Номер провадження: 11-кп/785/681/15
Номер справи місцевого суду: 505/2799/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката обвинуваченого ОСОБА_8

адвоката потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційні скарги прокурора Котовської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Котовського міськрайсуду Одеської області від 12 лютого 2015року, яким

ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українець,

уродженець с. Липецьке, Котовського району

Одеської області, військовозобов`язаний, одруже-

ний, має на утриманні неповно-

літню дитину, рятівник ДПРЧ-25, мешканець :

АДРЕСА_1 , раніше

не судимий, засуджений,

- за ч.1 ст.263 КК України призначено покарання до 3-х років позбавлення волі;

- за п.11ч.2 ст.115 КК України до 10-ти років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 10-ти років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 589грн.44коп..

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він, перебуваючи більше року в близьких стосунках з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, неодноразово чув від неї про образи, приниження та погрози з боку ОСОБА_13 на грунті ревнощів останнього та бажання позбутись його із свого життя, психологічно впливала на ОСОБА_7 , таким чином викликала у нього співчуття до себе та рішучість на вчинення фізичної розправи ОСОБА_13

27 квітня 2014р. у вечірній час, ОСОБА_7 під час спілкування з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в квартирі АДРЕСА_2 , почув від неї в чергове скарги на свого чоловіка, з цього самого приводу, при цьому остання знову розповіла йому, що їй набридло так жити, оскільки її чоловік постійно погрожував, та виказала йому прохання, щоб розправитись з чоловіком, щоб його ніколи не бачити в своєму житті. Крім того, вона повідомила ОСОБА_7 , що її чоловік перебуває на роботі та повертається з роботи близько 04год. ранку 28 квітня 2014р., таким чином натякнувши, що саме в цей момент необхідно його зустріти і вирішити її проблему.

ОСОБА_7 , бажаючи довести свою особливу прихильність до останньої. З метою виконання її волі на фізичне усунення ОСОБА_13 , погодився з цим та 28 квітня 2014р. біля 03год. ночі, знаходячись в дворовому проході, розташованому між дитячим садом № НОМЕР_1 по проспекту перемоги 24 та багатоповерховим будинком по АДРЕСА_3 , зустрів ОСОБА_13 і відволікаючи його увагу від своїх дій розмовою щодо його дружини, та виконуючи попередню домовленість з ОСОБА_14 , спрямовану на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , вихопив з під светра заздалегідь приготований та споряджений набоями обріз рушниці ІЖ-К № НОМЕР_2 , та умисно здійснив один постріл, чим спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №81 від 22.05.2014р. у вигляді: вогнепальних дробових проникаючих сліпих вхідних поранень лівої і правої підочних областей, які розташовані на висоті 153см. Від підошовної поверхні потерпілого, переламу основи черепу, які є небезпечними для життя в момент спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_13 на місці помер.

Переконавшись, що ОСОБА_13 помер, ОСОБА_7 по телефону повідомив замовницю про виконання вбивства, після чого залишив місце скоєння злочину, по дорозі додому ОСОБА_7 викинув стріляну гільзу, а в подальшому поклав обріз мисливської рушниці до схованки в домогосподарстві свого батька.

У вересні 2013р. ОСОБА_7 , перебуваючи на звалищі розташованому в районі Имхайлівка м. Котовська Одеської області знайшов обріз мисливської рушниці моделі ІЖ-К № НОМЕР_2 , 1959 року випуску, який забрав з собою та приніс до домоволодіння свого батька ОСОБА_15 по АДРЕСА_4 , де в подальшому його зберігав, а також періодично перевозив її у власному автомобілі та носив з собою, без передбаченого законом дозволу.

29.04.2014р. о 07 год., працівниками міліції у ОСОБА_7 вилучено вказаний обріз мисливської рушниці, який згідно висновку експерта №275-б від 23.05.2014р. є нестандартною, коротко ствольною, гладко ствольною вогнепальною зброєю, виготовленою з мисливської рушниці 16 калібру, моделі ІЖ-К № НОМЕР_2 , 1959 року випуску, шляхом укорочення саморобним способом ствола до залишкової довжини 344мм. і відокремлення прикладу.

На вирок прокурором прокуратури Котовської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та потерпілою ОСОБА_11 подані апеляційні скарги в яких вони просять вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2015р. скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за п.11ч.2ст.115 КК України 15 років позбавлення волі, за ч.1ст.263 КК України 3роки позбавлення волі та на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просять скасувати вирок, ухвалити новий, яким провадження за ч.1 ст. 263 КК України закрити, дії Грабована кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України з пом`якшенням покарання.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілої, захисника обвинуваченого та обвинуваченого, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченим злочинів та надав їм належну оцінку.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, які детально викладені у вироку.

Доводи апеляційної скарги адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вбивство ОСОБА_13 не носило замовного характеру, що ОСОБА_7 не мав наміру позбавляти життя потерпілого, що він не мав наміру вчиняти умисного вбивства потерпілого, також що він добровільно видав обріз колегія суддів визнає неогрунтованими та такими, що були всебічно, повно та об`єктивно перевіреними судом першої інстанції, який дав їм належну оцінку.

Так, наявність замовного характеру вбивства ОСОБА_13 підтверджується відеозаписом слідчого експерименту, де ОСОБА_7 вказує, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за декілька годин до вбивства розповіла йому, що їй надоїло так жити, оскільки її чоловік постійно погрожував, та висловила йому побажання, щоб з чоловіком хтось розправився, або щось з ним зробив та вирішив питання, щоб його ніколи не бачити. Крім особи, матеріали якої виділені в окреме провадження, ніхто не міг повідомити ОСОБА_7 , о котрій годині її чоловік буде повертатися з роботи.

Твердження про те, що ОСОБА_7 не мав наміру позбавити життя потерпілого, а лише хотів з ним переговорити, спростовується тим, що для зустрічі він вибрав нічний час біля 04 годині ранку, коли наявність свідків мало імовірна, та очікував його із спорядженою зброєю, хоча при їх зустрічі необхідність у застосуванні зброї з боку ОСОБА_7 не було.

Довід про відсутність у ОСОБА_7 наміру вчиняти умисне вбивство потерпілого, оскільки він не взводив курок та не натискав на спусковий гачок , а постріл здійснився від удару обрізу об землю, спростовується висновками балістичних експертиз та допитом експерта, який пояснив, що без натискання на курок постріл неможливий.

Також не відповідає дійсності довід апеляційної скарги про те, що Грабован добровільно видав обріз працівникам міліції, оскільки вказаний обріз був вилучений у нього під час проведення оперативно розшукових дій працівниками міліції, в наслідок чого ОСОБА_7 не мав можливості в подальшому зберігати обріз мисливської рушниці.

Усім доказам по справі в їх сукупності з іншими доказами суд надав належну оцінку та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого в умисному вбивстві, вчиненому на замовлення, та у незаконному зберіганні вогнепальної зброї та придбанні і зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Його злочинні дії правильно кваліфіковані за п.11 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Також колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілої ОСОБА_11 про обрання ОСОБА_7 покарання у вигляді 15-ти років позбавлення волі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки,

призначаючи покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання оскільки обтяжуючих обстави встановлено не було.

Процесуальних порушень та порушень прав ОСОБА_7 , які могли б вплинути на правильність судового рішення, не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Котовської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Котовського міськрайсуду Одеської області від 12 лютого 2015року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки передбачені ст.ст.424-427 КПК України.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4