В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2014 Справа №607/23611/13-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003971 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого на ПП «Дідушок», жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 30 березня 2010 року Тернопільський міськрайонним судом за ч.1 ст.289 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 10 грудня 2012 року у зв`язку із відбуттям терміну покарання,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 та ч.1 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого на ПП «Дідушок», жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Різдвяни, Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого на ПП «Дідушок», зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , законного представника потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Так, 21 жовтня 2013 року близько 22 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який разом із обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у громадському транспорті, який рухався по маршруту №16 м.Тернополя, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, реалізовуючи який вони тоді ж, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, які на той момент перебували поблизу, безпричинно розпочали конфлікт із ОСОБА_7 , в ході якого, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, обвинувачений ОСОБА_3 разом із обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наносити удари руками у різні частини тіла ОСОБА_7 , а також нанесли удар пляшкою по голові останнього.

В результаті злочинної діяльності обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку (разом із синцями і крововиливами волосистої частини голови, обличчя та слизової оболонки губ), які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, синці та садна шиї, тулуба і кінцівок, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, внаслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

Також в процесі вчинення вищевказаних хуліганських дій відносно потерпілого ОСОБА_7 , в обвинуваченого ОСОБА_3 , коли він перебував неподалік зупинки громадського транспорту, що на вул.15 Квітня в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на спричинення вказаному потерпілому тілесних ушкоджень, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс ОСОБА_7 один удар ногою в ліву руку, внаслідок чого спричинив перелом проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті, який в клінічному перебігу супроводжувався тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Надалі, того ж дня і тієї ж години, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який продовжував перебувати неподалік зупинки громадського транспорту, що на вул.15 Квітня в м.Тернополі, після вчинення ним вищевказаних злочинних дій, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і в тому ж місці, скориставшись безпорадним станом потерпілого, почав обшукувати кишені штанів ОСОБА_7 , в результаті чого із правої відкрито викрав мобільний телефон «НТС one X S720e» вартістю 2662, 5 грн., в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 грн., на рахунку якої було 30 грн., а з лівої мобільний телефон «НТС Desire C A320e» вартістю 1063, 87 грн., в якому знаходилась картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 грн., на рахунку якої було 30 грн., після чого із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3806, 37 грн.

Допитаний під час судового розгляду з урахуванням додаткових пояснень, наданих наприкінці його, обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 та ч.1 ст.186 КК України визнав фактично частково, пояснивши зокрема, що дійсно він, не вживаючи перед тим алкогольних напоїв, 21 жовтня 2013 року сів разом з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в маршрутне таксі №16, яким направлялись по своїх домівках. Так, в процесі руху ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які їхали у тому ж маршрутному таксі, де були також інші пасажири, сидячи попереду них, часто озирались, посміхаючись, на що він, обвинувачений ОСОБА_3 тоді, коли потерпілий ОСОБА_7 залишився в маршрутному таксі без свого товариша, з яким їхав, підійшов до нього з метою поцікавитись такою поведінкою потерпілого, на що останній, який був у стані алкогольного сп`яніння почав поводити себе зухвало та провокувати конфліктну ситуацію. В той час до них з потерпілим підійшов ОСОБА_4 , якому ОСОБА_7 безпричинно наніс удар рукою по обличчю, від чого у ОСОБА_4 потекла кров. Після цього, ОСОБА_7 одразу ж вибіг з маршрутного таксі через задні двері, перечепившись і впавши на асфальтне покриття поблизу зупинки громадського транспорту, що на вул.15 Квітня в м.Тернополі, де він, ОСОБА_3 , наздогнавши його, наніс близько 4-ох ударів рукою по тулубу, після чого ОСОБА_7 , піднявшись з асфальтного покриття, бігши, знову падав, пішов звідти. В процесі даного конфлікту потерпілому ОСОБА_7 більше ніхто ударів не наносив. Надалі, коли ОСОБА_7 вже не було вони, обвинувачені утрьох, прямували по домівках, де по дорозі їх затримали працівники міліції. Додав, що він, ОСОБА_3 , мобільних телефонів у потерпілого відкрито не викрадав і не знає обставини того, як вказані телефони опинились біля сміттєвих баків. Проте, даючи додаткові показання, обвинувачений ОСОБА_3 , пояснив, що все-таки телефони потерпілого, які лежали на асфальтному покритті в місці, де падав потерпілий ОСОБА_7 , неподалік зупинки громадського транспорту, взяв без мети викрасти тоді, коли потерпілий пішов з місця події. Додав, що він, обвинувачений, мав на меті повернути дані телефони, але, після того, як їх затримали працівники міліції, він, ОСОБА_3 , виклав їх із кишень свого одягу неподалік сміттєвого баку, куди відлучався під наглядом одного із працівників міліції, не витягуючи з них сім-карток. Визнав також те, що після роботи (після 18 год. 00 хв.) вживав пиво на розлив разом із іншими обвинуваченими.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в процесі судового розгляду пояснив, що винуватість свою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнає повністю. Так, 21 жовтня 2013 року він, обвинувачений, разом із своїм другом ОСОБА_5 йшли з роботи та вирішили зайти «на пиво», де випили по пляшці пива і потім до них підійшов ОСОБА_3 , де, надалі всі разом пішли гуляти приблизно до 22 год., після чого, перебуваючи на залізничному вокзалі ст.Тернопіль, сіли на останню лавку в маршрутне таксі №16, де попереду них сиділи 2 хлопців, ОСОБА_7 та його товариш, який надалі, біля 11 школи, вийшов, а також були інші пасажири. Дані хлопці вели себе неадекватно, підсміювалися, щось обговорювали дивившись на них, на що він, обвинувачений поцікавився у своїх товаришів, чи вони їх знають, однак вони відповіли, що бачать вперше. Надалі, ОСОБА_3 підійшов до одного з вищевказаних хлопців, де між ними відбувалась розмова, яка перейшла в словесний конфлікт. Коли вони наближались до зупинки по вул.15 Квітня, де їм потрібно було виходити, він, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_3 , в якого з одним із хлопців вже почалась шарпанина, з метою повідомити останнього про те, що вони мають виходити з маршрутного таксі, на що отримав удар від ОСОБА_7 , який намагався нанести удар ОСОБА_3 , який відштовхнув потерпілого від себе, в своє обличчя, від чого йому, обвинуваченому, стало погано, через що він вийшов з маршрутного таксі, присівши неподалік вказаної зупинки. Також, додав, що в процесі цієї шарпаними, можливо, і наносив удари ОСОБА_7 руками, однак, через отриманий від останнього удар, достеменно пригадати цього не може унаслідок тодішнього свого стану. В подальшому, коли ОСОБА_7 вже не було, вони, обвинувачені, пішли у напрямку своїх домівок, де по дорозі побачили працівників міліції, які їх затримали.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 в процесі судового розгляду пояснив, що винуватість свою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України визнає повністю, підтвердивши обставини, на які вказав обвинувачений ОСОБА_4 , додавши, що перебуваючи в маршрутному таксі №16 неподалік зупинки громадського транспорту, що на вул.15 Квітня в м.Тернополі, побачивши конфлікт, що відбувався між ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , він, обвинувачений, підійшов до них і, боячись, щоб ОСОБА_7 не наніс йому, ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаками своїх рук по тілу потерпілого, про що на даний час дуже шкодує.

Крім вказаного, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні:

- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 21 жовтня 2013 року він разом з товаришем ОСОБА_13 , з яким перед тим пили пиво, на зупинці громадського транспорту по вул.Руській сіли в маршрутне таксі №16 та мали намір їхати додому, де по дорозі на зупинці залізничний вокзал ст.Тернопіль в маршрутне таксі увійшли 3 обвинувачених, на одному з яких були тілесні ушкодження, але в кого саме він, потерпілий, не пригадує, хтось із них був одягнутий в кофті, жовтого кольору. Вказані особи були в нетверезому стані та тримали пляшки пива в своїх руках, присівши на задні сидіння транспортного засобу, при цьому поводили себе неадекватно, оскільки голосно розмовляли та висловлювалися нецензурними словами до пасажирів. Під час поїздки він, потерпілий, тримав у руках 2 мобільні телефони, по одному із яких слухав музику, а на інший - зателефонувала мати, з якою розмовляв, під час чого чув як обвинувачені обговорювали його, ОСОБА_7 , мобільні телефони. Після того, коли ОСОБА_13 вийшов із маршрутного таксі, обвинувачені пересіли до нього, потерпілого, а саме ОСОБА_3 сів поруч, а двоє інших позаду, при цьому він, потерпілий, заховав свої мобільні телефони в кишеню. ОСОБА_3 йому, ОСОБА_7 , почав погрожувати, щоб той віддав свої мобільні телефони, а інакше його поб`ють, на що він, потерпілий, відмовився це робити. На зупинці громадського транспорту по вул.Київській він, потерпілий, хотів вийти з маршрутного таксі, однак ОСОБА_3 перегородив йому дорогу та не дав пройти, а тому він, ОСОБА_7 , знову сів на своє місце, після чого почалась шарпанина, але з ким саме не пригадує, однак не з ОСОБА_3 . Коли вони доїжджали до наступної зупинки, а саме по вул.15 Квітня, його, потерпілого хтось із обвинувачених почав тягнути за капюшон светра, в якому він, ОСОБА_7 , був одягнутий, але хто саме це робив він, потерпілий, не бачив, від чого капюшон порвався. На вищевказаній зупинці громадського транспорту він, потерпілий, знову хотів вийти з маршрутного таксі, проте його ОСОБА_3 не хотів випустити, внаслідок чого знову почалася шарпанина, яку бачили пасажири, які розпитували в нього, обвинуваченого, чому він це робить, на що останній пояснював, що нібито він, потерпілий, викрав у нього його мобільний телефон. При цьому, в процесі даного конфлікту водій маршрутного таксі зауважень не робив, лише наказав покинути салон транспортного засобу. Надалі, коли він, ОСОБА_7 , знову намагався вийти з маршрутного таксі, обвинувачені його обступили та почали наносити удари по різних частинах тіла, переважно в голову, що тривало близько 2 хв., після чого також отримав удар пляшкою по голові від когось з обвинувачених, від якого він, потерпілий, втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то перебував в лежачому положенні на асфальтному покритті на зупинці громадського транспорту, де обвинувачені були біля нього. Після цього, він, потерпілий, намагався піднятись і втекти, але хтось із обвинувачених наздогнав його та дав підніжку, від чого він, ОСОБА_7 , знову впав на асфальтне покриття, і обвинувачені продовжували наносити йому, потерпілому, удари руками і ногами по різних частинах тіла, від яких він, ОСОБА_7 , закривався руками, в процесі чого був нанесений удар, унаслідок якого йому, потерпілому, роздробили палець руки. Надалі, ОСОБА_3 почав обшукувати його, потерпілого, в результаті чого викрав мобільні телефони, після чого обвинувачені пішли звідти, а він, потерпілий, направився в напрямку магазину «Сільпо», де побачив патрульну машину, підійшовши до якої, розповів працівникам міліції про вказані події і повідомив у який бік пішли обвинувачені, а сам направився додому. Після цього, вдома його, потерпілого, мати викликала швидку медичну допомогу, автомобіль якої завіз його, ОСОБА_7 , у лікарню. Доповнив, що безпосередньо він, потерпілий, удари нікому не наносив, але захищався та відштовхувався;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні підтвердивши показання потерпілого ОСОБА_7 , пояснив, що він з ОСОБА_7 21 жовтня 2013 року перебували в барі «Коза», де випили по пляшці пива десь на протязі години часу, після чого прогулялись по центру міста, сівши на маршрутне таксі по вул.Руській біля «Зеленої церкви». Їдучи дорогою близько 22 год. на залізничному вокзалі ст.Тернопіль в маршрутне таксі сіли на заднє сидіння 3 обвинувачених, які перебували в стані алкогольного сп`яніння і висловлювались нецензурною лайкою, вели себе зухвало та образливо, при цьому один із обвинувачених тримав в руці пляшку пива. Біля зупинки «6 магазин» до ОСОБА_7 на мобільний телефон, яких у нього 2, подзвонила його мати і він з нею говорив, після чого свій мобільний телефон заховав в кишеню. Біля зупинки «11 школа» він, свідок, озирнувся до обвинувачених, які в той час вели мову про мобільні телефони, а вони в свою чергу відповіли нецензурною лексикою, на що він, ОСОБА_13 , нічого не відповів, а на вищевказаній зупинці вийшов з маршрутного таксі, залишивши там ОСОБА_7 . На наступний день він, свідок, дізнався, що на ОСОБА_7 напали вищевказані хлопці та побили його і він знаходиться в лікарні. Зі слів ОСОБА_7 він, свідок, також дізнався про те, що обвинувачені потерпілого вдарили пляшкою по голові, побили та викрали його телефони;

- показаннями свідка ОСОБА_14 водія маршрутного таксі, який в судовому засіданні пояснив, що у вечірню пору доби 21 жовтня 2013 року кермував заповненим пасажирами автобусом на маршруті №16. Так, на вул.15 Квітня, коли він, свідок, зупинив керований ним автобус, то пасажири вийшли, проте, у процесі цього, в салоні автобуса був чутний запах пива, воно було розлите, були якісь «рухи», чув, що викрали мобільний телефон, в салоні автобуса був конфлікт, а тому, він, свідок, попросив учасників покинути салон. При цьому, під час зупинки, з автобуса ніхто не випадав, а він, ОСОБА_14 , бачив, що побігла якась компанія як хтось біг і хтось доганяв;

- показаннями допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_15 працівника міліції, який пояснив, що з обвинуваченими візуально знайомий. Так, 21 жовтня 2013 року у вечірній час по вул.15 Квітня біля «Пелікану» до нього, свідка, а також його напарника ОСОБА_16 , які несли службу по охороні громадського порядку на службовому автомобілі, підбіг ОСОБА_7 , який просив їх зупинитись, після чого останній пояснив, що на нього було здійснено напад та викрали його мобільні телефони, повідомивши, що особи, які це зробили, побігли в напрямку вул.15 Квітня, куди вони, працівники міліції, надалі і поїхали, де приблизно за 4-5 хв. побачили 3 обвинувачених, які бігли, а зупинившись, він, свідок побачив, що вказані особи перебувають в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в них була нестійка хода, а також запах алкоголю із рота, і по їхній поведінці було помітно, що останні щось приховують. Перебуваючи на вулиці та спілкуючись з обвинуваченими, ОСОБА_3 попросився в туалет, куди він, свідок, його провів з метою, що обвинувачений не втік, а 2 інших обвинувачених в той час залишились біля службового автомобіля. При цьому, ОСОБА_3 розпитував його, свідка, чому останній ходить за ним, зайшовши за сміттєві баки, звідки повернувся за декілька хвилин, після чого вони повернулись до службового автомобіля. Надалі він, свідок, залишив обвинувачених з напарником, а сам через кілька хвилин повернувся до сміттєвих баків, де підсвітивши ліхтариком, помітив там 2 мобільні телефони, а в сміттєвому баку зламані сім-карти. Після цього, обвинувачених посадили в автомобіль опер групи, яка туди під`їхала, а він, свідок, разом з ОСОБА_16 поїхали додому до потерпілого, який там перебував і погано себе почував його турбувала спина і голова, а на обличчі були гематоми, одяг був брудний, пояснював, що між ним та обвинуваченими стався конфлікт в маршрутному таксі, після чого поїхали в ТМВ, де перебували обвинувачені. Надалі, їх, обвинувачених, возили на медосвідчення з метою визначення стану алкогольного сп`яніння. Також, на обвинувачених він, свідок, тоді тілесних ушкоджень не бачив, окрім свіжого синця на одному із них. При затриманні обвинувачені їм, працівникам міліції, не повідомляли про те, що їх побили.

Крім наведених доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 та ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ч.2 ст.296 КК України, об`єктивно повністю стверджується також документами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

· рапортом старшого слідчого СВ Тернопільського МВ ОСОБА_17 від 26 листопада 2013 року, відповідно до якого вона доповіла начальнику Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області про те, що під час розслідування кримінального провадження №0003971 від 22 жовтня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України було встановлено, що 21 жовтня 2013 року близько 22 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неподалік зупинки громадського транспорту, що по вул.15 Квітня в м.Тернополі, в ході вчинення хуліганства щодо ОСОБА_7 , умисно наніс йому один удар ногою в ліву руку, внаслідок чого спричинив перелом проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті, який в клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою згідно висновку експерта №1499 від 18 листопада 2013 року належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

(т.2, а.м.к.п.19)

· рапортом старшого слідчого СВ Тернопільського МВ ОСОБА_17 від 26 листопада 2013 року, яким вона доповіла начальнику Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області про те, що під час розслідування кримінального провадження №0003971 від 22 жовтня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України було встановлено, що 21 жовтня 2013 року близько 22 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неподалік зупинки громадського транспорту, що на вул.15 Квітня в м.Тернополі, в ході вчинення хуліганства щодо ОСОБА_7 , відкрито викрав у нього мобільний телефон «НТС one X S720е» та мобільний телефон «НТС Desire С А320е», чим спричинив йому шкоду на загальну суму 3806,37 грн.;

(т.2, а.м.к.п.24)

· карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону в Тернопільський МВ УМВСУ в Тернопільській області від 21 жовтня 2013 року о 22 год. 25 хв., згідно якої невідомий чоловік повідомив працівникам міліції про те, що по вул.15 Квітня в м.Тернополі на зупинці громадського транспорту біля ринку бійка в маршрутному таксі;

(т.2, а.м.к.п.25)

· карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону в Тернопільський МВ УМВСУ в Тернопільській області від 21 жовтня 2013 року, за якою ОСОБА_8 того дня о 22 год. 45 хв. повідомила працівникам міліції про те, що по вул.15 Квітня в м.Тернополі на зупинці громадського транспорту біля нового «Сільпо» невідомі особи забрали в її сина ОСОБА_7 мобільні телефони «НТС one X S720е» та «НТС Desire С А320е»;

(т.2, а.м.к.п.26)

· рапортом чергового Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_18 від 21 жовтня 2013 року, яким він доповів начальнику Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області про те, що 21 жовтня 2013 року о 23 год. 45 хв. надійшло повідомлення від чергового лікаря обласної дитячої лікарні ОСОБА_19 , згідно якого до них звернувся ОСОБА_7 із діагнозом: закритий перелом діофіза проксимальної фаланги другого пальця лівої кисті, множинні садна правого ліктьового і колінних суглобів, ЗЧМТ, струс головного мозку, підшкірні гематоми голови і обличчя, гематоми верхньої губи;

(т.2, а.м.к.п.27)

· рапортом інспектора РПС Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_15 від 22 жовтня 2013 року, за яким він доповів начальнику Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області про те, що 21 жовтня 2013 року під час несення служби по ОГП на маршруті патрулювання АП№105 спільно із ст. сержантом міліції ОСОБА_16 близько 22 год. 30 хв. до них звернувся ОСОБА_7 , який повідомив про те, що по вул.Київській поблизу зупинки громадського транспорту троє невідомих осіб нанесли йому тілесні ушкодження та викрали 2 мобільні телефони. Повідомив, що дані особи рухаються вул.15 Квітня, після чого даних осіб було затримано, де один із них, як пізніше встановили ОСОБА_3 , викинув біля смітника 2 мобільних телефони, а саме кинув на землю поблизу сміттєвого баку біля під`їзду будинку АДРЕСА_5 . Також разом із ОСОБА_3 було ще 2 осіб, як пізніше встановили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

(т.2, а.м.к.п.28)

· випискою з медичної карти амбулаторного хворого №671 ОСОБА_5 , виданою 22 жовтня 2013 року ТОНД, відповідно до якої останній того дня о 00 год. 40 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння;

(т.2, а.м.к.п.29)

· випискою з медичної карти амбулаторного хворого №670 ОСОБА_3 , виданою 22 жовтня 2013 року ТОНД, відповідно до якої останній того дня о 00 год. 25 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння;

(т.2, а.м.к.п.30)

· заявою ОСОБА_8 від 21 жовтня 2013 року, відповідно до якої вона просить працівників міліції притягнути до відповідальності невідомих осіб, які 21 жовтня 2013 року близько 22 год. нанесли тілесні ушкодження її сину ОСОБА_7 та відкрито викрали мобільні телефони, перебуваючи на зупинці громадського транспорту в м.Тернополі по вул.Київській;

(т.2, а.м.к.п.32)

· протоколом огляду місця події разом зі схемою та таблицею ілюстрацій до нього від 22 жовтня 2013 року, за яким було оглянуто місце події, а саме територія прилегла до магазину «Продукти», що по вул.15 Квітня, 9 в м.Тернополі, під час якого було зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення;

(т.2, а.м.к.п. 33-34)

· випискою з медичної карти амбулаторного хворого №673 ОСОБА_4 , виданою 22 жовтня 2013 року ТОНД, відповідно до якої останній того дня о 08 год. 15 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння;

(т.2, а.м.к.п.37)

· протоколом огляду місця події разом зі схемою та таблицею ілюстрацій до нього від 22 жовтня 2013 року, відповідно до якого було оглянуто місце події, а саме приміщення для сміттєвих баків, яке розташоване біля під`їзду №5 по вул.15 Квітня, 7 в м.Тернополі, під час якого було зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, виявлено та вилучено мобільні телефони та сім-картку оператора «Київстар»;

(т.2, а.м.к.п. 40-43)

· випискою із медичної карти стаціонарного хворого Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні від 21 жовтня 2013 року ОСОБА_7 , згідно якої останньому встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні підшкірні гематоми голови, обличчя, забій верхньої та нижньої губи, закритий перелом діофіза проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті;

(т.2, а.м.к.п.45)

· протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22 жовтня 2013 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 , серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав за рисами обличчя та зростом ОСОБА_4 , як особу, яка 21 жовтня 2013 року близько 22 год., перебуваючи у маршрутному таксі №16 наносила тілесні ушкодження руками та ногами по його тілу, а вийшовши на вулицю наносила удари ногами по тілу, спричинивши тілесні ушкодження;

(т.2, а.м.к.п. 87-88)

· протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22 жовтня 2013 року, за яким потерпілий ОСОБА_7 , серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав за одягом та рисами обличчя ОСОБА_5 , як особу, яка 21 жовтня 2013 року близько 22 год., перебуваючи у маршрутному таксі №16 наносила тілесні ушкодження руками та ногами по його тілу, а вийшовши на вулицю почав наносити удари ногами по тілу, спричинивши тілесні ушкодження;

(т.2, а.м.к.п. 89-90)

· протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22 жовтня 2013 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 , серед пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав за одягом та рисами обличчя ОСОБА_3 , як особу, яка 21 жовтня 2013 року близько 22 год., перебуваючи у маршрутному таксі №16 на зупинці громадського транспорту по вул.15 Квітня в м.Тернополі спровокувала конфлікт, після чого почала наносити тілесні ушкодження руками та ногами по його тілу, а вийшовши на вулицю наносила удари ногами та відкрито викрала 2 мобільні телефони;

(т.2, а.м.к.п. 91-93)

· висновком судово-медичної експертизи №1499 від 18 листопада 2013 року, з якого слідує, що при судово-медичній експертизі в ОСОБА_7 виявлені синці волосистої частини голови - правої половини потиличної, правих тім`яно-скроневої та лобно-скроневої, лівих скронево-потиличної та скроневої ділянок (один зі синців лівої скроневої ділянки з поширенням на ліву половину лобної ділянки), садно в лівій скронево-потиличній ділянці (на тлі синця), синці лівої вушної раковини, правої щоки, нижньої повіки правого ока з поширенням на праві виличну та підочну ділянки, крововиливи у слизову оболонку губ з поширенням на їх червоні облямівки та садна слизової оболонки на тлі цих крововиливів, синець підборіддя з поширенням на ліву щоку та садно підборіддя (на тлі синця), синці на передній поверхні верхньої третини та задній поверхні середньої третини шиї, синець на зовнішній поверхні ділянки правого плечового суглобу, садна на зовнішній і задній поверхнях правого ліктя та верхньої третини правого передпліччя, синець на лівій боковій поверхні середньої третини грудної клітки, садна на бокових поверхнях тазової ділянки, синці та садна (на тлі синців) у верхніх третинах стегон (на переднє-зовнішній поверхні правого та зовнішній поверхні лівого), садна і синець на передніх поверхнях колін. Крім того, в ОСОБА_7 були встановлені закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку та закритий перелом середньої третини діафіза (тіла) проксимальної (основної) фаланги 2-го пальця лівої кисті. Ушкодження в ОСОБА_7 , враховуючи їх вид і морфологічні властивості, утворилися від дії тупих предметів. Усі вищезазначені ушкодження виникли в ОСОБА_7 незадовго до поступлення на лікування, приблизно за 2-3 доби до його судово-медичної експертизи, не виключено у вказаний в постанові термін події - 21 жовтня 2013 року. Виявлений в ОСОБА_7 перелом проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті в клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я та за цією ознакою належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку (разом зі синцями, саднами і крововиливами волосистої частини голови, обличчя та слизової оболонки губ) належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я;

(т.2, а.м.к.п. 107-113)

· протоколом огляду предмету від 23 жовтня 2013 року, з якого вбачається, що старшим слідчим ТМВ УМВСУ в Тернопільській області, у присутності понятих, було оглянуто мобільний телефон «НТС one X S720е», мобільний телефон «НТС Desire С А320е», чоловічі джинсові штани, синього кольору, торгової марки «ADIDAS», куртку чоловічу джинсову, марки «LEVIS» та кофту чоловічу з капюшоном, марки «next», зафіксовано ознаки;

(т.2, а.м.к.п. 114-115)

· висновком товарознавчої експертизи з таблицею ілюстрацій до нього №6-425/13 від 06 листопада 2013 року, з якого слідує, що залишкова вартість станом на 21 жовтня 2013 року мобільних телефонів: торгової марки «НТС» моделі «Оne X S720е» становить 2662, 5 грн., а торгової марки «НТС» моделі «Desire С А320е» - 1063, 87 грн;

(т.2, а.м.к.п. 120-128)

· висновком товарознавчої експертизи з таблицею ілюстрацій до нього №6-441/13 від 14 листопада 2013 року, з якого вбачається, що залишкова вартість станом на момент вчинення злочину становить: джинсових штанів синього кольору, торгової марки «ADIDAS» - 483, 4 грн. з розміром матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_7 внаслідок пошкодження даних штанів 241, 7 грн.; куртки джинсової марки «LEVIS» - 1086, 25 грн. з розміром матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_7 внаслідок пошкодження даної куртки 380, 1 грн.; кофти з капюшоном марки «next» - 375, 25 грн. з розміром матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_7 внаслідок пошкодження даної кофти з капюшоном 375, 25 грн.

(т.2, а.м.к.п. 134-147)

Таким чином, суд, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про суперечливість, неспроможність та надуманість показань обвинуваченого ОСОБА_3 щодо, що, як він пояснив в судовому засіданні про те, що винуватість свою визнає повністю, зокрема, фактично визнавши її тільки за ч.2 ст.296 КК України, а також показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які під час судового розгляду, хоч фактично і визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України, проте заперечили обставини, які повідомив потерпілий про початок конфлікту.

Вказані показання, суд вважає неправдивими та спрямованими на уникнення, зокрема, ОСОБА_3 кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є товаришами ОСОБА_3 на сприяння цьому.

Так, суд приймає до уваги, вважає правдивими та логічно послідовними показання потерпілого ОСОБА_7 в частині першопричини конфліктної ситуації, що частково підтвердили й самі обвинувачені про те, що першим до потерпілого в маршрутному таксі підійшов ОСОБА_3 , який, як і інші обвинувачені, перебував в стані алкогольного сп`яніння, був агресивним, що стверджується, крім іншого, також показаннями свідка ОСОБА_13 .

Про правдивість показань потерпілого про кількість нанесених йому ударів обвинуваченими об`єктивно свідчить, разом із показаннями самого потерпілого, також і висновок судово-медичної експертизи №1499 від 18 листопада 2013 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено безліч тілесних ушкоджень, спричинених 21 жовтня 2013 року обвинуваченими за допомогою дії тупих предметів, як вказав потерпілий, ніг та рук.

Розвиток конфлікту, крім вищенаведеного, стверджується показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснював в судовому засіданні про те, що почалась конфліктна ситуація всередині маршрутного транспортного засобу та після цього конфлікт перенісся на вулицю, що повністю узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, суд вважає, що обвинувачені під малозначимим приводом того, що « ОСОБА_7 на них дивився в маршрутному таксі та посміхався», умисно безпричинно, групою осіб вчинили хуліганські дії, в тому числі, щодо потерпілого із заподіянням йому тілесних ушкоджень.

При цьому, суд критично оцінює показання обвинувачених про те, що ОСОБА_7 першим безпричинно наніс удар по обличчю ОСОБА_4 , від чого в останнього лице було в крові, оскільки наведене спростовується, крім показань потерпілого, показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що в ОСОБА_4 був тільки синець, та й сам ОСОБА_4 , не повідомляючи працівникам міліції при затриманні про те, що його нібито побили, за наявності цього факту, мав право пройти судово-медичну експертизу, чого не зробив та не звертався у ході слідства із подібного роду клопотаннями.

Крім цього, суд враховуючи досліджені в ході судового розгляду докази, з урахуванням показань потерпілого, обвинувачених, оцінюючи та аналізуючи їх, вважає, що саме ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці, після вчинення хуліганства групою осіб, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_7 удар ногою, від чого в останнього утворились середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Що ж стосується показань обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що наміру відкрито викрадати мобільні телефони у потерпілого у нього не було, а він їх піняв із асфальтного покриття з метою в подальшому повернути власнику, то це спростовується показаннями самого потерпілого про обставини наведеного кримінального правопорушення, показаннями свідка ОСОБА_15 , даними, що містяться в протоколі огляду місця події (т.2, а.м.к.п. 40-43), де в приміщенні для сміттєвих баків, куди заходив виключно ОСОБА_3 було виявлено та вилучено 2 мобільні телефони ОСОБА_7 без сім-карток, а також протоколом пред`явлення особи для впізнання (т.2, а.м.к.п. 91-93), де потерпілий чітко вказав саме на ОСОБА_3 , як на особу, яка, крім того, що нанесла йому тілесні ушкодження, також відкрито викрала у нього 2 мобільні телефони.

Наведене, в своїй сукупності, свідчить про умисний та корисливий характер вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Зважаючи на наведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також ч.1 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, його молодий вік, який, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення корисливих злочинів, працював, за місцем проживання негативно не характеризується, стан його здоров`я, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить часткове визнання обвинуваченим вини, добровільне відшкодування заподіяної злочинами матеріальної шкоди, а до обставин, що обтяжують вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, особу обвинуваченого, об`єктивні обставини кримінального провадження, думку представника потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання, що пов`язане з ізоляцією від суспільства, приходить до висновку про необхідність призначити даному обвинуваченому покарання у межах санкцій статей обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк за кожною із них, та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого та фактичних обставин кримінального провадження, його виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства, а тому, при обговоренні питання про можливість застосування ст.75 КК України або призначення покарання такого, що не пов`язане з ізоляцією від суспільства, не знаходить достатніх підстав для цього.

Водночас, приходячи до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, суд виходить із того, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та судимий за вчинення корисливих злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі тільки-но 10 грудня 2012 року, знову вчинив в стані алкогольного сп`яніння ряд кримінальних правопорушень,що свідчить про стійкий та систематичний характер протиправної поведінки обвинуваченого, його підвищену суспільну небезпечність, який не бажає ставати на шлях виправлення, а тому вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до середньої тяжкості, осіб винних, їх молодий вік, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, працюють, за місцем проживання характеризуються позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить фактичне визнання обвинуваченими вини та добровільне відшкодування заподіяної злочинами матеріальної шкоди, а до обставин, що обтяжують вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, думку представника потерпілого, який просив суворо покарати обвинувачених, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк.

Водночас, з урахуванням пом`якшуючих покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставин, виключно позитивних даних про їх осіб, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити даних обвинувачених від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинувачених у період його дії на них слід покласти передбачені п.п. 2-4 ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, оскільки за вищенаведеного виправлення та перевиховання вказаних обвинувачених можливі без їх ізоляції від суспільства.

У кримінальному провадженні в інтересах потерпілого ОСОБА_7 остаточно заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення з останніх матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінальних правопорушень на загальну суму 5 000 грн. та моральної шкоди в сумі 250 000 грн., який слід вирішити наступним чином.

Так, відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового розгляду в добровільному порядку відкодували вказану матеріальну шкоду потерпілому, про що свідчать наявні в матеріалах кримінального провадження розписки про це від потерпілого ОСОБА_7 , а тому провадження з розгляду цивільного позову в цій його частині необхідно закрити.

Крім цього, згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості, а також приймає до уваги те, що внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 , який на той час був ще неповнолітнім, було спричинено моральні страждання та душевні хвилювання, які виразились у перенесенні сильного нервового стресу внаслідок злочинних дій обвинувачених відносно нього, приниженні, порушенні звичних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими, що створювало нервозність, змушувало докладати додаткових зусиль до нормалізації свого життя та необхідності перебувати на лікуванні через отримані травми, покращувати стан свого здоров`я у майбутньому, а тому, з урахуванням наведеного та глибини перенесених страждань потерпілим у зв`язку із ступенем тяжкості спричинених йому внаслідок кримінальних правопорушень тілесних ушкоджень, суд вважає, що з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід стягнути в солідарному порядку в користь потерпілого ОСОБА_7 40 000 грн. на відшкодування завданої унаслідок кримінальних правопорушень моральної шкоди, відмовивши в задоволенні решти його позовних вимог в частині солідарного стягнення моральної шкоди з обвинувачених.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведені експертизи, зокрема: товарознавчу №6-425/13 від 06 листопада 2014 року в сумі 342, 3 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , а також товарознавчу №6-441/13 від 14 листопада 2013 року в сумі 611, 8 грн., які слід стягнути в рівних долях з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу, до двох місяців, тобто, до 11 год. 00 хв. 07 січня 2015 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 та ч.1 ст.186 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання:

· за ч.2 ст.296 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

· за ч.1 ст.122 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

· за ч.1 ст.186 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 судом покарання рахувати з 22 жовтня 2013 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_7 про солідарне стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь даного потерпілого грошових коштів на відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями матеріальної, а також моральної шкоди задовольнити частково.

Провадження з цивільного позову в частині солідарного стягнення з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_7 5 000 грн. на відшкодування завданої унаслідок кримінальних правопорушень матеріальної шкоди закрити.

Стягнути в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_7 40 000 грн. на відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями моральної шкоди, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 вартість проведеної у кримінальному провадженні товарознавчої експертизи №6-425/13 від 06 листопада 2014 року в сумі 342, 3 грн., а також в рівних долях з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вартість проведеної у кримінальному провадженні товарознавчої експертизи №6-441/13 від 14 листопада 2013 року в сумі 611, 8 грн., в користь держави, з відповідними призначеннями платежів.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу, до двох місяців, тобто, до 11 год. 00 хв. 07 січня 2015 року.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1