Провадження №1-кп/337/386/2026
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 13.04.2026 за № 0000332, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню-спеціальну освіту, працюючої ізолювальником жил кабелю ПАТ «Запорізький кабельний завод», не заміжньої, яка малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2026 приблизно о 09:03 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд.9, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгівельної полиці майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А23», в корпусі персикового кольору, вартістю 4050 грн, із встановленою сім-картою оператору мобільного зв`язку «Vodafone» з абонентським номером: НОМЕР_1 , в чохлі зеленого кольору типу книжка, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Після цього ОСОБА_4 зникла з місця вчинення злочину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

25.05.2026 до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 20.04.2026 між прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і сторони погоджуються на призначення їй покарання за даною статтею у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням її від відбування цього покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, який визначить суд. При цьому, сторони ознайомлені з наслідками укладання та затвердження даної угоди, розуміють їх, ознайомлені з наслідками невиконання угоди про визнання винуватості та розуміють їх.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 просять затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона цілком усвідомлює характер вчиненого кримінального правопорушення, характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, повністю визнає свою провину, щиро кається в скоєному, відшкодувала потерпілій спричинену матеріальну шкоду. Вона добровільно, без примусу та тиску погодилася на укладання угоди про визнання винуватості та розуміє, яке покарання їй може бути призначено, умови звільнення від покарання з випробуванням, наслідки невиконання вироку суду, а також наслідки затвердження угоди у вигляді обмеження здійснення нею певних процесуальних прав та права на апеляційне оскарження.

Потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву, якою підтвердила свою згоду на укладання між прокурором та ОСОБА_4 вказаної угоди, не заперечує проти цього. Також подала заяву, в якій просить проводити розгляд кримінального провадження у її відсутність

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд встановив, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При цьому, вину у вчиненні цього кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнала повністю, щиро кається в скоєному.

Суд враховує, що згідно з ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином, тому укладання угоди про визнання винуватості між прокурором зі згоди потерпілої та обвинуваченою узгоджується з положеннями ч.2, 4 ст.469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам ст.472 вказаного Кодексу, в тому числі, стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачена та її захисник цілком розуміють права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що прокурор цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано свідомо, добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди відповідають вимогам закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає те, що вона щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 , вона працевлаштована, позитивно характеризується за місцем роботи, не заміжня, на утриманні дітей не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

За вказаних обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, ухваливши вирок на підставі угоди з призначенням обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

При цьому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпеки вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченої суд вважає необхідним визначити тривалість іспитового строку в мінімальному розмірі, та покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не застосовувався.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, накладений ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2026 на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А23» imei - НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 в корпусі персикового кольору, та він підлягає скасуванню.

Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в матеріалах даного кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 370, 374, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.04.2026 між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75, 76 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку - 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2026 на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А23» imei - НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 в корпусі персикового кольору, що належить ОСОБА_6 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А23» imei - НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 ; коробку з-під мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А23» imei - НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 в корпусі персикового кольору та фіскальний чек від 20.03.2023 до мобільного телефону, які передані на відповідальне зберігання потерпілій - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ; флеш-носій Micro-SD з відеозаписом з камер відеоспостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до ч.4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1