У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Коротких О.А. і Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Морозової С.Ю.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 15 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього,

в
с т а н о в и л а :

вироком Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 28 лютого 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого, останній раз 16 червня 1999 року

за
ч.1 ст. 183, ч.2 ст. 206, ч.1 ст. 142, ч.2 ст. 142 КК України на 6 років позбавлення
волі,

засуджено:

за ч.2 ст. 186
КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі;

ст. ч.2 ст.
187 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,
яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_1 за сукупністю злочинів визначено
7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди на
користь потерпілих: ОСОБА_2 - 765 грн., ОСОБА_3- 582 грн., ОСОБА_4- 730
грн.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27 квітня 2006 року
зазначений вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він за обставин,
встановлених судом та детально наведених у вироку, 22 травня, 19 червня, 11 липня та 27 серпня 2005
року в м. Ніжині Чернігівської області з застосуванням насильства, яке не було
небезпечним для життя та здоров'я потерпілих відкрито заволодів майном:
ОСОБА_2 на суму 795 грн., ОСОБА_3- 758 грн. 80 коп., ОСОБА_5 - 593 грн. 20
коп., ОСОБА_6 - 556 грн.

Крім того, 20 червня 2005 року ОСОБА_1 в м. Ніжині Чернігівської
області за обставин, встановлених судом
та детально наведених у вироку, з застосуванням насильства, небезпечного для
життя та здоров'я, вчинив розбійний напад на ОСОБА_4, заволодівши її майном на
суму 758 грн. та спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 не оскаржуючи судових рішень щодо нього за епізодом вчинення грабежу
щодо ОСОБА_6, посилається на необґрунтованість його засудження за іншими
епізодами, однобічність та неповноту досудового і судового слідства, істотні
порушення кримінально-процесуального закону при проведенні окремих слідчих дій,
а також застосування до нього органом досудового слідства недозволених методів
ведення слідства та фальсифікацію матеріалів справи. З урахуванням наведених у
скарзі доводів просить скасувати судові рішення щодо нього, а справу направити
на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
залишення касаційної скарги засудженого без задоволення, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів підтверджена сукупністю зібраних по
справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку
доказів, зокрема, послідовними показаннями самого ОСОБА_1, показаннями
потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4про обставини вчинення
на них нападів та заволодіння засудженим їх майном, даними протоколів
відтворення обстановки й обставин події за участю засудженого, де він детально
пояснював за яких обставин вчинив розбійний напад та грабежі, протоколом
впізнання ОСОБА_1 потерпілою ОСОБА_5., яка вказала на засудженого як на особу,
що вчинила щодо неї злочин, іншими доказами.

Уся сукупність зібраних по справі доказів була ретельно проаналізована
судом, що дало можливості дійти обґрунтованого висновку про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів. Тому викладені у скарзі ОСОБА_1 доводи про незаконність його
засудження, колегія суддів вважає
безпідставними.

Слід визнати необґрунтованими й доводи у скарзі про неповноту досудового та
судового слідства, оскільки вивченням
матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ'єктивність дослідження слідчими органами
та судом обставин справи.

Твердження у скаргах засудженого про те, що суд не дав належної оцінки
показанням потерпілих, які, на думку ОСОБА_1, впевнено не вказали на нього, як
на особу що вчинила щодо них злочини, є безпідставними.

Ці доводи були детально розглянуті
судами першої і апеляційної інстанцій і спростовані наведеними у вироку
доказами.

На підставі цих доказів суд правильно кваліфікував дії засудженого за
ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК
України.

Доводи засудженого про застосування до нього недозволених методів ведення
слідства були предметом перевірки суду першої інстанції і не знайшли свого
підтвердження.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є
необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону. Всі наведені засудженим доводи, які за своїм
змістом аналогічні доводам його касаційної скарги, належним чином перевірялись.
Апеляційний суд визнав правильними оцінку судом першої інстанції доказів у
справі та встановлені ним фактичні обставини за кожним обвинуваченням.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
чи зміну вироку у справі не встановлено.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1.

с у д д і :

Синявський О.Г. Коротких
О.А. Школяров
В.Ф.