Справа № 684/305/15-к
ВИРОК
іменем України
07 травня 2015 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000035) про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, проживає у цивільному шлюбі, непрацюючого, в силу вимог ст.89 КК України несудимого ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162 КК України, ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 25.12.2014 року близько 16 год. 30 хв., діючи умисно, всупереч вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканість житла та ч.1 ст.311 Цивільного кодексу України, з мотивів неприязних відносин прийшов до житла ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 та за допомогою сокири, яку попередньо взяв із собою, пошкодив скобу навісного замка, після чого умисно, всупереч волі власника, а саме ОСОБА_5 , проник до вказаного будинку, чим порушив недоторканість житла потерпілого.

Окрім того, 25.12.2014 біля 16 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в середині житлового будинку ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , куди незаконно проник, вирішив викрасти її майно. Діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 з прихожої кімнати та кухні будинку, умисно, таємно викрав 2 газові балони, один з яких заповнений скрапленим газом (пропан) вартістю 180 грн., та один газовий балон пустий вартістю 100 грн., які в подальшому реалізував невстановленій досудовим слідством особі за 180 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 280 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у висунутому йому обвинуваченні за ч.1 ст.162 КК України, ч.1 ст.185 КК України, дав суду показання, згідно яких підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема показав, що 25 грудня 2014 року в післяобідню пору він вирішив проникнути до будинку ОСОБА_5 , яка є сестрою його співмешканки, з метою їй нашкодити, так як між ними виникли неприязні відносини, тому він близько 16 год. 30 хв. взяв сокиру, за допомогою якої зірвав навісний замок на дверях та проник всередину будинку, де пошкодив її куртку, оскільки був злий на потерпілу. Перебуваючи в будинку та оглянувши кімнати будинку, через 5-10 хв. він побачив газові балони, які вирішив викрасти, та виніс їх на вулицю, де в цей же день продав закупникам металолому за 180 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що у 2014 році придбала будинок по АДРЕСА_2 , в якому постійно ще не проживала. 07 березня 2015 року приїхавши до будинку, вона виявила, що замок на дверях зірваний, в будинку безлад та пошкоджена її куртка, а також виявила відсутність двох газових балонів, тому з цього приводу звернулась в міліцію. Також пояснила, що між нею та обвинуваченим нприязні відносини та він їй погрожував перед вчиненням даних злочинів. Завдана їй шкода не відшкодована, обвинувачений лише надав розписку про те, що зобов`язується повернути їй викрадене майно, а саме балони, однак до цього часу не зробив цього.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, повністю погодився зі всіма доказами, що підтверджують обставин вчинення та його винність у вчиненні кримінальних правопорушень згідно пред`явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочинів та кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК, як незаконне проникнення до житла, та за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, який відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, фактичні обставини вчинення злочинів, особу винного, який в силу вимог ст. 89 КК України несудимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, думку потерпілої, з якою обвинувачений не примирився та не відшкодував завдану шкоду, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статей обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу та за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального, передбаченого санкцією статті, і на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, враховуючи вищенаведені обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки.

Речові докази у справі: жіночу куртку, яка передана на зберігання в кімнату збереження речових доказів при Старосинявському РВ УМВСУ в Хмельницькій області слід повернути потерпілій ОСОБА_5 , а сокиру, яка передана на зберігання власнику ОСОБА_6 , слід залишити останній.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 162 КК України, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому наступні покарання:

· за ч.1 ст. 162 КК України штрафу в розмірі сімдесяти неподаткових мінімумів доходів громадян у сумі 1190 грн.;

· за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 2-3 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі: жіночу куртку, яка передана на зберігання в кімнату збереження речових доказів при Старосинявському РВ УМВСУ в Хмельницькій області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 , сокиру, яка передана на зберігання власнику ОСОБА_6 , - залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1