УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026року

м. Київ

справа № 308/13404/25

провадження № 51-856 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року, на підставі

статей 395, 399 КПК України, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 вересня 2025 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про приведення розпорядження суду у відповідність до вимог закону, а його апеляційну скаргу повернуто.

Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, оскільки він отримав копію ухвали суду першої інстанції лише 29 вересня 2025 року, тому, на його переконання, наведена причина пропуску строку є поважною, а зазначений строк таким, що підлягає поновленню.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За приписами ч. 2 ст. 395 КПК України, оскаржувана ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 вересня 2025 року є іншою ухвалою суду першої інстанції, для якої встановлено семиденний строк оскарження, перебіг якого розпочинається з дня проголошення такої ухвали.

Разом з цим, частиною 3 вказаної норми права передбачено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як слідує зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 03 лютого 2026 року, засуджений ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою 02 жовтня 2025 року, у якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 вересня 2025 року.

В обґрунтування клопотання зазначав, що отримав копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції лише 29 вересня 2025 року.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів апеляційного суду встановила, що у клопотанні не наведено обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, при цьому судом зазначено, що в матеріалах судового провадження (а.к.п. 9) наявна розписка про отримання 19.09.2025 засудженим ОСОБА_5 копії оскаржуваної ухвали місцевого суду, та дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку.

Окрім того, відповідно до розписки, наданої Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на запит Верховного Суду, копію ухвали місцевого суду засуджений отримав саме 19.09.2025, а тому останнім днем подачі апеляційної скарги було 26 вересня 2025 року.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для поновлення засудженому строку на апеляційне оскарження немає, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.

Інших причин, які завадили ОСОБА_4 протягом строку на апеляційне оскарження звернутися до апеляційного суду та, які можна було б визнати поважними, у клопотанні не наведено та колегією суддів не встановлено.

Посилання засудженого ОСОБА_4 на долучену до касаційної скарги довідку від 17.02.2026, видану ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», відповідно до якої ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2025 було отримано та зареєстровано в канцелярії вказаної установи 29 вересня 2025 року, не спростовує висновків суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3