05 березня 2026 року Єдиний унікальний № 501/3711/25 Провадження № 1-кс/501/157/26
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2026 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2

номер справи 501/3711/25 номер провадження 1-кс/501/157/26

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000567 від 23 червня 2025 року за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, маючої малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судима:

?29 листопада 2024 року направлено обвинувальний акт до Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України;

?24 січня 2025 року вироком Київського районного суду судом м. Одеса за ч. 4 ст. ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, згідно ст. 75 Кримінального кодексу України звільнена від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_7

підозрювана ОСОБА_5

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

26 серпня 2025 року до слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000567 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 червня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000567 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою за корисливі кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не стала та повторно в період іспитового строку вчинила умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан, період якого в подальшому продовжений згідно зі змінами відповідних нормативних актів та який діє по теперішній час.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 червня 2025 близько 10 годин 40 хвилини, з метою таємного викрадення чужого майна, прибула до приміщення торгового центру «МЕТРО», що належить на праві користування товариству з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна»», (надалі ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна»), який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, вул. Полковника Гуляєва, 101-М.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, таємно викрала наступні товари, а саме: батарейки «Дюрасел» АА12 у кількості двох одиниць, вартістю 440 гривень 83 копійки за кожну на загальну суму 881 гривня 66 копійок без урахування ПДВ; батарейки «Дюрасел» АА8 у кількості однієї одиниці, вартістю 312 гривень 42 копійки без урахування ПДВ; батарейки «Дюрасел» ЛЗ03 у кількості однієї одиниці, вартістю 432 гривні 50 копійок без урахування ПДВ; гель для душу «Олд Спайс», вартістю 316 гривень 58 копійок без урахування ПДВ; шампунь 2в1 «Олд Спайс», вартістю 158 гривень 25 копійок без урахування ПДВ; дезодорант спрей «Олд Спайс», об`ємом 150 мл, вартістю 112 гривень 42 копійки без урахування ПДВ; плед «Хоум лайн», вартістю 499 гривень 17 копійок без урахування ПДВ; постільна білизна «Сатин Страйп», вартістю 2915 гривень 83 копійки без урахування ПДВ; два подарункових паперових пакета, вартістю 62 гривні 42 копійки за кожний на загальну суму 124 гривні 84 копійки без урахування ПДВ; сковорідка «Біол», 28 см, вартістю 915 гривень 83 копійки без урахування ПДВ та кришка «Тефаль», 28 см, вартістю 682 гривні 50 копійок без урахування ПДВ, які були розміщені на торговельних полицях торгового центру.

Після цього, ОСОБА_5 , помістила товар до подарункових паперових пакетів та з викраденим товаром, пройшла повз касові зони самообслуговування та покинула приміщення торгового центру, не розрахувавшись за товар, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна», завдано матеріальних збитків на загальну суму 7352 гривні без урахування ПДВ.

27 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, яке кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Постановою слідчого від 22 серпня 2025 року через зникнення ОСОБА_5 з останнього місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , проведення ряду заходів спрямованих на встановлення її місця проживання досудове слідство було зупинене.

За протоколом затримання від 01 березня 2026 року ОСОБА_5 була затримана та доставлена для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Постановою слідчого від 02 березня 2026 року досудове розслідування відновлено.

Враховуючи вище вказане вважає, що ОСОБА_5 має бути обраний запобіжний задіх у виді тримання під вартою виходячи з наявний ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 5 ч. 1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України вчинити інше кримінальне правопорушення, так як особа ніде офіційно не працює, має погане матеріальне становище та не має постійного джерела доходу, в період випробувального строку вчинила інше кримінальне правопорушення, також раніше неодноразово притягувалась та була засуджена за вчинення корисливих майнових злочинів, що свідчить про те, що особа схильна до вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, а підозрювана може спробувати втекти та переховуватись від органів досудового розслідування та суду у Одеській та іншій областях, або взагалі за межами території України також тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, і зобов`язується за необхідністю доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Крім того, відповідно до вимог ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме від 5 до 8 років позбавлення; відсутність постійного джерела доходу, відсутність офіційного працевлаштування.

З врахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваної, в силу характеру кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який наддасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, оскільки в ході проведення досудового розслідування, наразі ще не встановлені всі свідки вчинення кримінального правопорушення.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної та обмеження її конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, прохала його задовольнити , посилаючись на викладені підстави та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 4 доби в межах строку досудового розслідування, з визначення альтернативного виді забезпечення кримінального провадження, застави у розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_7 вважав, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення його обставини та наслідки, відношення підозрюваної до нього, суд має можливість застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_5 проти обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечувала, прохала застосувати до неї цілодобовий домашній арешт.

Вислухав учасників судового процесу, надані суду докази у їх сукупності слідчій суддя приймає таке рішення.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП

№ 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000567 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 червня 2025 року за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

27 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, яке кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

?заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 червня 2025 року ;

?випискою з акту інвентаризації ТЦ № 31 «Метро Кеш Енд Кері Україна» від 23 червня 2025 року;

?протоколом допиту представника потерпілого ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23 червня 2025 року;

?протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 23 червня 2025 року;

?протоколом огляду предмету (відеозапис з камер відеоспостереження ТЦ «Метро») від 23 червня 2025 року;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 червня 2025 року;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24 червня 2025 року;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24 червня 2025 року;

?протоколом отримання речей та документів від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 червня 2025 року;

?протоколом огляду предмету (речей), які добровільно надала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 червня 2025 року;

?повідомленням про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 червня 2025 року;

?протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 червня 2025 року;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 27 червня 2025 року.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим існує ймовірність того, що розуміючи тяжкість покарання, вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд враховує, що ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, не одружена , має неповнолітню дитину , яка проживає з її матерію, офіційно не працевлаштована, раніше судима за корисні злочини до реальної міри покарання. Окрім того Судом враховується ,що новий злочин ОСОБА_12 скоєно під час випробуваного терміну за попереднім вироком суду.

Стосовно спілкування зі свідками та впливати на них, іншими фігурантами, Суд вважає викладені в клопотанні підстави виправданими.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваної обов`язків, оскільки підозрювана, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, що саме і стало причиною розшуку ОСОБА_5 .

Також, слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Отож, доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, соціальні зв`язки підозрюваного та характеризуючи його особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Суд приймає до уваги особу підозрюваного його вік, стан здоров`я, родини стосунки, що він раніше судимий, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду.

Пояснення підозрюваного жодним чином вказані висновки не спростовують.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На переконання слідчого судді, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, підозрюваному необхідно визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 66560.00 грн.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим до підозрювану слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000567 від 23 червня 2025 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний, захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 5 березня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в даному кримінальному провадженні за їх вимогою;

виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України: не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до ВП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 30 квітня 2026 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у виді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, який буде належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органів досудового розслідування чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Повний текст ухвали проголошено 05 березня 2026 року о 10:00 годині.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчій суддя