Справа № 304/3146/24 Провадження № 1-в/304/16/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 відносно засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород Закарпатської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , без освіти, непрацюючої, одруженої (має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей), громадянки України, раніше судимої,

про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

У С Т А Н О В И В:

до суду надійшло подання начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення засудженої ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Подання вмотивоване тим, що 03 квітня 2025 року до сектору пробації для виконання надійшов вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року, за яким ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 цього Кодексу ОСОБА_4 було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік.

Ініціатор подання вказує, що 07 квітня 2025 року ОСОБА_4 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме четвертий вівторок кожного місяця. Під час перебування на обліку засуджена виконала покладені на неї судом обов`язки у повному обсязі, зробила для себе належні висновки, стала на шлях виправлення, до адміністративної відповідальності адміністративною комісією при виконавчому комітеті не притягалася. Також вказує, що за кінцевою оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, виявлена криміногенна потреба «Освіта». До адміністративної відповідальності під час перебування на обліку ОСОБА_4 не притягалася, згідно з Вимогою Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Закарпатській області від 29 січня 2026 року нового злочину не вчинила, а відтак просить вирішити питання про звільнення засудженої від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

У судове засідання ініціатор подання не з`явилася, однак представник пробації ОСОБА_5 подала суду заяву, в якій просила розглянути подання без її участі, підтримала таке та просила задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явилася, подала суду заяву про розгляд подання без її участі та підтримала таке.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце, дату та час розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд розглядає подання за відсутності вказаних осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду такого, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 539 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до вимог частини 3 статті 75 КК України умовою ухвалення рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену того ж дня між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , останню визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (а. ос. с. 2, 3-8).

Також встановлено, що іспитовий строк у ОСОБА_4 закінчився 19 лютого 2026 року, протягом якого засуджена зарекомендувала себе позитивно, порушень покладених на неї вироком суду обов`язків не допускала (а. ос. с. 18, 19, 20).

Крім цього встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, проживає у будинку чоловіка разом з ним та п`ятьма малолітніми дітьми, у 2025 році народила п`яту дитину та наразі здійснює за нею догляд, ніколи ніде не працювала живе за рахунок соціальних виплати та доходів чоловіка, на диспансерному обліку у лікаря психіатра/нарколога КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради не перебуває, до адміністративної відповідальності адміністративною комісією при виконавчому комітеті міської ради не притягалася, нового злочину станом на 29 січня 2026 року не вчинила, та згідно з оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, такий ризик є низьким, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 стала на шлях виправлення (а. ос. с. 27, 32-33, 40, 41-42, 43, 46-зворот, 47, 48, 49-50).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно зі статтею 165 Кримінального виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків відповідний суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного їй за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. 78 ч. 1 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

подання задовольнити.

ОСОБА_4 від покарання, призначеного їй вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2025 року у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки звільнити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий:ОСОБА_1