Справа № 279/2303/17
У Х В А Л А

іменем України

26 березня 2026 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені по кримінальному провадженню № 0000420 від 15.03.2017 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.296 ч.4, 342 ч.2 КК України, ОСОБА_5 за ст.296 ч.2, 342 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.296 ч.4, 342 ч.2 КК України, ОСОБА_5 за ст.296 ч.2, 342 ч.2 КК України.

Згідно обвинувального акту, 15.03.2017 близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи групою осіб, перебуваючи на території парку відпочинку ім. Шевченка, біля будинку №24-а розташованого по вулиці Героїв Небесної Сотні в м. Коростені з хуліганських спонукань почали чіплятись до невстановленого слідством перехожого чоловічої статі похилого віку, а саме, втрьох наблизились до нього та почали ображати нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_9 наніс вказаному чоловіку один удар кулаком руки в область грудної клітини та в той час, коли останній дістав мобільний телефон та намагався зателефонувати, ОСОБА_9 продовжуючи свої неправомірні дії, ударом ноги по руці перехожого, вибив мобільний телефон з його рук. В той момент, коли вказаний перехожий намагався підняти із землі свій телефон, ОСОБА_9 відштовхнув його, заважаючи підняти телефон та ударом ноги вибив з рук перехожого сумку з продуктами харчування, які впали на землю. В цей час, повз безпосереднє місце події проходили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , увагу яких привернули неправомірні дії з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , через що останні зупинились та попросили припинити чинити зазначені вище неправомірні дії. Незважаючи на це, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, продовжили чинити хуліганські дії відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_10 спереду та намагався вдарити його кулаком руки в обличчя, але останній захищаючись ухилився від його удару та відштовхнув ОСОБА_9 від себе. В цей час ОСОБА_5 наблизився до потерпілого ОСОБА_10 іззаду, схопив його за одяг та намагався збити його з ніг, поваливши на землю, але ОСОБА_10 почав чинити йому опір та втримався на ногах. В цей же час, на цьому ж місці, ОСОБА_4 наблизився до потерпілого ОСОБА_11 спереду та наніс йому удар кулаком руки в обличчя, після чого продовжуючи свої дії, почав наносити потерпілому ОСОБА_11 численні удари ногами по тулубу. Потерпілий ОСОБА_11 захищаючись, в момент нанесення одного з ударів, схопив ОСОБА_4 за ногу якою він наносив удар, від чого ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав на землю. Після цього ОСОБА_4 підвівся на ноги та з барсетки, яка на той час була у нього при собі, дістав предмет схожий на вогнепальну зброю, а саме на пістолет та висловлюючи погрози фізичною розправою направив його в бік потерпілого ОСОБА_11 .. Після цього ОСОБА_11 , який сприйняв дії ОСОБА_4 як реальну небезпеку для свого життя, почав втікати від нього в напрямку залізничного вокзалу. В цей момент ОСОБА_4 переслідував потерпілого ОСОБА_11 , а саме біг за ним, і в процесі переслідування останнього, здійснив із вищевказаного предмету постріл в напрямку потерпілого ОСОБА_11 , але не влучив в нього і повернувся до місця, де залишились інші його спільники.

Оскільки, хуліганські дії привернули увагу інших громадян, що в той час перебували на території парку відпочинку поблизу місця події, вони почали наближатися до місця, де ОСОБА_8 та ОСОБА_5 чинили неправомірні дії відносно потерпілого ОСОБА_10 , з метою захистити останнього та зашкодити подальшим хуліганським діям. У свою чергу ОСОБА_4 почав висловлювати погрози фізичною розправою відносно вказаних осіб та направив у їх бік предмет схожий на вогнепальну зброю та здійснив з нього постріл в землю в напрямку ніг осіб, що наближались. Очевидці правопорушення сприйняли дії ОСОБА_4 як реальну небезпеку для свого життя, тому почали втікати від місця події в напрямку адміністративного приміщення Коростенської дистанції електропостачання, розташованого за адресою: м. Коростень, вул. Героїв Небесної Сотні, №24-а.. В цей же час, ОСОБА_8 піднімав із землі тротуарну плитку, якою жбурляв у напрямку громадян, що від них втікали, а ОСОБА_5 схопив господарську лопату, яку підібрав поряд із місцем події та, розмахуючи нею, переслідував громадян до приміщення Коростенської дистанції електропостачання, висловлюючись в бік громадян нецензурною лайкою та після того як потерпілі і очевидці події забігли до будинку АДРЕСА_1 , покинули місце події. Внаслідок вищезазначених групових хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 заподіяли потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій лобній ділянці, синця в середній частині спинки носа з переходом на його праве крило, які відповідно до висновку експерта №48 від 14.04.2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб - хуліганство.

Того ж дня, 15.03.2017, близько 10 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи групою осіб, перебуваючи на території парку відпочинку ім. Шевченка, біля будинку №24 по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Коростені, не виконавши законних вимог працівників правоохоронного органу, які прибули за повідомленнями громадян про вчинення зазначених вище хуліганських дій, вчинили їм опір, а саме: старшому оперуповноваженому СКП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області, капітану поліції ОСОБА_12 , поліцейському ГРІШ № 4 Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_13 , висловлюючись на їх адресу нецензурною лайкою, хапаючи руками за форменний одяг, відштовхуючи працівників поліції, чим вчинили вказаним особам опір під час виконання ними своїх службових обов`язків.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.342 КК України, які виразились в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

В ході судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296, ч.2 ст.342 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.342 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, пояснив, що наслідки закриття кримінального провадження із зазначених мотивів йому зрозумілі.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечили проти клопотання.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши клопотання, приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули визначені даною нормою строки.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Тобто, підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють їх перебіг.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у даному провадженні обвинувачується у вчиненні 15.03.2017 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.342 КК України, (нетяжкий злочин, строк давності притягнення до відповідальності за які, відповідно до положень ст.49 КК України, становить п`ять років).

Такі обставини, як зупинення, переривання строку давності, в провадженні не встановлені.

Враховуючи, що з часу вчинення ОСОБА_5 - 15.03.2017 року кримінальних правопорушень минуло понад дев`ять років, клопотання підлягає задоволенню. Наслідки закриття провадження ОСОБА_5 роз`яснені, йому зрозумілі, надана згода є усвідомленою, добровільною та невимушеною, не порушує його прав та інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України та кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Підстави та наслідки закриття провадження в справі роз`яснені та зрозумілі.

Частиною 2 ст.288 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому, положення ст.49 КК України та ст.285 КПК України зобов`язують суд, за наявності відповідних підстав та згоди обвинуваченого, звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Під час вирішення питання застосування положень ст.49 КК України вирішальною є позиція саме обвинуваченого, а не потерпілого.

Суд не встановлює факт вчинення обвинуваченим злочину, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.02.2019, провадження №51-785ск19.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 12.09.2022 року справа № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави. Відтак процесуальні витрати за проведення експертиз в даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.12,44,49 КК України ст.284 ч.2 п.1 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.342 КК України, на підставі ст.49 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000420 від 15.03.2017 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.296, ч.2 ст.342 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Судовий розгляд, кримінального провадження №0000420 від 15.03.2017 в частиніобвинувачення ОСОБА_4 за ст.296 ч.4, 342 ч.2 КК України, продовжити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1