У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001647 від 25.08.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2026 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001647 від 25.08.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 24 серпня 2025 року, близько 19 години 30 хвилини, ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «S320CDI» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Ужгород по вулиці Карпатської України, зі сторони вулиці Коритнянська у напрямку села Барвінок, біля будинку №261, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п. 14.2 (в) «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, перед початком обгону, не переконавшись у тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, всупереч вимогам дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», виїхав на зустрічну смугу руху, створивши небезпеку для руху водія автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» синього кольору державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку та була позбавлена технічної можливості запобігти зіткненню. В результаті чого, водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «S320CDI» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 передньою частиною кузова керованого ним автомобіля допустив зіткнення із передньою частиною кузова автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» синього кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , де в той час, на задньому лівому пасажирському сидінні знаходилася малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Зазначає, що згідно проведеного судово-медичного дослідження ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафізу правої стегнової кістки із зміщенням відламків. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, можливе їх виникнення у салоні легкового автомобіля, у пасажира заднього сидіння та вкладаються в час скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21-го дня і за цією ознакою згідно п.2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

27 березня 2026 року слідчим слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний ОСОБА_4 , оскільки йому 61 рік, може легально покинути територію України та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що тим самим, унеможливлює проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні. Слід враховувати, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в області, яка межує з чотирьома країнами, що у свою чергу, створює реальні підстави вважати, що ОСОБА_4 має можливість та намір покинути територію України та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. На думку сторони обвинувачення це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі анкетні дані та ймовірне місце проживання потерпілої, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого від даного кримінального провадження.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на разі досудове розслідування триває та підозрюваний ОСОБА_4 не був позбавлений судом спеціального права на керування транспортним засобом, а отже може продовжити вчиняти й інші кримінальні правопорушення аналогічного характеру.

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі слідства в достатній мірі достатні для обрання запобіжного заходу та обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі наведеного прокурор просить слідчого суддю, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засідання зазначив що ризики є не обґрунтованими та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши прокурора та підозрюваного, дослідивши докази додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

27 березня 2026 року слідчим слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 24.08.2026 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.08.2025, висновком експерта № 350 від 18.10.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.10.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.11.2025 року, висновком експерта від 24.09.2025 року, висновком експерта від 21.10.2025 року, висновком експерта від 15.10.2025 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 17.03.2026 року, висновком експерта від 20.03.2026 року, висновком щодо результатів медичного огляду від 24.08.2025 року.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому 61 рік, а відтак може вільно покинути територію України та переховуватись від органу досудового розслідування, що тим самим, унеможливлює проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні. Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в області, яка межує з чотирма країнами, що у свою чергу, створює реальні підстави вважати, що ОСОБА_4 має можливість та намір покинути територію України та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, приймаючи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Ризик підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі анкетні дані та ймовірне місце проживання потерпілої, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість вливати на потерпілу, що доводить наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КП України.

Щодо ризику передбаченого п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то клопотання сторони обвинувачення не містить жодного документального обґрунтування таких та відомостей про імовірні спроби/дії підозрюваного допустити поза процесуальну поведінку.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосування якого ініціює слідчий відносно підозрюваного, є найбільш м`яким із запобіжних заходів.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Суд приймає до уваги те, що наявна обґрунтована підозра про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, разом з тим підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Димитров, Донецької області, одружений, з середньою освітою, тимчасово не працюючий, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, відтак для убезпечення ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, достатньо буде застосувати до підозрюваного найм`якіший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 27 травня 2026 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Слід також зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк до 27 травня 2026 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 184-187, 193-196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 27 травня 2026 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк до 27 травня 2026 року включно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або слідчого судді за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого Слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1