумі 3000 грн., що для потерпілого являється значною матеріальною шкодою.

В подальшому, в квітні 2009 року, в денний період часу, потерпілий ОСОБА_8 будучи введеним в оману ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо можливості притягнення його до кримінальної відповідальності, в рахунок вищезазначеної суми, передав безпосередньо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в м. Узині Білоцерківського району Київської області особисті кошти в сумі 100 грн. та 100 доларів США, що по курсу Національного банку України складає 770 грн. Отримані шахрайським шляхом від потерпілого ОСОБА_8 його особисті кошти на загальну суму 3870 грн. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розділили між собою та обернули на свою користь.

В квітні 2009 року не маючи в подальшому фінансової можливості розрахуватись з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_8 був змушений погоджуватись на будь-які можливості розрахунку з ними, знаючи про те, які вони обіймають посади в органах внутрішніх справ.

Скориставшись цим, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , запропоновував ОСОБА_8 , для повернення встановленого ними боргу, реалізувати, тобто незаконно збути, особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракційний опій масою 54,7504 г, який він наприкінці лютого 2009 року незаконно придбав у мешканця м. Біла ОСОБА_12 та перевіз до місця проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без відома останньої.

Однак, не маючи можливості відмовитись від цього, ОСОБА_8 змушений був звернутись до ГУ СБУ в м. Києві та Київській області з метою викриття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в їх злочинній діяльності та з цією цілю для документування отримав від працівників СБУ грошові кошти в сумі 4000 доларів США.

24.04.2009 року близько 14 години, реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут наркотичного засобу ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , на автомобілі останнього марки «Хонда», д/н НОМЕР_3 , прибули до парку відпочинку «Перемоги», розташованого по вул. Гординського, 2 в м. Біла Церква. Діючи узгоджено між собою ОСОБА_4 залишився чекати ОСОБА_5 в автомобілі останнього, а той в свою чергу, незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракційний опій масою 54,7504 г, направився на зустріч з ОСОБА_8

24.04.2009 року о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в парку «Перемоги», що по вул. Гординського, 2 в м. Біла Церква, до якого прибув разом з ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з останнім, незаконно збув ОСОБА_8 , шляхом продажу, особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракційний опій, який перед цим незаконно зберігав та незаконно перевозив, масою 54, 7504 г, що є великим розміром та отримав від останнього 4 000 доларів США, що по курсу Національного банку України складає 30800 грн.

Крім цього, в квітні 2009 року, ОСОБА_5 у невстановленої слідством особи, повторно, незаконно придбав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (маріхуану) масою 8,5436 г, що є великим розміром, який незаконно зберігав в кишені власної шкіряної куртки та незаконно перевозив у власному автомобілі марки «Хонда», державний номер НОМЕР_3 , який під час огляду вказаного автомобіля та особистих речей ОСОБА_5 був виявлений та вилучений.

В судовому засіданні під час судового слідства підсудні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заперечували свою причетність до вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та визнали свою вину лише за ст. 190 ч. 2 КК України.

Відповідно до положень ст. 299 ч.ч. 1, 2 КПК України в редакції 1960 року судом було визначено обсяг доказів, які підлягали дослідженню та порядок їх дослідження, в тому числі було вирішено оглянути речові докази.

Згідно ч. 1 ст. 313 КПК України в редакції 1960 року речові докази повинні бути оглянуті судом і пред`явлені учасникам судового розгляду, а коли це необхідно, - свідкам і експертам.

Особи, яким пред`явлені речові докази, можуть звертати увагу суду на ті або інші особливості, які мають значення для вирішення справи, про що відмічається в протоколі судового засідання ( ч. 2 ст. 313 КПК України в редакції 1960 року).

Тобто, за змістом зазначеної норми процесуального закону вбачається, що огляд речових доказів по справі носить обов`язковий характер.

Натомість, суд позбавлений можливості оглянути речові докази по справі, а саме наркотичні засоби: екстракційний опій масою 54,7504 г та канабіс (маріхуану) масою 8,5436 г, оскільки вказані речові докази не надані на вимогу суду від органу, де вони мають зберігатися згідно матеріалів кримінальної справи.

Із копії постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 09 липня 2009 року ( т. 2 а.с. 70) видно, що наркотичні засоби - екстракційний опій масою 54,7504 г та канабіс (маріхуану) масою 8,5436 г, які були вилучені в ході досудового слідства, визнано і приєднано до кримінальної справи №47-1133, як речові докази, і постановлено зберігати їх в прокуратурі Київської області.

Інші відомості щодо долі вказаних речових доказів ( як то акти приймання передачі до камери зберігання речових доказів, квитанції про зберігання, виписки з журналу обліку речових доказів) в матеріалах кримінальної справи відсутні. Наявність квитанції про зберігання наркотичних засобів передбачена Порядком зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2008 року №422, але така квитанція в матеріалах справи відсутня.

На вимогу суду надати зазначені речові докази для огляду в судовому засіданні, органом досудового слідства - прокуратурою Київської області повідомлено суд про відсутність речових доказів по справі: екстракційного опію масою 54,7504 г та канабісу (маріхуани) масою 8,5436 г, у камері зберігання речових доказів, що видно з листа №06/2-168 від 05.03.2015 року ( т. 9 а.с. 62).

Також відсутні вказані речові докази в кімнаті зберігання речових доказів ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, що підтверджується листом №51/7/3-2218 від 29.04.2015 року (т. 9 а.с. 80).

Необхідність обов`язкового огляду речових доказів по справі: екстракційного опію масою 54,7504 г та канабісу (маріхуани) масою 8,5436 г, була викликана розбіжністю їх упакування під час огляду та вилучення у покупця ( т. 1 а.с. 21-23), під час огляду експертом (т. 1 а.с. 25-26, т. 2 а.с. 61-62), та під час огляду місця події ( т. 1 а.с. 37-41) і під час огляду експертом ( т. 2 а.с. 66-67).

В даному випадку суд позбавлений можливості провести огляд речових доказів із-за неправильності досудового слідства, оскільки органом досудового слідства на порушення ч. 1 ст. 79 КПК України в редакції 1960 року речові докази не були уважно оглянуті і по можливості сфотографовані, та не були докладно описані в протоколі огляду. Крім того, не було дотримано порядку зберігання речових доказів.

Вказана неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, оскільки необхідно здійснити ряд заходів щодо встановлення осіб причетних до зберігання речових доказів; яким чином і кому були передані речові докази слідчим, який проводив досудове розслідування; перевірити журнали зберігання речових доказів та встановити місце знаходження наркотичних засобів.

Крім того, під час судового розгляду справи була встановлена неповнота досудового слідства, яка не може бути усунута судом під час судового розгляду справи.

Неповнота досудового слідства проявилась в тому, що орган досудового слідства на порушення вимог ст. 22 КПК України в редакції 1960 року не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, не прийняв мір до виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдують обвинуваченого.

Зокрема, органом досудового слідства не встановлено та не допитано в якості свідків осіб, які брали участь у затриманні ОСОБА_5 , для встановлення фактичних обставин справи та перевірки пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 , який відразу під час його затримання та проведення огляду стверджував, що пакет з грошима він не отримував від ОСОБА_14 і цей пакет лежав за декілька метрів від нього, який йому відразу після затримання поклали у задню ліву кишеню брюк працівники міліції, які затримували його (т. 1 а.с. 33-36). Аналогічні показання підсудний ОСОБА_5 давав суду під час судового розгляду справи.

З огляду на вищевикладене з ініціативи суду на обговорення учасників процесу було поставлено питання про повернення справи на додаткове розслідування з мотивів істотної неповноти та неправильності досудового слідства, що не можливо усунути в судовому засіданні.

Крім того, було звернуто увагу учасників процесу щодо необхідності перевірки пояснень підсудних ОСОБА_15 і ОСОБА_5 , в яких вони стверджували, що свої визнавальні показання про вчинення інкримінованих їм злочинів вони дали під впливом одного з прокурорів Миронівського району, який їм передав надруковані письмові пояснення від їх імені, та пообіцяв вирішити питання про звільнення їх з-під варти, що потім і відбулося після того, як вони визнали свою вину.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив заперечення проти повернення справи на додаткове розслідування, пославшись на те, що речові докази по справі досліджувались експертом, який зробив висновок про те, що вилучені під час огляду речовини являються наркотичними засобами, а тому можливо допитати експерта для з`ясування розбіжностей упакування наркотичних засобів, а також слідчого. Також на переконання прокурора є можливість встановити осіб, які затримували ОСОБА_5 та допитати їх в судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_6 висловив заперечення проти повернення справи на додаткове розслідування, зважаючи на те, що суд повно і всебічно дослідив всі докази, які надані стороною обвинувачення та приймав міри до проведення огляду речових доказів, але з`ясувалося, що речові докази не зберігаються в прокуратурі Київської області і повернення справи на досудове розслідування не вирішить питання щодо речових доказів, яких вже не існує. Допит експерта, який проводив експертизу речових доказів, також не дасть позитивних результатів, оскільки пройшов тривалий час з дня проведення експертизи і експерт не зможе загадати всі деталі щодо огляду наркотичних засобів. Щодо пояснень підсудного ОСОБА_5 про дії працівників міліції, які поклали йому пакет з грошима в карман брюк під час його затримання, то такі пояснення не підтверджені і не спростовані стороною обвинувачення і прокурор не ініціював питання щодо встановлення та допиту таких осіб. Всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачаться на його користь, а тому до уваги мають братися показання обвинувачених, які вони дали під час судового розгляду. Також на думку захисника матеріалами справи підтверджений факт впливу працівників прокуратури Миронівського району на зміну обвинуваченими своїх показань, що видно з доданих письмових пояснень, які в ряді деталей співпадають із постановою про зміну обвинувачення, і маються в матеріалах кримінальної справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Суд вважає, що вищезазначені недоліки досудового слідства не можливо усунути в судовому засіданні під час судового розгляду справи без повернення справи на додаткове розслідування, оскільки необхідно здійснити ряд заходів щодо встановлення осіб причетних до зберігання речових доказів; з`ясувати яким чином і кому були передані речові докази слідчим, який проводив досудове розслідування; перевірити журнали зберігання речових доказів та встановити місце знаходження наркотичних засобів. Необхідно встановити осіб причетних до затримання ОСОБА_5 , які, з його слів, відразу після затримання поклали у задню ліву кишеню його брюк пакет з грошима. А також необхідно перевірити пояснення підсудних ОСОБА_15 і ОСОБА_5 , в яких вони стверджували, що свої визнавальні показання про вчинення інкримінованих їм злочинів вони дали під впливом одного з прокурорів Миронівського району, який їм передав надруковані письмові пояснення від їх імені, та пообіцяв вирішити питання про звільнення їх з-під варти, що потім і відбулося після того, як вони визнали свою вину.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне повернути кримінальну справу на додаткове розслідування, під час якого провести вищевказані слідчі та можливо оперативно розшукові дії.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 281 КПК України в редакції 1960 року, суд -

П О С Т А Н О В И В :
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, повернути прокурору Київської області на додаткове розслідування для організації додаткового досудового слідства, під час якого необхідно здійснити ряд заходів щодо встановлення осіб причетних до зберігання речових доказів; з`ясувати яким чином і кому були передані речові докази слідчим, який проводив досудове розслідування; перевірити журнали зберігання речових доказів та встановити місце знаходження наркотичних засобів; необхідно встановити осіб причетних до затримання ОСОБА_5 , які, з його слів, відразу після затримання поклали у задню ліву кишеню його брюк пакет з грошима; необхідно перевірити пояснення підсудних ОСОБА_15 і ОСОБА_5 , в яких вони стверджували, що свої визнавальні показання про вчинення інкримінованих їм злочинів вони дали під впливом одного з прокурорів Миронівського району, який їм передав надруковані письмові пояснення від їх імені, та пообіцяв вирішити питання про звільнення їх з-під варти, що потім і відбулося після того, як вони визнали свою вину, та можливо провести інші слідчі дії з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд.

Головуючий: суддя ОСОБА_1