Провадження № 1-кс/742/257/26
Єдиний унікальний № 742/3546/25
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2026 року місто Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 30.06.2025 року

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою домашній арешт або ж визначити заставу у розмірі, який буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та водночас буде помірним для нього.

Мотивуючи клопотання зазначив, що слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000043 від 30.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

18.10.2026 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.10.2025 р. підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 15.12.2025, який в подальшому ухвалою слідчого судді від 13.01.2026 р. було продовжено до 18.04.2026.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2026 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 18.04.2026 р.

Захисник вказує, що за час обрання запобіжного заходу підозрюваному,сторона обвинувачення не вжила заходів для повного встановлення усіх обставин вчинення інкримінованих дій, та закінчення розслідування у розумні строки, при цьому неможливість завершення досудового розслідування у розумні строки викликана лише неналежною організацією процесу стороною обвинувачення і зволікання із завершенням досудового розслідування не повинне нести негативні наслідки для підозрюваного у вигляді неодноразового продовження виняткового запобіжного заходу, яким особа протягом тривалого часу залишається позбавленою свободи. В цей час, підозрюваний ОСОБА_5 продовжує постійно перебувати в умовах несвободи, не маючи можливості, користуючись принципом змагальності, обстоювати свою позицію, реалізувати свої права, скористатись можливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу та продемонструвати дотримання в його умовах належної процесуальної поведінки. Також просить врахувати, що підозрюваний постійно проживав зі своїм дідусем, який за рішенням суду є недієздатним і підозрюваного призначено його опікуном а також останній проходив військову службу до затримання, придатний до її несення, та бажає продовжувати служити. У зв`язку з чим захисник вважає, що на даний час з врахуванням часу, що пройшов з моменту затримання та даних про особу підозрюваного, такі гарантії можливо забезпечити і шляхом застосування альтернативних запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту (цілодобового) застави тощо.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, зазначивши, що прокурором не доведено неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, який би забезпечив належну процесуальну поведінку останнього. У зв`язку з чим захисник просив обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити розмір застави.

Прокурор заперечував щодо задоволення заявленого клопотання, вважає обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід відповідає всім обставинам справи та наявним ризикам. Крім того заявлені і враховані ризики при обранні запобіжного заходу не зменшилися та не зникли.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку.

Вимоги про здійснення кримінального провадження впродовж розумного строку закріплені не тільки у міжнародно-правових актах, а і у національному кримінальному процесуальному законодавстві.

Так, статтею 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі, про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання, та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000043 від 30.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Згідно повідомлення про підозру від 18.10.2025 ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.10.2025 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 15.12.2025, який в подальшому останньою ухвалою слідчого судді від 09.03.2026 було продовжено до 18.04.2026 р. без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.03.2026 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 18.04.2026 р.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували, окрім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, про існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою, зазначивши про наявність ризиків, визначених в п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам, та унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, приймаючи 19 жовтня 2025 року рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не навів у своїй ухвалі підстав та обставин, що унеможливлювали б разом із цим визначення підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави, передбачений п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

У правовій позиції ЄСПЛ щодо мотивування судових рішень, зокрема у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у своїй ухвалі від 09.03.2026, вказав про можливість стороні захисту заявити клопотання про зміну запобіжного заходу або визначення розміру застави, з огляду на тривалість досудового розслідування та встановлення органом досудового розслідування обставин, що підлягають доказуванню в даній категорії справ.

Згідно рішення Зарічного районного суду м.Суми від 20.09.2023 року, ОСОБА_6 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном ОСОБА_5 . Строк дії рішення визначено до 20.09.2025 року (а.с.9-10).

Згідно консультативного висновку спеціаліста лікаря психіатра ОСОБА_7 від 11.09.2025, ОСОБА_6 встановлено діагноз розлад особистості органічного ґенезу(а.с.11).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , 1993 року народження, проходив військову службу з 15.05.2011 року (а.с.13).

Згідно письмової згоди військової частини НОМЕР_2 від 12.12.2025 року №11843, командування частини не заперечує щодо проходженням військової служби ОСОБА_5 в лавах Збройних Сил України (а.с.15).

Як вбачається з клопотання адвоката ОСОБА_4 від 12.12.2025 №12/12, стороною захисту в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подавалося до Прилуцької окружної прокуратури клопотання, у порядку ст..616 КПК України, про ініціювання перед слідчим суддею питання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження військової служби (а.с.12)

Постановою прокурора Прилуцької окружної прокуратури від 16.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження військової служби (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Надаючи оцінку доводам захисника, суд враховує фактичні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та зауважує, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Аналіз приписів кримінального процесуального закону, судової практики та практики ЄСПЛ свідчить про те, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, не визначення розміру застави кримінального провадження щодо особливого тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів є виключно дискрекційними повноваженнями слідчого судді.

За таких обставин, суд враховує тяжкість інкримінованого злочину, його фактичні обставини, роль підозрюваного в інкримінованому йому злочині, майновий та сімейний стан, відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, його міцні соціальні зв`язки, його готовність до військової служби, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та відсутність даних про наявність обтяжуючих обставин, а також доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, згідно ухвал слідчого судді від 19.10.2025 року, 13 січня 2026 року та 09 березня 2026 року, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, дає суду підстави дійти висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є надмірним тягарем, та вважає за можливе визначити заставу в розмірі, встановленому п.3 ч.5 ст.182 КПК України з покладенням на останнього відповідних обов`язків у разі її внесення, як альтернативу, що буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам у вказаному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176 178, 182-184, 193-197, 200, 205, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 30.06.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , залишити, раніше визначений ухвалою суду від 19.10.2025, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому останньою ухвалою слідчого судді від 09.03.2026 було продовжено до 18.04.2026, з визначенням застави в розмірі 180 (сто вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 599 040 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сорок) грн. 00 коп. після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з під варти під заставу.

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням явки до місцевого РТЦК та СП та медичних установ;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити до 18 квітня 2026 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, слідчому та захиснику для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8