запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/169/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/4415/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 02 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 02 лютого 2026 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 30.03.2026 року включно, шляхом заборони у період з 21.00 години до 08.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, зроблено неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 вчинив злочин, який згідно ч.4 ст.12 КК віднесено до категорії нетяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі та може вчинити інший злочин аналогічного характеру.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Підозрюваний та захисник заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб до ОСОБА_8 , якому 30.01.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.190 КК злочину.

Слідчий суддя, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, зазначив про відсутність доведених слідчим ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризикам.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Розглядаючи провадження в межах вказаних апеляційних вимог прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, в якій ставиться питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає, оскільки за матеріалами провадження ОСОБА_8 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років та якому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, і який не переховувався від органів досудового розслідування чи суду, або перешкоджав кримінальному провадженню, тобто він не є суб`єктом у відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК, до якого може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Отже, в контексті вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК щодо виключних обставин для обрання особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приймаючи до уваги наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для застосування до ОСОБА_8 запропонованого прокурором запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 02 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 335/4415/25