Справа №567/1697/25
Провадження №1-кп/567/42/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог судове засідання у кримінальному провадженні №0000241 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хрінів Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом від 17.09.2025 р. ОСОБА_6 ставиться у провину вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.263 КК України при наступних обставинах.

Відповідно до рішення Острозької міської ради Рівненської області № 2 від 20.11.2020 року ОСОБА_6 набув повноважень депутата Острозької міської ради Рівненської області.

Так, в 2023 році (точний час органом досудового розслідування не встановлено), знаходячись поблизу вулиці Заводська в с.Оженин Рівненського району Рівненської області (Острозька МТГ), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, незаконно, без будь-якого передбаченого законом на це відповідного дозволу, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, придбав шляхом привласнення знайденого:

- корпус гранати із запалом, яка згідно з висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/118-24/12714-ВТХ від 29.11.2024 року є корпусом наступально осколкової ручної гранати РГН та засобом підриву (підривачем), ударно-дистанційним запалом УДЗ. При конструктивному поєднані корпус наступально осколкової ручної гранати РТН ударно-дистанційним запалом УДЗ утворюють наступально осколкову ручну гранату РГН, яка належить до бойових припасів;

- боєприпаси до вогнепальної стрілецької зброї:

- 3 (три) об`єкти, зовні схожих на патрони, які згідно з висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/118-24/12709-БЛ від 23.10.2024 року є пістолетними патронами калібру 9x18мм із кулями зі сталевим осердям (57-Н-181С), придатними для стрільби;

- 37 (тридцять сім) об`єктів, зовні схожих на патрони, які згідно з висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/118-24/12711-БЛ від 23.10.2024 року - 17 (сімнадцять) є бойовими гвинтівочними патронами калібру 7,62x54R з кулями «ЛПС» із сталевим осердям (57-Н-323С) зразка 1953 року та 20 (двадцять) є бойовими гвинтівочними патронами калібру 7,62x54R з бронебійно-запалювальними кулями «Б-32» (57-53-322, 57-БЗ-323), зразка 1932 року;

- 56 (п`ятдесят шість) об`єктів, зовні схожих на патрони, які згідно з висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/118-24/12712-БЛ від 24.10.2024 року - 52 (п`ятдесят два) є проміжними патронами калібру 5,45х39мм з кулями зі сталевими сердечниками «ПС» (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 року та 4 (чотири) є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 мм з кулями з підвищеною пробивною здатністю із сталевими сердечниками (7Н10, 7Н10М), зразка 1974 року;

- 60 (шістдесят) об`єктів, зовні схожих на патрони, які згідно з висновком експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/118-24/12713-БЛ від 24.10.2024 року - 60 (шістдесят) є боєприпасами вогнепальної стрілецької зброї. Досліджувані об`єкти є проміжними бойовими патронами калібру 5,45x39 мм з кулями із сталевими осердями (7Н6, 7Н6М), зразка 1974 року.

В подальшому, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для. відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, ОСОБА_6 переніс дані бойові припаси до свого місця проживання, що розташоване в АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу, умисно, без мети збуту, зберігав їх за місцем свого проживання до моменту проведення санкціонованого обшуку 15.10.2024 року.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 10.05.2025 року близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні перукарні, що знаходиться в с.Оженин, вул.Заводська, 5А Острозької ТГ Рівненського району Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав не менше двох ударів кулаком правої руки по спині та обличчю в ділянці перенісся потерпілої ОСОБА_4 .

Вказаними діями ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження, зокрема: на спині по прихребтовій лінії в проекції 10-го, 11-го хребців зліва садна (2), які розташовані на відстані 1,2 см. одне від іншого; почервоніння шкіряних покровів в ділянці перенісся, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 49 від 10.06.2025 року, наданого експертом ДСУ «Рівненське ОБСМЕ», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо, так і в своїй сукупності.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України тобто умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

26.01.2026 року потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про відмову від обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та просила закрити кримінальне провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою від приватного обвинувачення. Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просила залишити без розгляду.

Розглядаючи в порядку п.7 ч.1 ст.284 КПК України питання про можливість закриття кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , яка звернулася із заявою про відмову від обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та закриття кримінального провадження. Вказала, що примирилася з обвинуваченим ОСОБА_6 , будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього немає. Зазначила, що рішення про відмову від обвинувачення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу чи погроз.

Представник потерпілої та прокурор в судовому засіданні не заперечували проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення, яке здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні підтримали заяву ОСОБА_4 та не заперечували проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від приватного обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Таким чином, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 є провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

За наведених обставин суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України є приватним обвинуваченням та не пов`язане з домашнім насильством, згідно обвинувального акту обтяжуючі обставини відсутні, а відтак існують фактичні та правові підстави для його закриття у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При вирішення клопотання потерпілої про залишення цивільного позову без розгляду суд виходить з наступного.

Суд вважає, що заява потерпілої ОСОБА_4 про залишення без розгляду позовної заяви не суперечить закону, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, а тому приймається судом.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у рішенні від 26.09.2018 року по справі № 148/312/16-ц, зазначено, що залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.7 ч.1 ст.284, ст.477 КПК України, п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, -

ухвалив:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні : диск для лазерних систем зчитування, який наданий ФОП ОСОБА_8 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу через Острозький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1