Провадження №1-кс/523/3316/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна- ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши в рамках кримінального провадження №0000484 від 29.01.2025р. клопотання прокурора про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання прокурора встановлено, що посадові особи медичних установ уповноважені встановлювати діагнози та здійснювати направлення пацієнтів на комісію з оцінювання повсякденного функціонування осіб (колишній МСЕК), залучивши інших осіб серед працівників медичних закладів м. Одеси та Одеської області, сумісно із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимагають неправомірну вигоду у розмірі 12000 доларів США за встановлення відповідного медичного діагнозу та подальшого гарантованого отримання відстрочки від мобілізації чоловікам призивного віку.

Під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщені 21-Н за місцем службової діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено наступне майно:

-декларація № 0001-Е77Р-К310 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія паспорта НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія виписного епікризу № 449 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія наказу від 31.01.2024 № 2-к/тр, трудовий договір № 15 від 01.02.2024, заява від 31.01.2024, посадова інструкція № 5 від 01.02.2024 на ім`я ОСОБА_5 , всього на 5 арк.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому;

представник власника майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора;

власник майна ОСОБА_5 підтримала думку свого представника відносно клопотання прокурора.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, заслухавши думку слідчого, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту вказаного майна є забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку під час досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладені арешту на речі та предмети, виявлені та вилучені під час проведення слідчих дій з метою огляду та зняття відповідної інформації, яка стосується вказаного кримінального провадження та має суттєве значення для проведення повного, всебічного досудового розслідування кримінального правопорушення, а без накладення арешту унеможливлює виявлення та огляд інформації, яка міститься на вилучених речах, призначення відповідних судових експертиз.

Таким чином, дії органів державної влади відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання не було свавільним і задовольнило вимогу законності.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення та наявних доказів, слідчий суддя вважає за необхідне дотриматися балансу між мотивуванням судового рішення, що передбачено ч.1 ст.370 КПК України та недопустимістю розголошення відомостей досудового розслідування, що передбачено ст.222 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно із забороною володіння, користування та розпорядження, а саме:

-декларація № 0001-Е77Р-К310 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія паспорта НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія виписного епікризу № 449 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

-копія наказу від 31.01.2024 № 2-к/тр, трудовий договір № 15 від 01.02.2024, заява від 31.01.2024, посадова інструкція № 5 від 01.02.2024 на ім`я ОСОБА_5 , всього на 5 арк.

Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1