№ 317/4970/14-к
№/п 1-кп/317/39/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001706 від 19.10.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, має двох малолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 286 ч. 2, 135 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 жовтня 2014 року, приблизно о 10 годині, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі „ЗапоріжжяБіленьке, в Запорізькому районі, Запорізької області в напрямку м. Запоріжжя.

В цей же час, в попутному з ним напрямку по правому узбіччю рухався велосипедист ОСОБА_8 .

Під час руху, поблизу залізничного переїзду біля с. Бабурка, в Запорізькому районі, Запорізькій області, водій ОСОБА_6 перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху праворуч, при цьому виїхавши на праве, по ходу свого руху, узбіччя, де скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:
- п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Внаслідок порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , який був доставлений до КУ „МКЛЕ та ШМД, де під наглядом лікарів помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба, нижніх кінцівок з множинними переломами кісток скелету, пошкодження спинного мозку, що потягло за собою розвиток шоку. Всі ушкодження, виявлені при проведені експертизи, отримані незадовго до госпіталізації в стаціонар та в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, в даному випадку які спричинили смерть, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Безпосередньо після порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 19 жовтня 2014 року, приблизно о 10 годині на автодорозі „ЗапоріжжяБіленьке поблизу залізничного переїзду біля с. Бабурка Запорізького району Запорізької області, скоївши наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, в якому він внаслідок безпорадного стану був позбавлений можливості вжити заходів щодо самозбереження.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи це, був зобов`язаний згідно п. 2.10 г) Правил дорожнього руху України та ч. 2 ст. 37 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров`я», вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, викликати карету швидкої допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілого до лікувального закладу.

Незважаючи на це, ОСОБА_6 , будучи особою, яка поставила ОСОБА_8 в небезпечне для життя становище, перебуваючи в якому останній внаслідок безпорадного стану був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, а також, будучи зобов`язаним після ДТП піклуватися про потерпілого і маючи таку об`єктивну можливість, заходів для надання допомоги ОСОБА_8 не прийняв: самостійно першу медичну допомогу не надав, карету швидкої допомоги не викликав, за допомогою до присутніх не звернувся, а самовільно покинув місце дорожньо-транспортної події.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у злочинах, що йому інкримінуються, пояснив суду, що 19.10.2014 року, приблизно о 09.00 годин він їхав на автомобілі «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по дорозі з боку села Біленьке в бік міста Запоріжжя, зі швидкістю руху приблизно 75 км/год, здійснив обгін маршрутного таксі, потім при повороті не впорався з керуванням, зачепив узбіччя, на якому знаходився велосипедист, не зупиняючись поїхав далі, злякався розправи на місці, оскільки позаду їхало маршрутне таксі. Пояснив, що він розгубився, пам`ятає все смутно, приїхав додому, хвилювався, потім дізнався що потерпілий потрапив до лікарні, а згодом помер. Обвинувачений зазначив, що не вживав алкогольні напої, у дзеркалі заднього виду бачив, що лежить велосипед, зрозумів що здійснив наїзд на велосипедиста, у той день було світло, дорога була суха, удар прийшовся у переднє праве крило, фару та бокове дзеркало. ОСОБА_6 додав, що звернувся до міліції, вже коли одержав повістку, зрозумів, якби зупинився і вчасно надав допомогу, людина була б жива.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованих злочинів, його вина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 18 жовтня 2014 року ввечері вона пішла додому, а її чоловік - ОСОБА_8 залишився ночувати на дачі, вранці наступного дня він їй зателефонував і сказав, що повертається додому, але його довго не було. Приблизно о 10.00 годині приїхав працівник МНС і повідомив про ДТП, забрав її на місце ДТП, де побачила, що велосипед валявся, її чоловік перебував у автомобілі швидкої допомоги, був весь жовтий, але розмовляв. Також на місці пригоди була міліція, її розпросили, завантажили велосипед в автомобіль. На переїзді вона зустрілася з сином ОСОБА_5 . У реанімації лікарні повідомили, що у чоловіка перебиті обидві ноги, пошкоджені органи, хребет, рука, він втратив багато крові. Спочатку вони не сподівались, що буде знайдений той, хто це скоїв.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що про ДТП він дізнався від матері, вона йому зателефонувала і сказала, що відбулася аварія, батька збив автомобіль. Приїхали у 5-ту лікарню, батько був весь в крові, багато втратив крові, були передавлені кінцівки, платили гроші, батьку робили операцію, потім поїхали на переїзд до матері, потім знов до лікарні, батько був у лікарні п`ять днів, потім помер. Лише 03 листопада стало відомо, чий автомобіль скоїв наїзд. Зазначив, що внаслідок цього, зазнав моральної шкоди, був у депресії.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемами та фототаблицями від 19.10.2014 року, місцем ДТП є автодорога «Запоріжжя-Біленьке», на території Запорізького району Запорізької області, дорога має закруглення проїжджої частини вліво, покриття асфальтобетонне, сухе, двох напрямків руху (по одній смузі руху у одному напрямку), до дороги примикає узбіччя, за яким є кювет. На правому узбіччі дороги знаходиться велосипед «Україна» жовтого кольору, що рухався у бік м. Запоріжжя. На місці виявлені та вилучені сліди (частини скла, пластикових частин) невстановленого транспортного засобу, що зник з місяця ДТП, також вилучені велосипед та матеріали відеореєстратора.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу з фототаблицями від 19.10.2014 року, велосипед «Україна» жовтого кольору, має пошкодження, а саме, зігнуте кермо, маються подряпини, пошкодження лакофарбового покриття. Вантажем велосипеда були відро з виноградом та ящик з грушами.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу з фототаблицями від 05.11.2014 року, автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 в правій передній частині має пошкодження у вигляді деформації металу, а саме, розбита права передня фара, праве переднє крило має вм`ятину, з відшаровуванням лакофарбового покриття, крім того, відсутня зовнішня частина правого бокового дзеркала заднього виду, також підкрилок знаходиться не на своєму місці внаслідок деформації крила. Уся концентрація пошкоджень розташована на висоті 0,9 м від землі. Стан рульового управління, гальмівної системи, систем ручного гальма та переключення передач, роботоздатний.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду СД-диску «ANV Professional» від 05.11.2014 року, та з відеозапису, що на ньому міститься, який був відтворений та досліджений у судовому засіданні, автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконує маневр обгону попутного автомобіля, на якому встановлено відеореєстратор, не враховуючи, що на проїжджій частині нанесена осьова суцільна смуга, що забороняє обгін в даному місці, потім після обгону, автомобіль «Mitsubishi Outlander» повернувся на свою смугу руху та продовжив прямолінійний рух. Потім, на заокругленні дороги вліво, в районі дорожного знаку 1.4.2 автомобіль «Mitsubishi Outlander» змінив напрямок руху вправо, при цьому правими колесами автомобіля виїхав за межі проїжджої частини на праве по ходу свого руху узбіччя, де скоїв наїзд на велосипедиста, який рухався по узбіччю в попутному з автомобілем напрямку, велосипедист упав на узбіччя, а автомобіль «Mitsubishi Outlander», повернувшись на проїжджу частину та не зупиняючись продовжив рух. Вказаний диск із записом відеореєстратора, встановленого на автомобілі «Рено-Трафик», р/н НОМЕР_2 , був добровільно виданий ОСОБА_9 , під час огляду місця події 19.10.2014 року.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3998 від 21.11.2014 року смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба, нижніх кінцівок з множинними переломами кісток скелету, пошкодженням спинного мозку, що потягло за собою розвиток шоку. Всі ушкодження, виявлені при проведені експертизи, отримані незадовго до госпіталізації в стаціонар та в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок отриманих ушкоджень, що також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №3998 від 26.10.2014 року.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №714/14 від 20.11.2014 року у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а велосипедист ОСОБА_8 відповідно до вимог п.11.14 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. У діях велосипедиста ОСОБА_8 невідповідності вимогам п. 11.14 Правил дорожнього руху України не вбачається. В розглянутій дорожній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_8 шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, в той час як велосипедист ОСОБА_8 у даній дорожньо-транспортній ситуації не мав технічної можливості запобігти ДТП.

Вина обвинуваченого також підтверджується речовими доказами автомобілем «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким 19.10.2014 року керував ОСОБА_6 (право власності на який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.02.2007 року належить ОСОБА_10 ), що переданий йому на зберігання; велосипедом «Україна», що був переданий на зберігання ОСОБА_4 ; осколками скла та пластмасовими частинами автомобіля, що були здані на зберігання до камери схову Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Оцінивши в ході судового розгляду усі докази у сукупності, суд вважає, що вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достатніми та такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та за ст. 135 ч.1 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин і злочин невеликої тяжкості.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчинених злочинах, частково відшкодував потерпілим шкоду, заподіяну злочинами.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Беручи до уваги характер, сукупність і тяжкість вчинених ОСОБА_6 злочинів, суд вважає неможливим застосування відносно обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, з призначенням і додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину заснований на законі (ст. ст. 1166, 1167 ЦК України), є обґрунтованим, проте підлягає частковому задоволенню, оскільки суму моральної шкоди у розмірі 80000 грн., виходячи з обставин провадження та майнового положення сторін, суд вважає явно завищеною, а достатньою і розумною суд вважає моральну шкоду у сумі 40000 грн., що підлягає стягненню з ОСОБА_6 , виходячи з характеру злочину та його наслідків, втрати потерпілим рідного батька, суд вважає що йому було завдано моральної шкоди. Заподіяна злочином майнова шкода, яку ОСОБА_5 за позовом оцінив у сумі 40 176, 09 грн., у повному обсязі була визнана та сплачена ОСОБА_6 , що підтверджується наданими квитанціями, тому в цій частині у задоволенні його позову треба відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину заснований на законі (ст. 1167 ЦК України), є обґрунтованим, проте, є таким, що підлягає частковому задоволенню, у сумі 50 000 грн., з яких 20000 грн. обвинувачений сплатив ОСОБА_4 , що підтверджується наданими суду квитанціями та визнається ОСОБА_4 . Тобто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 слід стягнути 30000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, адже потерпіла втратила свого чоловіка, з яким багато років спільно проживала та вела господарство, що призвело до її душевних страждань та зміни звичного укладу життя. Вказаний розмір відшкодування суд вважає розумним та достатнім, з урахуванням обставин справи та майнового стану сторін.

Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

До набрання вироком суду законної сили суд вважає за необхідне не обирати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, про що просив у своїй промові у дебатах прокурор, оскільки наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України суду не було доведено, крім того, протягом судового розгляду відповідне обґрунтоване клопотання в порядку, передбаченому КПК України, суду на розгляд з боку сторони обвинувачення не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України і призначити йому покарання:

-за ст. 286 ч.2 КК України - у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки;

-за ст. 135 ч.1 КК України - у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 40000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

У решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 30000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

У решті позову відмовити.

Речові докази осколки скла та пластмасові частини автомобіля, що перебувають на зберіганні у камері схову Запорізького РВ ГУМВС України у Запорізькій області знищити; автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , повернути за належністю законному власнику транспортного засобу - ОСОБА_10 ; велосипед «Україна», що був переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити їй за належністю.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Строк покарання ОСОБА_6 вираховувати з моменту його фактичного затримання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: