Справа №1-77/08
В И Р О К

І М'Я М У К Р А Ї Н И

23 січня
2008 року Ленінський районний
суд м. Вінниці

в складі
:

головуючого
судді: Осаулова А.А.

при
секретарі: Камзаловій О.В.

за
участю прокурора: Степанова Д.В.

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
с.Дашківці, Літинського району, Вінницької області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не одруженого,
непрацюючого, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, Літинського району, Вінницької області , раніше не судимого ,

в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01.05.2007 року о
21 год.15 хв., ОСОБА_2, рухаючись зі швидкістю
75-80 км/год. за кермом автомобіля ВАЗ 21154 д.н. НОМЕР_1
на автодорозі, яка проходить через с.Якушинці Вінницького району, не стежив за дорожньою обстановкою , знаючи , що спереду
знаходиться пішохідний перехід та помітивши завчасно відповідний
дорожній знак, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля, а продовжив його рух. Під час цього, в момент появи на
пішохідному переході ОСОБА_3, водій ОСОБА_2 не вжив заходи щодо зупинки
транспортного засобу і, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України - п.п.
2.3., 10.1., 12.1., 12.2., 12.3., 12.4.,
18.1., здійснив наїзд автомобілем на вищезазначеного громадянина, внаслідок
чого настала смерть потерпілого ОСОБА_3 на місці події.

В подальшому водій ОСОБА_2 після наїзду на пішохода з
місця пригоди зник і маскуючи сліди
скоєного, перегнав свій автомобіль у лісосмугу неподалік с. Іскриня Літинського району Вінницької області, куди
приїхав з місця дорожньо-транспортної події, та
інсценував його незаконне заволодіння шляхом вибиття скла заднього лівого вікна дверей автомобіля .

02 травня 2007 року ОСОБА_2, маючи умисел на завідоме
неправдиве повідомлення про вчинений злочин, будучи попередженим
за ст. 383 КК України про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину звернувся із заявою у Вишенський ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області про те, що в
період часу з 20 год. 01.05.2007 року
до 06 год. 25 хв. 02.05.2007 року невідома особа незаконно заволоділа його
автомобілем марки ВАЗ 21154 , синього кольору , державний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля першого під'їзду будинку № 35 по
вул. Стельмаха в м. Вінниці. Факт
незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_2. марки ВАЗ 21154 д.н. НОМЕР_1, не
мав місця в дійсності і є надуманим останнім з мотивів страху за скоєне та
метою уникнення кримінальної
відповідальності, тобто його усна заява про незаконне заволодіння транспортним
засобом невідомою особою зроблена ним у Вишенському ВМ, є за відомо
неправдивою.

Допитаний
в якості підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину,
передбачному ч. 1 ст. 383 КК України при зазначених обставинах визнав повністю,
щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Суд, відповідно
до ч.3 ст.299 КПК України, з врахуванням думки учасників судового розгляду,
визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Не дивлячись на
повне визнання своєї вини підсудними, його вина у скоєнні злочину передбаченого
ч.1 ст. 383 України повністю підтверджується доказами зібраними під час
досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

· протоколом заяви ОСОБА_2. ( а.с. 10
);

· постановою про порушення
кримінальної справи ( а.с. 17);

· копією
обвинувального висновку ОСОБА_2. за ч.2 ст.286 ККУ ( а.с. 30-36 );

· протоколом огляду місця події (а.с.
53-54);

· характеризуючими данними на
ОСОБА_2. (а.с. 45-60).

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного
ОСОБА_2. в скоєні інкримінованого йому злочину доведена повністю в судовому
засіданні.

Зокрема,
підсудний в своїх показаннях стверджує, що дійсно він після того як скоїв ДТП,
діючи з метою приховання злочину, залишив автомобіль в лісосмузі, розбив заднє
вікно і інсценував викрадення. Після чого, він звернувся до Вишенського ВМ із
заявою про викрадення, повідомивши органу дізнання завідомо неправдиву
інформацію про викрадення у нього автомобіля, що вказує на завідомо неправдиве
для підсудного повідомлення про вчинення злочину.

Досудовим
слідством дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 383 КК України,
як завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про вчинення злочину.

При
визначені виду та міри покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудних та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема судом
враховано, що підсудний ОСОБА_2 раніше не судимий (а.с.45), на психіатричному
та наркологічному обліку не перебуває (а.с. 50), характеризується позитивно по
місцю проживання (а.с.60).

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2. є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, що
обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням
наведених обставин, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2. можливе без
ізоляції від суспільства, а тому йому доцільно призначити покарання у вигляді
обмеження волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з
випробуванням.

На підставі
викладеного та керуючись ст. 323, 324 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
двох років обмеження волі.

Відповідно до
ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання з іспитовим строком на
один рік.

Відповідно до п.
2,3 ч.1 ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи УМВС України у
Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід
ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом
15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: