Справа № 515/230/26
Провадження № 1-кс/515/795/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Татарбунари

Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вишневе Татарбунарського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Татарбунарського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановленому слідством місці та невстановлений час незаконно придбав та за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, зберігав подрібнену речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс.

03 лютого 2026 року, приблизно о 13:04 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні

наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу наркотичного засобу - канабісу, умисно, отримав від ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 300 гривень за збут одного зіп-пакету з наркотичним засобом - канабісом, тим самим ОСОБА_8 , незаконно збув один зіп-пакет громадянці ОСОБА_7 з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом масою 0,82г.

Після чого, 03 лютого 2026 року ОСОБА_7 добровільно видала працівникам поліції один зіп-пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою у висушеному стані 0,82г.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

E подальшому, ОСОБА_4 , в невстановленому слідством місці та невстановлений час незаконно придбав та за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, зберігав подрібнену речовину рослинного походження, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісу.

23 лютого 2026 року о 10:26 годині ОСОБА_4 перебуваючи на території будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу наркотичного засобу - канабісу, умисно, повторно, отримав від громадянки ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 300 гривень за збут зіп-пакету з наркотичним засобом - канабісом, тим самим ОСОБА_4 незаконно збув один зіп-пакет громадянці ОСОБА_7 з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом.

Після чого, 23 лютого 2026 року ОСОБА_7 добровільно видала працівникам поліції один зіп-пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою у висушеному стані 0,85г.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинене повторно.

Прокурор заявлені у клопотанні вимоги підтримав, просив клопотання задовольнити.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час. Разом з цим, просив, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити ОСОБА_4 розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Прокурор не заперечував щодо визначення розміру застави.

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст. 184 КПК України та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки результати зафіксовані у протоколах: проведення негласних слідчих (розшукових) дій, обшуку, допиту свідків, висновки експертів, речові докази у сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий подав достатні докази про наявну мету збуту, оскільки форма і спосіб пакування заборонених речовин під час незаконного зберігання є ідентичними. За таких умов, підтверджується незаконне зберігання з метою збуту.

З об`єктивних причин на початку цього досудового розслідування, неможливо і передчасно дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Ці обставини остаточно з`ясовує суд на стадії судового розгляду. При вирішенні заявлених у клопотанні вимог, достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав прокурор.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, злочин за яким пред`явлено повідомлення про підозру є: повторним, тяжким, закінченим, умисним, корисливим, об`єктом посягання якого є громадська безпека та суспільні інтереси - проти здоров`я населення та порушення обігу наркотичних речовин. Наркоманія поширюється серед молоді, стає серйозним негативним соціальним фактором, що впливає на стан здоров`я і добробут людей, розвиток суспільства. У період дії воєнного стану розповсюдження наркотичних засобів та поширення наркоманії є загрозою національній безпеці України, стабільності в суспільстві. Незаконний обіг наркотиків руйнує родини, економіку, соціальну сферу, підвищує рівень злочинності, знецінює моральні цінності в суспільстві, провокує конфлікти, спонукає до боргових зобов`язань.

Джерело походження наркотичних засобів та коло можливих співвиконавців невідомі. Ускладнюється з`ясування джерел походження наркотичних засобів та можливих співвиконавців. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані, ретельно законспіровані. Фасування наркотичної речовини по пакетам свідчать про ознаку системності та намір збуту. Дії підозрюваного визначаються як заздалегідь сплановані, обдумані, ретельно законспіровані. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, - від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

Застосування менш суворого запобіжного заходу, такого як домашній арешт не стане для підозрюваного стримуючим фактором, оскільки залишиться доступ до Інтернет мережі, де відбувається обмін інформацією між наркозалежними особами, тобто існує можливість в інший спосіб продовжувати злочинну діяльність. Можливе зловживання психотропними та наркотичними засобами стане приводом для неявок та оголошення підозрюваного у розшук.

Результати проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 вказують, що останній зберігає наркотичні засоби за місцем свого проживання. Таким чином, запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігати ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а навпаки сприятиме продовженню або вчиненню нових злочинів, пов`язаних із зберіганням та збутом наркотичних та психотропних речовин.

Підозрюваний не має законного джерела доходів, тобто може продовжити вчиняти нові злочини.

Згідно з п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, у разі застосування ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний буде мати можливість допустити вчинення нових тотожних кримінальних правопорушень.

Крім того, суд враховує відсутність постійного житла/місця реєстрації ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваному.

У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

ОСОБА_4 підозрюється у тяжкому корисливому злочині не пов`язаному із застосуванням насильства.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягає застосуванню запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе перешкодити настанню вищевказаних ризиків.

Вказані обставини та наведені прокурором докази вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, а тому вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя на виконання положень ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та зазначити, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, а також наслідки їх невиконання.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у сумі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та яке є тяжким злочином, а також вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне встановити підозрюваній заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року, що складає 199 680 гривень 00 копійок (3328 грн. х 20).

Керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 193-197, 309, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду негайно.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 годин 09 хвилин, 23 лютого 2026 року.

Застосований запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_4 , припиняє свою дію о 14 годині 09 хвилин, 24 квітня 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у сумі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року, що складає 199 680 гривень 00 копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, які діятимуть протягом двох місяців з дня внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти:

1) прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

3) не відлучатися з міста Татарбунари без дозволу слідчого, прокурора і суду;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків застава звертається в дохід держави.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» та негайно вручити підозрюваному й прокурору.

Ухвала слідчого судді діє до 24 квітня 2026 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1