Справа № 1-кп/487/497/13
ВИРОК

Іменем України

20.12.2013 року
Заводський районний суд м.Миколаєва в
складі:

головуючого - судді
Гаврасієнка В.О.

при секретарі -
Кожині В.О.

за участю прокурора -
Поліщука С.М.

захисника -
ОСОБА_1

обвинуваченого -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Миколаєва
матеріали кримінального провадження
№0006057 за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Миколаєва, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не
одруженого, раніше не судимого, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

в скоєнні злочинів передбачених ч.2
ст.15 - ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_2 достовірно знаючи, що
однією з умов отримання кредиту в
банківській установі є наявність
постійного місця роботи та заробітної
плати, з метою подальшого отримання
кредиту, придбав завідомо підроблену
довідку про доходи №022/1 від 07.10.13 на ім'я
ОСОБА_2 про місце його роботи та розмір
заробітної плати в ПП «ЦЕНТР БУД ПЛЮС».

10.10.13 близько 15-00 год. ОСОБА_2 маючи
умисел, спрямований на використання
завідомо підробленого документу та
подальшого отримання кредиту на своє
ім'я, звернувся до відділення АТ «ІМЕКС
БАНК» розташованого по вул. 7
Поперечна,1 в м.Миколаєві та надав
фахівцю з кредитування довідку про
доходи №022/1 від 07.10.13 про те, що він
працює покрівельником на ПП «ЦЕНТР БУД
ПЛЮС» тим самим використав завідомо
підроблений документ.

Крім того, 10.10.13 ОСОБА_2 маючи при собі
підроблену довідку про доходи з ПП
«ЦЕНТР БУД ПЛЮС», реалізовуючи
злочинний умисел направлений на
заволодіння чужим майном - коштами АТ
«ІМЕКС БАНК» в сумі 18000,0 грн. прибув до
відділення банку по вул. 7 Поперечна,1 в
м.Миколаєві, де надав працівникам банку
завідомо підроблену довідку №022/1 від
07.10.13 з ПП «ЦЕНТР БУД ПЛЮС».

На момент наданя документів для
отримання кредиту та повідомлення
інформації про себе ОСОБА_2 ніде не
працював, постійних джерел доходів не
мав і не мав реальної можливості
сплачувати кредит в строк і в повному
обсязі.

Надавши підробний документ ОСОБА_2 мав
намір шляхом обману отримати в
банківській установі кредит в розмірі
18000,000 грн., однак його злочинні наміри
були виявлені працівниками банку, у
зв'язку з чим останній не зміг довести
до кінця свій злочиний умисел з причин,
що не залежали від його волі.

Таким чином, своїми умисними
діями ОСОБА_2 вчинив злочин
передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто
використання завідомо підробленого
документу та ч.2 ст.15-ч.1 ст.190 КК України,
тобто закінчений замах на заволодіння
чужим майном шляхом обману.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
інкримінованих йому злочинах визнав
повністю і дав свідчення по суті
пред'явленого обвинувачення, які
відповідають фактичним обставинам
справи і не суперечать ним.

У вчиненому щиро розкаявся.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при
визначенню обсягу доказів, що
підлягають дослідженню стосовно тих
обставин, які ніким із учасників
кримінального провадження не
оспорюються, і немає сумнівів у
добровільності їх позиції, обмежившись
допитом обвинуваченого та
дослідженням письмових документів, а
саме: висновком експерта № 362 від 23.10.13,
актом №506 амбулаторної
судово-психіатричної експертизи та
документами, що характеризують особу
ОСОБА_2

Обставиною, яка пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_2 згідно 66 КК
України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого, в силу ст. 67 КК України
судом не встановлено.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує
ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, які згідно ст.12 КК України
віднесені до категорії невеликої
тяжкості, особу винного, який раніше не
судимий, характеризується позитивно,
відношення обвинуваченого до
вчиненого, щире каяття, його молодий
вік та обставини скоєного ним
правопорушення і вважає можливим його
виправлення без ізоляції від
суспільства із застосуванням до
обвинуваченого ст.75 КК України та
звільнення його від відбування
призначеного покарання у виді
обмеження волі, якщо він в період
встановленого судом випробувального
строку не скоїть новий злочин та
виконає у відповідності ст.76 КК України
покладені на нього судом обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.122 КПК України
витрати, пов'язанні із залученням
експерта за проведення почеркознавчої
експертизи у розмірі 367,08 грн. покласти
на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК
України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.15 - ч.1
ст.190, ч.4 ст.358 КК України, та призначити
йому покарання:

- за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.190 КК України - у виді 2
років обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді 1 року
обмеження волі;

На підставі ст.70 КК України призначити
до відбуття ОСОБА_2 покарання за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
у виді 2 ( двох) років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого
ОСОБА_2 звільнити від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
(один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_2 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти орган
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за
проведення почеркознавчої експертизи
на користь держави у розмірі 367,08 грн.

Вирок може бути оскаржено з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
Апеляційного суду Миколаївської
області, через Заводський районний суд
м.Миколаєва шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів, з дня його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду. Копію вироку негайно після
його проголошення вручити
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
В.О.
Гаврасієнко