Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4942/26
Провадження № 1-кс/644/620/26
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

05 травня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшої слідчої ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2а у приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , від 04 травня 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в умовах Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 07.03.2026, до 09.06.2026, без застосування застави, до підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Харкова, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця, перебуває на посаді начальника групи обліку офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому званні майор, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 , ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2026 старша слідча СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 (надалі за текстом - ст. слідча/ ст. слідча ОСОБА_4 ) звернулася до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі за текстом ОСОБА_6 /підозрюваний), в умовах Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 07.03.2026, до 09.06.2026, без застосування застави, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання ст. слідчим зазначено, що 07.03.2026 ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , взяв вогнепальну зборою - пістолет системи Макарова, калібру 9 мм, заводський номер та рік виготовлення якого знищені, що належав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та в подальшому ОСОБА_6 незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, забрав вказану вогнепальну зброю - пістолет собі, для власних потреб, без мети збуту.

Згодом, 07.03.2026 близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , маючи умисел, направлений на викрадення людини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , приїхали на автомобілі «Volkswagen Multivan» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , яким керував та розпоряджається ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на праві користування, за адресою: АДРЕСА_3 , завідомо знаючи, що потерпілий ОСОБА_12 проживає на 3-му поверсі вказаного будинку у кімнаті АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 зайшли у під`їзд вказаного будинку та піднялись на 3-й поверх, де в свою чергу ОСОБА_11 та ОСОБА_7 за допомогою фізичної сили ударами ніг вибили вхідні двері до загального коридору, після чого разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , направились до входу у кімнату № НОМЕР_2 , де мешкає ОСОБА_12 .

Продовжуючи свої злочинні дії, порушуючи спокій мешканців вище зазначеного будинку, ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями, маючи на меті позбавлення волі потерпілого ОСОБА_12 , за допомогою фізичної сили штовхнули вхідні двері кімнати зайшли у кімнату, де знаходився потерпілий ОСОБА_12 та його знайомий ОСОБА_14 , проникнули до кімнати та діючи умисно, із застосуванням фізичного насильства, порушуючи конституційні права і свободи ОСОБА_12 на недоторканість особи, свободу дії та пересування, проти його волі схопили потерпілого за руки, тулуб та шию, спричиняючи тілесні ушкодження останньому, ОСОБА_14 намагався вчинити супротив проти противоправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тому ОСОБА_7 для подолання супротиву потерпілого, зробив один постріл в бік ліжка, на якому знаходився ОСОБА_14 , з вогнепальної зброї - пістолету системи Макарова, калібру 9 мм, після чого потерпілого ОСОБА_12 насильно вивели з приміщення кімнати, при цьому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в коридорі 3-го поверху б. АДРЕСА_3 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючи зневагу до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, діючи з особливою зухвалістю, висловлювався нецензурною лайкою у бік потерпілого ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_14 , який намагався зупинити протиправні дії ОСОБА_6 та інших військовослужбовців. У цей же час ОСОБА_11 , для подолання супротиву ОСОБА_14 , застосував газовий балончик до останнього, розпиливши його зміст в обличчя ОСОБА_14 , а ОСОБА_6 у свою чергу тримаючи в руці вогнепальну зброю - пістолет системи Макарова, калібру 9 мм, здійснив не менше восьми прицільних пострілів з даної вогнепальної зброї в бік ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , в результаті чого останній отримав вогнепальне проникаюче кульове поранення грудної клітки. Після чого ОСОБА_6 спільно з іншими військовослужбовцями пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, насильно забравши з собою потерпілого ОСОБА_12 , якого посадили до салону вищезазначеного автомобіля та рушили з місця у напрямку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_14 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 повернув вогнепальну зброю - пістолет системи Макарова, калібру 9 мм, заводський номер та рік виготовлення якого знищені, яку застосував при скоєнні кримінальних правопорушень, ОСОБА_7 , який у свою чергу позбавився вогнепальної зброї - пістолету системи Макарова, калібру 9 мм, заводський номер та рік виготовлення якого знищені, розібравши її на частини та викинив у річку Уди в м. Харкові.

Прибувши на територію ІНФОРМАЦІЯ_14 , водій ОСОБА_13 припаркував автомобіль на паркувальному майданчику заднього внутрішнього двору, після чого ОСОБА_11 за допомогою фізичної сили завів потерпілого ОСОБА_12 проти його волі у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_14 , де в подальшому він утримувався проти його волі.

Свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_14 , ОСОБА_6 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі у зв`язку з тим, що ОСОБА_14 була надана своєчасна медична допомога і він бригадою швидкої допомоги був госпіталізований до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_15 ».

В результаті протиправних дій, ОСОБА_6 , заподіяв ОСОБА_14 відповідно довідки з КНП « ІНФОРМАЦІЯ_16 » ХМР тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого кульового поранення грудної клітини з формування ранового каналу, правобічний пневмоторакс.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 (тобто носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу), ч.4 ст. 296 (тобтоу хуліганстві - грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї, заздалегідь заготовленої для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб), ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162 (тобто незаконному проникненню до житла особи із застосування насильства, вчинене групою осіб), ч. 2 ст. 146 (тобто у викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб), ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 (закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) КК України.

09.03.2026 о 15 год 15 хвОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_5 .

09.03.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

31.03.2026 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи наведене вище, ст. слідча СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 у клопотанні зазначає про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , щопідтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а також стверджує про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, просить суд задля запобігання вищезазначеним ризикам, продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , зазначаючи, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, зазначеним у п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вищевказані обставини виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 04.05.2026 справа № 644/4942/26 визначена на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 125).

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 та пояснив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:заявами про вчинення кримінального правопорушення; протоколами ОМП від 07.03.2026, 08.03.2026; протоколом огляду речей та документів від 03.04.2026; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_12 ; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_14 ; протоколами впізнання осіб за фотознімками потерпілого ОСОБА_12 ; протоколами впізнання осіб за фотознімками потерпілого ОСОБА_14 ; протоколами впізнання осіб за фотознімками свідка ОСОБА_15 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколами затримання ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України; повідомленнями про підозру ОСОБА_6 від 09.03.2026; повідомленнями про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 31.03.2026, протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; висновками судових експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Окрім цього, прокурор наголосив, що продовження такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , є військовослужбовцем, що передбачає можливість зміни місця дислокації підрозділу, у якому останній проходить військову службу, та свідчить про можливість зміни в будь-який час місця його перебування, що фактично створює умови для переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Також, враховуючи суворість покарання за кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_6 , прокурор вважає, що наслідки та ризики його втечі у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того, вказані вище обставини можуть створити складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

Також, прокурор наголосив про існуванняризику знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки незважаючи на вже проведені обшуки, досудове розслідування перебуває на активному етапі, що зумовлено нещодавнім повідомленням про підозру ОСОБА_6 , а тому на даний час не встановлено повного об`єму предметів та документів, які б підтвердили або спростували причетність ОСОБА_6 до вказаного злочину.

Окрім цього, прокурором зазначено про існування ризику незаконного впливу на свідків та понятих, оскільки ОСОБА_6 , розуміючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, благаючі, умовляючи або погрожуючи їм, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати під час судового розгляду з метою уникнути покарання за вчинений злочин, враховуючи процедуру допиту свідків під час судового розгляду, передбачену КПК, зокрема: надання показань безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Тому, за таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, оскільки останні під впливом підозрюваного можуть відмовитись від своїх свідчень, чи змінити їх.

Старша слідча СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала висловлену думку прокурора та просила суд задовольнити клопотання про продовження строку дії до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 від 07.03.2026, до 09.06.2026, без застосування застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги від 09.03.2026 (а.с. 75, 134-135), заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 посилаючись на те, що клопотання не обґрунтоване, ризики не доведені, тому клопотання є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки фактично ґрунтується виключно на кваліфікації злочинів, яка викликає сумніви, а санкція найтяжчого злочину, кваліфікованого за ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає покарання до 15 років позбавлення волі, заразом захисник зауважив, що ОСОБА_6 інкримінується закінчений замах на вчинення умисного вбивства, що згідно з положеннями КК України передбачає, що покарання за вчинення замаху не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що спростовує твердження прокурора щодо страху підозрюваного суворості призначеного покарання та існування ризику переховування з цих підстав. Окрім цього, захисник наголосив, що частина зібраних слідством доказів є недопустимими, зокрема протоколи впізнання, оскільки зазначена слідча дія проведена зі значними порушеннями порядку її проведення, визначеним положеннями КПК України. Також, захисник зауважив, що ризики зазначені прокурором не доведені, ґрунтуються на припущеннях та не відповідають дійсності, оскільки підозрюваний самостійно прибув до відділу поліції 09.03.2026 після подій 07 березня 2026 року, не переховувався та був фактично затриманий, добровільно прибувши до поліції, що на його думку не підтверджує наміри ОСОБА_6 ухилятись від органу досудового розслідування, так само і твердження прокурора про намір впливати на свідків та понятих і знищити чи спотворити речові докази, що також жодним доказом не підтверджено.Окрім цього, захисник просив суд взяти до уваги, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, одружений, офіційно працевлаштований, з 2016 року захищає Україну від окупантів, є учасником бойових дій, має зразкову службову характеристику, нагороди, грамоти і ця обставина повинна бути врахована, як підстава до визначення застави, що дасть шанс підозрюваному довести свою правослухняність та порядність після допущених у його житті незначних помилок.

Враховуючи зазначене, адвокат просив суд відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , а у разі його задоволення - встановити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав у повному обсязі, а стосовно заявленого клопотання про продовження тримання під вартою стосовно нього до 09.06.2026 повідомив суду, що покладається на розсуд суду. Заразом ОСОБА_17 також повідомив, що має вищу військову освіту, а також освіту у правоохоронній діяльності, проходить службу з 2016 року, брав безпосередню участь у бойових діях у зоні АТО, а з 2022 року мобілізований та наразі проходить службу на посаді начальника групи обліку офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому званні майор, має постійне місце проживання, сім`ю, фактично утримує малолітню дитину та 88 річну бабусю дружини.

Слідчий суддя, заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши клопотання, проаналізувавши додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000300 від 07.03.2026, оцінивши наведені аргументи, доводи учасників судового слухання та надані докази як кожний окремо, так у їх сукупності, дійшов такого висновку.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інкримінується скоєння кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 07.03.2026, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України(а.с. 11-15).

07.03.2026 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000300 за ознаками скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146 КК України (а.с. 11), крім цього, 31.03.2026 внесено відомості до ЄРДР за номером кримінального провадження 0000300 за ознаками скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2, 4 ст. 296, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 162 КК України (а.с. 13-15).

З рапорту помічника чергового ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 08.03.2026, судом установлено, що 08.03.2026 о 06 год 25 хв надійшло повідомлення зі служби 102, лікар ОСОБА_19 , потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який відмовився від госпіталізації, повідомив, про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , а потім на АДРЕСА_2 , його побили 07.03.2026 о 16 год 00 хв (а.с. 19), та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 08.03.2026, з якого судом установлено, що 07.03.2026 невстановлені особи незаконно проникли до кімнати адресою: АДРЕСА_6 , та зі застосуванням фізичної сили позбавили його волі (а.с. 22), зазначене вище підтверджується заявою ОСОБА_12 від 31.03.2026 (а.с. 23).

07.03.2026 о 18 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , отримав вогнепальне поранення. Зі слів постраждалого за адресою: АДРЕСА_3 , було семеро невідомих чоловіків, хтось вистрелив з пістолету, що вбачається судом з рапорту помічника чергового ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 08.03.2026, за повідомленням лікаря бригади № 999 Гречкосій (а.с. 16, 18), а також за повідомленням оператора 103 про вогнепальне поранення передньої поверхні грудної клітини ОСОБА_14 , 1994 року народження, невідомими чоловіками за адресою: АДРЕСА_3 , 07.03.2026 о 17 год 41 хв (а.с. 20), та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 08.03.2026, з якого судом установлено, що 07.03.2026 близько 17 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 завдано вогнепального поранення (а.с. 21).

09 березня 2026 о 15 год 15 хв ОСОБА_6 фактично затримано за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 09.03.2026 (а.с. 76-78).

31.03.2026 о 16 год 40 хв слідчим ОСОБА_21 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 79-86), за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 09.03.2026 (а.с. 79-86, 75).

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_17 від 10.03.2026 обрано та застосовано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 07.05.2026, в умовах ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без визначення розміру застави (а.с. 91-101).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування не закінчено, а продовжено до 09.06.2026, оскільки є необхідність в отриманні висновків судово-медичних експертиз, експертизи дослідження речовин, матеріалів і виробів, отримати тимчасовий доступ до речей та документів та провести ряд додаткових дій за участі підозрюваних та потерпілих у межах кримінального провадження № 0000300 від 07.03.2026, зокрема й отриманні тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005914 від 13.03.2026, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.5 ст. 426-1, ч.2 ст. 127 КК України, зокрема й стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 127 КК України (а.с. 136-137, 116), а строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , закінчується 07.05.2026, тому продовжуючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, наразі не зникли, тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків на цьому етапі досудового розслідування.

Так, суд бере до уваги вимоги ст. 193-194, 196 КПК України, п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні «Murray v. the United Kingdom».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 №14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

За приписами п. 4, 5 ч.1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Судом установлено, що підозра стосовно ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою до ступеню цієї стадії процесу тапідтверджується зібраними на цей час доказами, зокрема:

1.Рапортом про отримання заяви та реєстрацію ЄО № 7374 від 07.03.2026 як ТТУ, за повідомленням лікаря бригади швидкої допомоги № 909, з якого вбачається, що 07.03.2026 о 20 год 42 хв надійшло повідомлення зі служби НОМЕР_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , о 18 год 00 хв потерпілий ОСОБА_20 отримав вогнепальне поранення (ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України) (а.с. 16); зазначене підтверджується рапортом про отримання заяви та реєстрацію ЄО № 5895 від 07.03.2026 (а.с. 20);

2.Рапортом про отримання заяви та реєстрацію ЄО № 7362 від 07.03.2026 як незаконне позбавлення волі або викрадення людини (ч. 2 ст. 146 КК України) (а.с. 17);

3.Рапортом про отримання заяви та реєстрацію ЄО № 7365 від 07.03.2026 інша подія, за повідомленням оператора 103 та рапортом поліцейського ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_22 від 07.03.2026, з якого вбачається, що 07.03.2026 о 17 год 41 хв надійшло повідомлення про порання чоловіка внаслідок стрілянини (а.с. 18);

4.Рапортом помічника чергового ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 08.03.2026 про отримання заяви та реєстрацію ЄО № 7394 від 08.03.2026: інші тілесні ушкодження, за заявою лікаря бригади 705, з якого вбачається, що 08.03.2026 о 06 год 25 хв надійшло повідомлення зі служби НОМЕР_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 потерпілий ОСОБА_23 відмовився від госпіталізації, має тілесні пошкодження, стан середній (а.с. 19);

5.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.03.2026, згідно з якого судом установлено, що 07.03.2026 близько 17 год 30 хв за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 завдано вогнепального поранення (а.с. 21);

6.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.03.2026, згідно з якого судом установлено, що 07.03.2026 невстановлені особи незаконно проникли до кімнати за адресою: АДРЕСА_6 , та зі застосуванням фізичної сили, всупереч волі ОСОБА_12 доставили його приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 22); заявою ОСОБА_12 від 31.03.2026 (а.с. 23);

7.Протоколом огляду місця події від 07.03.2026 виявлено та вилучено: 2 фрагмента пляшки з невідомою речовиною поміщено до сейфпакету №SUD30307222, тримач для сім-картки поміщено до сейф-пакету №NPU5032464, 2 шеврони поміщено до сейф-пакету №NPU5032462, пістолетний ремінець поміщено до сейф-пакету №NPU5032463, гільзу поміщен одо паперового конверта НПУ, 3 змиви на марлевий тампон поміщено до 3-х різних паперових конвертів з відповідними написами, металевий предмет схожий на палицю поміщено до сейф-пакету №WAR1802533, полімерні зіппакети (об?єкт №9) поміщено до сейф-пакету №SUD3030721, 2 зв`язки ключів поміщено до сейф-пакету №NPU5032465, 2 блістера поміщено до сейф-пакету №NPU5032466, 2 предмета схожі на електронні ваги поміщено до сейф-пакету №NPU5032467, зіп-пакети з нашаруванням невідомої речовини поміщено до сейф-пакету №NPU5032468, змив з внутрішньої ручки вхідних дверей, який поміщено до паперового конверта, змив із внутрішньої сторони замка поміщено до паперового конверта НПУ, змив дверей в районі місця знаходження замка поміщено до паперового конверта НПУ, змив з металевого засувка поміщено до паперового конверта НПУ. Більше підозрілих речей та предметів на місці події не виявлено. Ключи від кімнати №86 та поміщено до сейф-пакету №PSP120628 (а.с. 25-27);

8.Протоколом огляду місця події від 07.03.2026 за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено та вилучено: гільза калібром 9 мм (об`єкт № 1, 2, 4, 5), 4 гільзи калібром 9 мм (об`єкт № 3), 2 кулі калібром 9 мм (об`єкт № 6), куля калібром 9 мм (об`єкт № 7, 8) поміщено до паперового конверта (а.с. 28-29);

9.Протоколом огляду місця події від 08.03.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено: документація ІНФОРМАЦІЯ_14 до сейф пакету НПУ № WAR1802501; пістолет ПМ № НОМЕР_4 , 1969 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1310816; пістолет ПМ № НОМЕР_5 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ №WAR 1251317; пістолет ПМ № НОМЕР_6 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № RIC 2154898; пістолет ПМ № НОМЕР_7 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1251316; пістолет ПМ № НОМЕР_8 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ №SUD 2006934; пістолет ПМ № НОМЕР_9 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № RIC 9154947; пістолет ПМ № НОМЕР_10 , 1984 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № RIC 2154948; пістолет ПМ № НОМЕР_11 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № SUD 3030767; пістолет ПМ № НОМЕР_12 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1310813; пістолет ПМ № НОМЕР_13 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1310812; пістолет ПМ № НОМЕР_14 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1310817; пістолет ПМ № НОМЕР_15 , 1982 року, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1310815; пістолет ПМ № НОМЕР_16 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1251318; пістолет ПМ № НОМЕР_17 , 1982 року, два магазини, кобура, 16 набоїв 9 мм., шомпол, До сейф пакету НПУ № WAR 1310818; пістолет ПМ № НОМЕР_18 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1310814; пістолет ПМ № НОМЕР_19 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1251314; пістолет ПМ № НОМЕР_20 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № SUD 3030768; пістолет ПМ № НОМЕР_21 , 1982 року, два магазини, кобура, ремінець, шомпол до сейф пакету НПУ № WAR 1251315; металевий ящик з набоями 9мм у кількості 384 шт., два магазини до ПМ до сейф пакету НПУ № WAR 1802502. транспортний засіб Volkswagen multivane ДНЗ ах7020ст направлено на майданчик ІНФОРМАЦІЯ_19 за адресою: АДРЕСА_5 ; ключі від транспортного засобу до сейф пакету НПУ PSP2037770; флеш носій Wibrand 32gb до сейф пакету НПУ №» PSP 1200660 (а.с. 30-34);

10.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , від 08.03.2026, який повідомив, що 07.03.2026 близько 17 год 00 хв він приїхав до ОСОБА_24 , та перебуваючи у кімнаті ОСОБА_25 почули стукіт у двері та повідомлення, що це співробітники СБУ, ОСОБА_25 відчинив двері кімнати, як до неї зайшло близько 6-7 осіб, двоє з яких були одягнені у військову форму, інші у цивільному одязі. Невідомі особи почали голосно кричати «працює ІНФОРМАЦІЯ_20 », після чого потерпілий ліг на підлогу та почув стійкий запах алкоголю, при цьому побачив, що у двох невідомих осіб у руках знаходився предмет, схожий на пістолет (один з них був у військовій формі, інший у цивільному одязі). Після чого невідомі особи почали силою, проти волі ОСОБА_25 тягнути та виводити з кімнати, коли усі вийшли з кімнати ОСОБА_14 піднявся з підлоги та вийшов у коридор. Перебуваючи позаду невідомих осіб, на відстані близько 3-х метрів, ОСОБА_14 побачив, як один з невідомих чоловіків у цивільному одязі з пістолетом у руках почав хаотичну стрільбу приблизно у його напрямку та перша куля потрапила ОСОБА_14 у грудну клітину, після чого він упав на підлогу та спостерігав як продовжувалась стрільба. Згодом, ОСОБА_14 підійшов до вікна коридору, та побачив, що ОСОБА_26 заштовхують у автомобіль темного кольору марки фольцваген, номерний знак не запам`ятав. Після цього ОСОБА_14 викликано швидку допомогу та доставлено до 17 лікарні, де прооперували після поранення (а.с. 35-36);

11.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , від 08.04.2026, який повідомив, що окрім наданих пояснень 07.03.2026, додатково вказав, що коли увірвалися до кімнати, ОСОБА_7 взяв його сумку, яка лежала на столі поряд з ним, серед яких був гаманець, з якого дістав гроші у сумі 70 000 грн та 7 600 дол. США (а.с. 87-88);

12.Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2026 та 08.04.2026 (а.с. 39-40, 41-42, 43, 50, 51, 52);

13.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , від 08.03.2026, який повідомив, що періодично проживає у орендованій кімнаті за адресою: АДРЕСА_3 , та 07.03.2026 близько 16 год 00 хв перебував у кімнаті разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_20 , та орієнтовно о 16 год 30 хв, почув гучні удари в дерев`яні тамбурні двері, які невідомі особи почали вибивати, після того, як двері тамбуру були зламані, невідомі забігли в коридор, вигукуючи, що «працює СБУ», після цього вони почали стукати в його вхідні двері з вимогою негайно відчинити, відкривши двері побачив групу осіб з шести чоловік. До кімнати зайшли троє осіб, під час допиту невідомий постійно наносив потерпілому удари руками та ногами по голові, нирках, спині та вухах та для посилення психологічного тиску, чоловік зі зброєю здійснив один постріл у підлогу в центрі кімнати. Після цього ОСОБА_12 почали силоміць тягнути до виходу з тамбуру, біля виходу він спробував чинити опір, через що він з нападником, який тримав пістолет, впали на підлогу, як у цей момент ОСОБА_27 намагався вибігти з кімнати в бік виходу та чоловік з рудою бородою, у якого також був при собі пістолет, відкрив вогонь у бік ОСОБА_27 , здійснивши приблизно сім пострілів. Після стрілянини ОСОБА_28 виволокли з будинку та закинули в автомобіль чорного кольору, до салону якого сіли чоловік з пістолетом, чоловік з рудою бородою та ще четверо осіб, які допомагали при затриманні. Його доставили на задній двір будівлі ІНФОРМАЦІЯ_21 за адресою: АДРЕСА_2 , завели через тильний вхід за металеву решітку до підвального приміщення («бункеру»), де наказали видати особисті речі, та ОСОБА_12 виклав на підлогу грошові кошти в сумі 10 000 гривень, запальнички, ключі та два мобільні телефони (ZTE A7080 та Redmi Note 12), чоловік з рудою бородою відкрито забрав гроші. У приміщенні мене знову били ті ж самі особи (перший чоловік та чоловік з рудою бородою), продовжуючи допит, після чого мене вивели на вулицю та закрили в багажнику автомобіля та виявивши, що багажник не заблокований, ОСОБА_28 потайки вибрався, попрямував до паркану та переліз через нього. Під час втечі ОСОБА_28 пошкодив руки та порвав куртку на спині об колючий дріт. Після цього він побіг до своєї знайомої ОСОБА_29 за адресою: АДРЕСА_7 , де переховувався до моменту виявлення його працівниками поліції (а.с. 45-46);

14.Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , від 27.03.2026 (а.с. 47-49);

15.Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , від 08.03.2026 (а.с. 53-54);

16.Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_23 , від 08.03.2026 (а.с. 55-56);

17.Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , від 08.03.2026 (а.с. 57-58);

18.Протоколом додаткового огляду предмету від 03.04.2026 вилученого в ході обшуку 08.03.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , флеш носія «Wibrand 32GB» з відеозаписами з приміщення та території ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 59-74);

19.Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.03.2026 ОСОБА_17 (а.с. 76-78);

20.Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 31.03.2026 ОСОБА_6 (а.с. 79-86);

21.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 09.03.2026 (а.с. 87), від 31.03.2026 (а.с. 88), згідно яких останній відмовився від надання показів на підставі ст. 63 Конституції України;

22.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 09.03.2026 (а.с. 84-92);

23.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від 31.03.2026 (а.с. 93-94);

24.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , від 31.03.2026 (а.с. 95-96);

25.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , від 04.04.2026 (а.с. 97-98);

26.Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_17 від 10.03.2026 про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на 60 днів до 07.05.2026, без визначення застави (а.с. 99-101);

27.Постановою виконувача обов`язків керівника ІНФОРМАЦІЯ_24 ОСОБА_30 про продовження строку досудового розслідування від 04.05.2026 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 від 07.03.2026, до трьох місяців, тобто до 09.06.2026 включно (а.с. 102-115);

28.Вимогою про судимість від 28.04.2026, з якої вбачається що стосовно ОСОБА_6 у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження за ч. 2 ст. 127 КК України (а.с. 118 -119), а також витяг з ЄРДР за № 0005914 від 13.03.2026, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.5 ст. 426-1, ч.2 ст. 127 КК України, зокрема й стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 127 КК України (а.с. 136-137);

29.Довідкою КНП ХОР « ІНФОРМАЦІЯ_25 » від 12.03.2026 № 2138 стосовно ОСОБА_6 , який на диспансерному обліку не перебуває (а.с. 120);

30.Довідкою КНП ХОР « ІНФОРМАЦІЯ_26 » № 01-21/3160 від 12.03.20269, стосовно ОСОБА_6 , який за амбулаторною допомогою не звертався під медичним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 121);

31.Службовою характеристикою майора ОСОБА_6 , згідно з якою останній характеризується позитивно, займаній посаді відповідає, фізично підготовлений добре, у стройовому відношенні підтягнутий, стан здоров`я задовільний (а.с. 122).

Слідчий суддя зауважує, що на цій стадії кримінального провадження суд не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінальних правопорушень та винуватості особи у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 діянь, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Отже, виходячи з наявних у суду доказів наданих на підтвердження обставин викладених у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов переконання про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146 , ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,тобто у незаконному носінні, зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних ушкоджень вчинене групою осіб, незаконному проникненню до житла із застосуванням насильства вчинене групою осіб, викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім наведеного вище, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу суд, враховує положення ст. 178 КПК України, за приписами яких при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: зокрема: тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, репутацію та майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини тощо.

Судом установлено, що у діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146 , ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а підставою для звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 стало установлення наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та понятих у цьому кримінальному провадженні.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд бере до уваги доводи прокурора щодо наявності ризику того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням умов воєнного стану, що підвищує ризик переховування від суду та слідства, зокрема й через тяжкість інкримінованих злочинів, найсуворіша санкція з яких за ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема з урахуванням інкримінованих положень ч. 2 ст. 15 КК України, тобто закінченому замаху на умисне вбивство, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, та є особливо тяжким злочином, що відповідає приписам ч. 6 ст.12 КК України, зокрема й з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, про що наголошував захисник підозрюваного, покарання за який буде становити не більше 2/3 максимального строку, тобто до 10 років позбавлення волі, заразом це не зменшує ризик переховування від суду та слідства, який значно зростає в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя зазначає, що тяжкість пред`явлених підозр хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте такі підозри у своїй сукупності та сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами

Так, суд, відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України, бере до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , який є громадянином України, українцем, уродженець м. Харків, освіта вища, зі слів одружений, що безпосередньо підтверджено підозрюваним у судовому засіданні, відображено у наданих суду процесуальних документах сторони обвинувачення та не спростовано прокурором, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем та проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , у званні майор, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд бере до уваги інформацію надану захисником та підтверджену підозрюваним, що ОСОБА_6 здійснює допомогу 88 річній бабусі дружини на підставі довіреності, з 2016 року захищає Україну від окупантів, є учасником бойових дій, має позитивну службову характеристику, нагороди, грамоти, проходить службу на посаді начальника групи обліку офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_4 , у військовому званні майор, заразом відхиляє доводи захисника, про те, що суд повинен врахувати вказані вище обставини та обрати альтернативний засіб у виді застави, якщо прийме рішення продовжити запобіжний захід тримання під вартою, що стане показником для підозрюваного, що держава підтримує своїх воїнів, які з молодих років посвятили своє життя захисту Батьківщини.

Суд відхиляє доводи захисника та ставиться критично до наведених аргументів сторони захисту, оскільки вказані вище обставини не стали на заваді вчинити протиправні дії, які сьогодні інкримінуються ОСОБА_6 , ознаки яких передбачені ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 , ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також вищенаведене не дає жодного права підозрюваному чинити неправомірні дії стосовно інших осіб, особливо цивільних, які не є ворогами в умовах війни, зокрема застосовуючи зброю та насильницькі дії, а навпаки свідчить про підвищену небезпеку дій та непередбачуваність поведінки підозрюваного, відсутність будь-яких гарантій впливу та контролю з боку його сім`ї та командування щодо забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та убезпечення від її порушення під час обрання альтернативних запобіжних заходів, зокрема й у випадку застосування застави, запропонованої адвокатом підозрюваного.

Окрім цього, суд бере до уваги, що на цей час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а також тяжкість можливих правових наслідків для ОСОБА_6 у результаті кримінального переслідування за вчинені злочини може вплинути на переховування від правосуддя, враховуючи перебування батьків підозрюваного закордоном, про що підозрюваний повідомив суду під час судового засідання, що може посприяти у цьому, тому суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Судом взято до уваги доводи прокурора, щодо ризику передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове закінчення не закінчено, на даний час не встановлено повного об`єму предметів та документів, які б підтвердили або спростували причетність ОСОБА_6 до вказаного злочину. Заразом, суд бере до уваги доводи прокурора, що предмет злочину - пістолет системи Макарова, калібру 9 мм, заводський номер та рік виготовлення якого знищені, ОСОБА_6 повернув ОСОБА_7 , після чого пістолет було розібрано на частини та викинуто у річку Уди в м. Харкові, тобто фактично підозрювані намагались позбавитися вогнепальної зброї, що свідчить про намір знищення чи схову речі, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що також підтверджує існування ризику передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд бере до уваги доводи прокурора про підтвердження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодоможливого впливу підозрюваним ОСОБА_6 на свідків та понятих, оскільки анкетні дані та місце їх проживання підозрюваному відомо, а окремі свідки фактично є його колегами та підлеглими, тому існує реальна можливість того, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника, що усі свідки допитані під час досудового слідства, адже судом враховано, що під час встановлення наявності ризику впливу на свідків враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження. Тому безпосередність допиту свідків судом, на які може вплинути підозрюваний, враховуючи його обізнаність щодо їх місця проживання та перебування, здатності знайти контакти з ними, та які можуть змінити свої показання, виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов переконання про доведеність наявного ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 може впливати на свідків та понятих у кримінальному провадженні № 0000300 від 07.03.2026, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, а також враховуючи тяжкість можливих правових наслідків для нього у інкримінованих йому злочинах, зокрема у сукупності з обізнаністю підозрюваного з анкетними даними свідків, існує ймовірність того, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й запропонованого захисником альтернативного засобу у вигляді застави, підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження, що може призвести до зміни показань отриманих на стадії досудового розслідування, та відображених у відповідних протоколах допиту.

Заразом, суд бере до уваги, що наразі досудове розслідування не завершено, та необхідно провести слідчі дії, зокрема: провести та фактично отримати висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ; провести та фактично отримати висновок судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів», провести тимчасовий доступ до речей та документів, згідно ухвали Індустріального районного суду м. Харкова від 06.04.2026 у операторів стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_28 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_29 » та згідно отриманої інформації провести аналіз. Крім цього, необхідно провести ряд слідчих дій за участю підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за участю потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. 1-2 ч. 3 ст. 199 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у цьому кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, заявлені ризики не зменшилися, наявна необхідність у проведенні ряду слідчих дій, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурорами, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Окрім зазначеного, суд бере до уваги твердження прокурора щодо неможливості застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 є військовослужбовцем та може змінювати місце тимчасового перебування у зв`язку із зміною обстановки у місці ведення бойових дій на виконання наказів задля захисту України в умовах військового стану, тому особисте зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, буде не достатнім, таким, що суперечитиме обов`язкам військової служби та не гарантує забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, а також не убезпечить впливу на свідків та потерпілого.

Заразом, суд враховує доводи прокурора щодо неможливості застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, направлених проти громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї, а також умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, та нетяжких злочинів, передбачених ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146 КК України, тяжкість яких та обставини, за яких вони був скоєні, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу, надасть йому можливість впливати на свідків, понятих, тому зазначені ризики свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також суворість покарання за кримінальні правопорушення та їх сукупність, особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Слідчий суддя, розглянувши заявлене прокурором клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000300 від 07.03.2026, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень злочинів, передбачених за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 , ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, якими прокурор обґрунтовує доводи, заслухавши учасників кримінального провадження, враховуючи відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, дійшов висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час розгляду клопотання про продовження дії строку запобіжного заходу, судом вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу більш м`якого чим взяття під варту, для запобігання зазначених вище ризиків, зокрема домашній арешт, однак, з огляду на встановлені обставини, а також те, що ОСОБА_6 , наразі обґрунтовано підозрюється, зокрема й у вчиненні тяжких злочинів, зокрема й із застосуванням вогнепальної зброї та нетяжких із застосуванням насильства, особливо тяжкого злочину спрямованого проти життя та здоров`я особи - закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, зокрема й з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення « ІНФОРМАЦІЯ_30 »).

Судом також враховується, що на цей час є наявними ризики, передбачені п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, заразом, судом враховано, що на цей час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання судді, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема й шляхом незаконного перетину державного кордону України з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також підтверджений ризик того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки судом враховано, що пістолет системи Макарова, калібру 9 мм, що є предметом злочину інкримінованого підозрюваному, заводський номер та рік виготовлення якого знищені, був розібраний на частини, викинутий у річку Уди в м. Харкові, що свідчить про намір знищення чи схову будь-якої речі, яка мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім іншого, суд дійшов переконання, про доведеність ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може впливати на свідків та понятих, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, тому суд не вбачає можливості застосувати альтернативні запобіжні заходи, оскільки вони не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, його вік та стан здоров`я, відомості про особу останнього, суд дійшов висновку, що зазначені прокурором ризики існують, застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_6 наразі є неможливим, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки. Будь яких відомостей щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я, слідчому судді не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зауважує, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги судом під час обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя на цьому етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для відмови у продовженні строку дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного або застосуванні до нього запобіжного заходу на більш м`який, оскільки вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не буде достатньою мірою для запобігання ризикам встановленим п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 не порушував, у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також, беручи до уваги підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 при продовженні строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296 , ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних ушкоджень вчинене групою осіб, незаконне проникнення до житла із застосуванням насильства вчинене групою осіб, викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб та закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Окрім іншого, суд відхиляє твердження захисника про недопустимість окремих доказів у кримінальному провадженні, оскільки усі інші питання, зокрема фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Отже, на підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , від 04 травня 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, в умовах Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 07.03.2026, тобто до 09.06.2026, без застосування застави, задовольнити.

Продовжити строк дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 28 ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, в умовах Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 від 07.03.2026, до 09 червня 2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення (ст. 205 КПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, апідозрюваним у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_31 .

Повний текст складено 07.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1