Номер провадження № 1-кс/641/397/2026 Справа № 641/1918/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 04.03.2026 року, до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, вдови, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 17.09.2013 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ст. 68, 69 КК України до 5 років позбавлення волі; 14.08.2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 2роки,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Слобідського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , в якому вона просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, які внесені до ЄРДР за №0000213 від 04.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2026 приблизно о 00:20 ОСОБА_5 зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 , перебували за адресою їх спільного мешкання: АДРЕСА_2 , де вони разом спілкувались та вживали алкогольні напої. В ході вживання алкогольних напоїв між ними відбувся конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених ревнощами з боку ОСОБА_9 .

Під час розвитку вказаного конфлікту в ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 невизначеного ступеня тяжкості. Так у подальшому приблизно 00:25 цього ж дня, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптовий, злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 невизначеного ступеня тяжкості, перебуваючи в кімнаті квартири розташованої за вищевказаною адресою, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого злочинного діяння та бажаючи діяти саме таким чином, розуміючи, що від її дій можуть настати тяжкі наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , взяла зі столу, розташованого в кімнаті квартири побутовий ніж та стоячи навпроти останнього, тримаючи ніж у правій руці за руків`я, розуміючи що наносить удар у життєво важливі органи, умисно нанесла ОСОБА_9 правою рукою один удар ножем в область живота.

Спричинивши таким чином тілесні ушкодження потерпілому, ОСОБА_5 припинила свої протиправні дії, а ОСОБА_9 з отриманими травмами тіла було госпіталізовано до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР , де він ІНФОРМАЦІЯ_3 о 04:00 помер.

Причиною смерті ОСОБА_9 , згідно довідки відділення №2 відділу судово-медичної експертиз трупів ДСУ «Харківське ОБ СМЕ» від 04.03.2026 стала масивна крововтрата, ушкодження печінки та правої легені, множинні травми грудної клітини та живота.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

04.03.2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.03.2026 ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відносяться до тяжких, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

На даний час існує ряд ризиків, передбачених п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою, на думку органу досудового розслідування, для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1) з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за, яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років позбавленням волі, враховуючи що вона раніше неодноразово засуджена, останній раз судима 14.08.2024 Октябрьським районним судом м. Харкова, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки. Крім того, у ОСОБА_5 немає стійких соціальних зв`язків, не має офіційного стабільного заробітку, постійного місця проживання в м. Харкові не має, тому з метою уникнення відповідальності за скоєння інкримінованого злочину, ОСОБА_5 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, що вказує на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України..

2) ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована та в неї відсутні законні джерела існування, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця мешкання в м. Харкові та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, у тому числі за скоєння аналогічного злочину, що підтверджує її суспільну небезпечність чи схильність вчиняти злочини.

З огляду на викладене, прокурор та слідчий зазначають, що є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечує, зазначила, що не мала наміру на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, все сталось випадково. після сумісного розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_9 став застосовувати до неї насилля, від якого вона захищалась. Просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечує. Вказує на те, що наведені прокурором ризики необґрунтовані та не доведені, тенденція до вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень не доведена. Злочин вчинено під впливом насильства з боку потерпілого ОСОБА_9 , який притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Насильство з боку ОСОБА_10 доведено проведеним медичним оглядом ОСОБА_5 , в ході якого виявлено численні синці на тілі підозрюваної. ОСОБА_5 має місці соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину. Крім того, не доведений ризик переховування від суду, оскільки підозрювана вину визнає, дає показання, після події сама викликала швидку допомогу, надавала ОСОБА_9 першу медичну допомогу.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.

Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини», згідно з яким наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Також належить врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.03.2026 за адресою: АДРЕСА_2 ; постановою про визначення та приєднання до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.03.2026; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 04.03.2026 року. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваному діяння.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 не працевлаштована, має малолітню доньку ОСОБА_12 , яка проживає з бабусею, місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима за вчинення корисливого злочину та злочину проти життя та здоров`я особи.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваній, суд вважає, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, існують ризики того, що підозрювана може переховуватись від суду.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Посилання захисту на те, що підозрювана ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, оскільки має малолітню дитину, не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін, який не може перевищувати 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 помер, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на утриманні ОСОБА_5 перебуває малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини помер. Зі слів підозрюваної дитина разом з бабусею проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що в розумінні пп. 7 п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 876, діти позбавляються батьківського піклування. З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради розглянути питання про тимчасове (на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) влаштування дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до п. 31 цього Порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 199, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 03-35 04.03.2026року.

Строк дії ухвали до 03.05.2026 року.

Зобов`язати Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради розглянути питання тимчасового влаштування дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилась без батьківського піклування, у відповідності до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 876.

За результатами розгляду питання про тимчасове влаштування дітей письмово повідомити Слобідську окружну прокуратуру м. Харкова та Слобідський районний суд міста Харкова.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1