ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1635/26

Провадження № 11-сс/820/204/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000240, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2026 року за ч. 2 ст. 156 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено частково. Застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Усть-Омчуг, рф, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 травня 2026 року включно та визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 гривень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у період часу з 05 січня 2026 року по 22 лютого 2026 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , за допомогою соціальних мереж, застосовуючи власний мобільний телефон, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, діючи з прямим умислом, спрямованим на задоволення статевої пристрасті шляхом вчинення інтелектуальних розпусних дій, використовуючи обліковий запис месенджеру «Telegram» з іменем « ОСОБА_8 », зареєстрований на контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 , достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої ОСОБА_9 , яка використовує обліковий запис месенджеру «Telegram» з іменем « ОСОБА_10 », зареєстрований на контактний номер мобільного телефону НОМЕР_2 , без її згоди, виключно за власною ініціативою вступив із останньою у електронне листування та почав активно спрямовувати на її власний акаунт (обліковий запис) « ОСОБА_10 » у месенджері «Telegram» повідомлення, спрямовані на розбещення малолітньої особи.

20 лютого 2026 року за вказаним фактом СВ Кам?янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК У країни.

17 березня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Стверджує, що слідчий суддя безпідставно визначив підозрюваному розмір застави, оскільки останній вчинив злочин із застосуванням сексуального насильства.

Крім того, вважає, що призначення застави не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечить неможливість доступу підозрюваного до мережі Інтернет.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у скоєнні розпусних дій щодо малолітньої особи.

При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування запобіжного заходу, оцінка наданих матеріалів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи недоведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати застосування до неї відповідного запобіжного заходу.

Обґрунтованість такої підозри підтверджується фактичними даними, які містяться у долучених до клопотання слідчого документах, зокрема: зверненням ОСОБА_11 , стосовно вчинення невідомою особою відносно його малолітньої доньки неправомірних дій сексуального характеру; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка повідомила, що з 5 січня 2026 в месенджері «Telegram» на її мобільний телефон почав надсилати повідомлення інтимного характеру «Коля», який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 ; висновком лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи №СЕ-19/123-26/3333-ЛД від 16 березня 2026 за результатами якої встановлено, що у листуванні в месенджері «Telegram» між особою, яка підписана « ОСОБА_8 » та малолітньою потерпілою ОСОБА_9 наявні повідомлення, спрямовані на розбещення малолітньої особи; протоколом обшуку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Not 13 Pro» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , укомплектований сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , який підозрюваний використовував для вчинення злочину; іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, варто зазначити, що на даному етапі провадження суд не вирішує питання про наявність чи відсутність в діях підозрюваного усіх ознак складу кримінального правопорушення, з огляду на те, що обставини вчинення ним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, зібраними під час досудового розслідування.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у клопотанні слідчого, в цілому підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для обґрунтованого припущення, що кримінальне правопорушення було вчинене.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КПК України.

Колегія суддів також враховує і наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності малолітньої особи, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років або без такого. Тому, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду.

Також слід зазначити, що з огляду на триваюче повномасштабне вторгнення рф на територію України, держава не має змоги належним чином контролювати державний кордон у місцях активних бойових дій, у тому числі його перетин, що у свою чергу збільшує ймовірність ухилення особи від суду.

При оцінці ризику впливу на свідків та потерпілу суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Крім того, із матеріалів провадження вбачається, що під час обшуку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Not 13 Pro» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , укомплектований сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 . В ході його огляду встановлено наявність листування із рядом достовірно невстановлених на даний час осіб з повідомленнями на сексуальну тематику та фотознімками чоловічого статевого органу від підозрюваного ОСОБА_6 . Вказане свідчить про те, що останній схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, колегія суддів погоджується із доводами прокурора про безпідставне визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, метою застави є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тобто, визначення розміру застави у кримінальних провадженнях щодо вказаних злочинів належить до дискреційних повноважень суду.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні розбещення малолітньої особи.

Відповідно до ст.ст. 3, 22 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25 жовтня 2007 року (Лансаротська конвенція), ратифікованої Україною 20 червня 2012 року, розбещення дитини є одним із видів сексуального насильства.

Поняття сексуального насильства визначено й у національному законодавстві, зокрема, у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно з яким сексуальне насильство є формою домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Тобто, за своєю природою розбещення малолітніх є проявом сексуального насильства щодо дитини, оскільки передбачає вчинення дій сексуального характеру щодо особи, яка через свій вік перебуває у вразливому та безпорадному стані, не здатна усвідомлювати вчинення щодо неї таких дій.

Зі змісту листування ОСОБА_6 із малолітньої потерпілою у месенджері «Telegram» вбачається, що останньому відомо про вік дівчинки. Незважаючи на це, підозрюваний спонукав її до вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із маніпуляціями зі статевими органами, надаючи при цьому чіткі вказівки щодо того які саме дії потрібно виконувати, а також постійно вимагав від потерпілої виконання його вказівок.

Крім того, ОСОБА_6 запитував чи немає поруч інших осіб та наполягав на видалені переписки, що свідчить про усвідомлення ним протиправного характеру своїх дій та прагнення їх приховати.

Таким чином, зміст листування свідчить про цілеспрямоване вчинення сексуального насильства щодо малолітньої дитини.

Отже, з урахуванням вимог до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також того, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив сексуальне насильство щодо малолітньої особи, колегія суддів вважає, що застосування щодо нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у даному випадку не відповідає суспільним інтересам, не забезпечить належного контролю за його поведінкою.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала слідчого судді відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 194, 404, 407, 409, КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2026 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 15 травня 2026 року включно із визначенням застави у розмірі 199 680 гривень, скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 травня 2026 року без визначення розміру застави.

Виконання ухвали покласти на прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_12

ОСОБА_3