Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 20.03.2026. Зареєстровано: 21.03.2026. Забезпечено надання загального доступу: 23.03.2026.
Номер судового провадження: 1-кп/756/659/26
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2026 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000961 від 21.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працевлаштованого, такого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

представник потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

15.10.2024 до провадження Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000961 від 21.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України.

28.01.2025 до провадження суду надійшов цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди (а.к.п. 51, т. 1).

04.04.2025 до провадження суду надійшов відзив обвинуваченого на цивільний позов (а.к.п. 70, т.2).

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, перешкод для цього не вбачала, зазначила про його відповідність вимогам КПК України, про дотримання правил територіальної підсудності при скеруванні до суду першої інстанції на розгляд, а також про відсутність підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 5-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, а тому просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Представник потерпілих ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Крім того, цивільний позов, поданий на стадії судового провадження, просив розглядати разом із кримінальним провадженням в порядку, визначеному Главою 9 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення справедливого судового розгляду та надання можливості ознайомитися з усіма матеріалами досудового розслідування у формі дізнання в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000961 від 21.08.2023. Так, захисник повідомив, що він об`єктивно був позбавлений можливості скористатися правом на ознайомлення з матеріалами дізнання, адже він не був учасником провадження на стадії досудового розслідування кримінального проступку. При цьому, він звернувся до прокурора ОСОБА_5 з клопотанням про ознайомлення з матеріалами дізнання, однак прокурором було відмовлено йому в доступі до матеріалів дізнання, посилаючись на те, що обвинувачений та його попередній захисник вже ознайомилися з матеріалами досудового розслідування в порядку положень ч. 5 ст. 301 КПК України (а.к.п. 192, т. 3). Вважає, що не ознайомлення його як захисника з матеріалами кримінального провадження унеможливлює належний захист, оскільки ці матеріали мають вирішальне значення для: формування стратегії захисту (без ознайомлення з матеріалами неможливо ефективно обґрунтувати невинуватість обвинуваченого, застосувати інші засоби захисту), перевірки дотримання стороною обвинувачення вимог КПК України під час досудового розслідування, забезпечення принципів змагальності та рівності сторін, забезпечення справедливого судового розгляду, а також належної підготовки до судового розгляду, що перешкоджає призначенню обвинувального акта до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 , зазначивши, що він також неодноразово звертався до прокурора з клопотанням про надання доступу до матеріалів дізнання, просив суд посприяти у забезпеченні права на ознайомлення з матеріалами дізнання. Так, обвинувачений ОСОБА_7 , наполягаючи на тому, що прокурор ОСОБА_5 , будучи процесуальним керівником у цьому провадженні та у кримінальному провадженні №0000966 від 22.08.2023 за ч. 1 ст. 122 КК України, в рамках яких предметом перевірки органом досудового розслідування є одна подія, яка мала місце 19.08.2023 між ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з іншого, що відбулася за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова, 85, штучно створила умови задля того, щоб обвинувачений та його захисник були позбавлені можливості особисто прибути до приміщення прокуратури для вручення матеріалів дізнання. Зазначив, що прокурор безпідставно та необґрунтовано здійснила надсилання матеріалів дізнання поштовим зв`язком. Просив суд вжити заходів для усунення порушення права на доступ до матеріалів дізнання задля забезпечення справедливого судового розгляду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Обґрунтовуючи свої вимоги, обвинувачений послався на невідповідність фактичних обставин, установлених стороною обвинувачення, дійсним подіям, які відбулися того дня за адресою м. Київ, вул. Юнкерова, 85.

Також обвинувачений ОСОБА_7 в разі, якщо суд прийде до висновку про призначення справи до судового розгляду, просив визнати обов`язковою участь потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у судовому розгляді обвинувального акта по суті обвинувачення, оскільки під час судового провадження беззаперечно підлягають встановленню та доказуванню обставини вчинення кримінального правопорушення та, як наслідок, спричинення шкоди.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України підсудне Оболонському районному суду міста Києва відповідно до ст. 32 КПК України.

Підстави для закриття провадження, передбачених пунктами 5-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, відсутні.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, суд виходить з наступного.

Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення такого клопотання сторони захисту, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин, про які зазначено в ньому, сформульовано відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Підстави повернення обвинувального акта прокурору визначено ч. 3 ст. 314 КПК України, якою передбачено, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 03.07.2019 №273/1053/17 містяться наступні роз`яснення:

«При цьому відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею… Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора».

Тобто, підготовче судове провадження на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального провадження в суді першої інстанції, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. На стадії підготовчого провадження суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності формальним вимогам статті 291 КПК, однак це є правом, а не обов`язком суду, а підставою для такого повернення може бути лише така невідповідність вимогам КПК України, що суттєво перешкоджає призначенню судового розгляду.

При цьому питання про відповідність викладеного обвинувачення фактичним обставинам справи, про їх узгодженість із формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, про наявність чи відсутність тих чи інших відомостей, не може бути предметом розгляду підготовчого провадження, оскільки на цій стадії судового провадження суд позбавлений можливості досліджувати докази, які можуть бути досліджені лише під час судового розгляду. Також конкретність та доведеність обвинувачення, які досліджуються під час судового розгляду, оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками судового провадження і не можуть бути оцінені під час підготовчого судового провадження.

Статтею 291 КПК України визначено обов`язкові вимоги до змісту та форми обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. На виконання ч. 4 вказаної норми процесуального закону прокурор, окрім реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження до обвинувального акта додала розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів осудового розслідування, підготовлені на ім`я обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 з поміткою в кожній про те, що станом на 18-ту годину 14.10.2024 останні не прибули для вручення вказаних документів. Також прокурор долучила докази скерування матеріалів дізнання обвинуваченому та захиснику засобами поштового зв`язку відповідно до вимог ч. 5 ст. 301 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає необґрунтованим твердження сторони захисту про те, що всупереч вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_7 , оскільки п. 5 ч. 2 вказаної норми КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення законодавцем віддано на розсуд прокурора.

На підтвердження вказаного слід звернути увагу й на те, що статтею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. У той же час відповідно до положень ст. 36 цього Кодексу прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності та, звертаючись до суду з обвинувальним актом, саме прокурор викладає в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими за результатами досудового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, таких суттєвих порушень, за наявності яких суд може повернути обвинувальний акт прокурору, не встановлено, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про надання матеріалів досудового розслідування на ознайомлення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше, серед інших, право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

На необхідність дотримання законної процедури, принципу рівності сторін та права обвинуваченої особи на захист під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував ЄСПЛ. Кримінальне провадження, у тому числі етапи та стадії такого провадження як складові процедури його здійснення, мають бути засновані на принципі змагальності, в контексті приписів статей 20, 22 КПК України має бути забезпечена процесуальна спроможність сторін відстоювати власні інтереси.

Поміж засобами, які мають бути надані стороні захисту з метою дієвої підготовки до здійснення захисту в суді від висунутого обвинувачення, є можливість ознайомлюватись із результатами слідства, здобутими протягом усього часу його провадження (рішення ЄСПЛ у справах «Хусейн та інші проти Азербайджану», «ОАО Нафтова Компанія Юкос проти Росії»).

Як правило стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, щоб органи кримінального переслідування повідомляли захисту всі наявні у них докази, як на обвинувачення, так і на виправдання (рішення ЄСПЛ у справі «Роу і Девіс проти Сполученого Королівства»). У цьому контексті відповідні думки також можуть виникнути зі статті 6 § 3 (b), яка гарантує заявникові «достатній час і можливості для підготовки його захисту» (рішення ЄСПЛ у справі «Леас проти Естонії»).

Право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення ЄСПЛ у справі «Джеват Сойсал проти Туреччини» від 23.09.2014); згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових розширеної концепції справедливого суду кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом.

Стороні важливо мати доступ до матеріалів справи і отримати копії відповідних документів. Відсутність такого доступу часто унеможливлює адекватний захист, суперечить змісту принципу рівності сторін змагального процесу.

Законом України від 22.11.2018 №2617-VIII ст. 290 КПК України було доповнено положеннями ч. 13, за якими відкриття матеріалів дізнання сторонами кримінального провадження здійснюється в порядку, передбаченому статтями 301 і 314 КПК України.

Підставою виокремлення вказаних норм, з огляду на обґрунтування в Пояснювальній записці до Закону №2617-VIII, є забезпечення дієвої реалізації мети створення інституту кримінальних проступків швидке розслідування.

До введення в дію вказаних змін матеріали досудового розслідування відкривались виключно у порядку, визначеному ст. 290 КПК України.

Приписи ч. 13 ст. 290 КПК України про відкриття матеріалів дізнання сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтями 301 і 314 цього Кодексу, є відсилочною нормою до тих норм, які визначають правила, відмінні від тих, що підлягають застосуванню в провадженні, яке здійснюється щодо злочину.

Вказані приписи співвідносяться між собою як суміжні норми, що визначають порядок ознайомлення з матеріалами, здобутими стороною обвинувачення під час досудового розслідування та дізнання, де ч. 5 ст. 301, ч. 2 ст. 314 КПК України є складовими здійснення провадження щодо найменш небезпечних кримінальних правопорушень проступків.

Приписи як ст. 290, так і ч. 5 ст. 301, ч. 2 ст. 314 КПК України забезпечують право отримати доступ до матеріалів розслідування, що є гарантією виконання завдань ст. 2 КПК України.

Частиною 5 ст. 301 КПК України визначено, що у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб.

Відкриття матеріалів за ч. 5 ст. 301 КПК України здійснюється шляхом вручення особі, яка вчинила кримінальний проступок або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання. Про відмову від отримання копій матеріалів дізнання чи неотримання таких копій складається відповідний протокол, який підписується прокурором та особою, яка відмовилася отримувати, або прокурором, якщо особа не з`явилася для отримання копій матеріалів дізнання.

Отже, належним виконанням приписів ч. 5 ст. 301 КПК України є вручення копій матеріалів дізнання підозрюваному або його захиснику, тобто хоча б одному представнику сторони захисту, та відсутність необхідності звертатися до слідчого судді за встановленням відповідного строку у разі зволікання сторони захисту з отримання копій таких матеріалів.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, у разі встановлення об`єктивної неможливості ознайомитися з матеріалами дізнання у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 301 цього Кодексу, суд за клопотанням сторони кримінального провадження вирішує питання про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів дізнання, про що постановляє відповідну ухвалу.

Таким чином, у разі, коли йдеться про відкриття матеріалів стороні захисту, приписи ч. 5 ст. 301 та ч. 2 ст. 314 КПК України складають цілісний процесуальний порядок щодо необхідного і достатнього обсягу дій з боку сторони обвинувачення щодо реалізації принципу змагальності в провадженні стосовно кримінального проступку, які застосовуються із урахуванням приписів ст. 9 КПК України, Конвенції та практики ЄСПЛ з цього питання, з урахуванням яких, у разі невиконання вимог ч. 5 ст. 301, ч. 2 ст. 314 КПК України щодо відкриття матеріалів дізнання, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Зазначене узгоджується з висновкаки, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.01.2026 у справі №301/3018/23 (провадження №51-2997кмо25).

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про відмову від отримання копій матеріалів дізнання від 09.10.2024, складеного прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12 , на повідомлення від 05.10.2024, відправленого листами на замовлення через службу «УКРПОШТА» та через додаток «Вайбер» на мобільні номери підозрюваного та захисника щодо необхідності з`явитись для надання доступу та ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження на 10:00 годину 06.10.2024, 07.10.2024, 08.10.2024, 09.10.2024, підозрюваний ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 та його захисник ОСОБА_11 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_2 , для виконання вимог ст. 290 КПК України не прибули. Причини неявки не повідомили.

З огляду на викладене, відповідно до долучених до обвинувального акта накладних поштового відправлення та описів вкладення, матеріали кримінального провадження №000961 було скеровано обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_11 за правилами, передбаченими КПК України для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_11 (а.к.п. 250, т. 1, а.к.п. 49, т. 2).

Таким чином, виконання вказаних дій свідчить про формальне дотримання вимог ст. 290 КПК України з метою недопущення наслідків, передбачених ч. 12 вказаної статті, та за своїм змістом відповідає наслідкам, передбаченим ч. 10 ст. 290 КПК України, тобто є заходом процесуального примусу у формі обмеження права з метою дотримання розумних строків, однак не позбавлення такого права взагалі.

Водночас, враховуючи, що прокурором не доведено, що зазначене відправлення було фактично отримане обвинуваченим ОСОБА_7 , вказані обставини обумовлюють необхідність виконання вимог ч. 2 ст. 314 КПК України щодо відкриття матеріалів дізнання, оскільки стороною обвинувачення не доведено факту фізичного ознайомлення з матеріалами дізнання, а відтак сторона захисту слушно посилається на об`єктивну неможливість ознайомитися з матеріалами дізнання у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 301 КПК України.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником..., є однією з основних ознак справедливого судового розгляд».

При цьому, відмова сторони обвинувачення у наданні на ознайомлення матеріалів дізнання захиснику ОСОБА_8 , який взагалі вступив у справу на стадії судового провадження на підставі ухвали суду про залучення захисника обвинуваченому ОСОБА_7 для участі у розгляді кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням останнього за ч. 2 ст. 125 КК України та доручення Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити такого захисника (доручення від 31.10.2025 №004-260013804), явно порушує рівність сторін та права обвинуваченої особи на захист під час кримінального провадження з мотивів, викладених вище.

Частиною 2 ст. 317 КПК України після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.08.2023 у справі №289/445/18 (провадження №51-1649км23) права сторони буде порушено не так у випадку, якщо якісь матеріали не будуть або будуть не в повному обсязі відкриті на стадії завершення досудового розслідування, як тоді, коли суд, обізнаний із порушенням права сторони на своєчасне ознайомлення з матеріалами іншої сторони, не вжив належних заходів для виправлення ситуації, і сторона не отримала доступу до таких матеріалів або не мала достатнього часу і можливостей підготуватися до їх використання чи надання відповідних заперечень.

Таким чином, стороні захисту необхідно забезпечити належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, можливість скопіювати чи відобразити іншим чином будь-які докази і документи досудового розслідування. Будь-яких об`єктивних підстав для неможливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які перебувають у володінні Оболонської окружної прокуратури м. Києва, під час розгляду даного клопотання судом не встановлено, а тому клопотання обвинуваченого та захисника підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про обов`язкову участь потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у судовому розгляді обвинувального акта по суті обвинувачення, суд зважує на таке.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 кожен окремо звернулися до суду із заявами про проведення підготовчого судового провадження за їх відсутності за участю їх представника ОСОБА_6 (а.к.п. 209-210, т.1; а.к.п. 36-37, т. 3).

Разом із тим, обґрунтовуючи вимоги свого клопотання про обов`язкову участь потерпілих, обвинувачений ОСОБА_7 послався на невідповідність установлених дізнанням фактичних обставин дійсним подіям, які, на його переконання, відбулися 19.08.2023 за адресою м. Київ, вул. Юнкерова, 85, оскільки в нього не було умислу завдавати тілесних ушкоджень ані ОСОБА_9 ані ОСОБА_10 . Того дня між ними (обвинуваченим з одного боку та потерпілими з іншого) відбулася взаємна (обопільна) бійка, причиною якої стало те, що потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, нереагуючи на прохання обвинуваченого заспокоїтися та продовжити розмову наступного дня, став провокувати конфлікт та вимагати вибачення від обвинуваченого. Після цього потерпілий став висловлювати образи на адресу обвинуваченого та його дружини, а потім завдав обвинуваченому ударів руками, після чого до ОСОБА_10 приєдналася ОСОБА_9 . Внаслідок цієї події відповідно до висновку експерта обвинуваченому також було спричинено тілесних ушкоджень (середнього ступеня тяжкості), що є предметом перевірки в рамках кримінального провадження №0000966 від 22.08.2023 за ч. 1 ст. 122 КК України, в рамках якого обвинуваченого визнано потерпілим.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, з метою всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та проведення судового провадження у розумні строки й вирішення справи відповідно до вимог закону, суд вважає, що вищевказане клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 слід призначити до судового розгляду, а цивільний позов ОСОБА_9 (цивільний позивач 1) та ОСОБА_10 (цивільний позивач 2) до обвинуваченого ОСОБА_7 (цивільний відповідач) прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 91, 128, 291, 314, 317, 368 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про повернення обвинувального акта відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва за участю учасників кримінального провадження на 19.03.2026 14:30.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати за обов`язкової участі:

прокурора; потерпілих ОСОБА_9 й ОСОБА_10 та їх представника, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника.

Цивільний позов ОСОБА_9 (цивільний позивач 1) та ОСОБА_10 (цивільний позивач 2) до обвинуваченого ОСОБА_7 (цивільний відповідач) прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.

Клопотання обвинуваченого та захисника про забезпечення справедливого судового розгляду та надання можливості ознайомитися з усіма матеріалами досудового розслідування у формі дізнання в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000961 від 21.08.2023, задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва до початку судового розгляду надати в повному обсязі матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні №0000961 від 21.08.2023 для забезпечення права на захист та права на доступ сторони захисту до матеріалів кримінального провадження й ознайомлення з ними, що передбачено ч. 2 ст. 317 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...