СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/484/26
Провадження № 1-кс/306/103/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000069 від 10 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000069 від 10.03.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. З матеріалів клопотання слдічим суддею встановлено, що 09 березня 2026 року близько 17:30 години водій автобуса ФОП «ФУРМАНБУС» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz» моделі «Vario 0815 D», д.н.з, НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М06 сполученням «Київ - Чоп», на ділянці 732 км. + 900 м. не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 (працівник ТОВ Електробуд), який зі слів водія транспортного засобу вийшов на проїзну частину з правого узбіччя, відносно руху водія, внаслідок чого, ОСОБА_5 швидкою медичною допомогою було госпіталізовано до КНП «Свалявська міська лікарня», з діагнозом двокісточковий перелом правого гомілкового суглобу (Алкофор 0,164 проміле).

10 березня 2026 року відомості слідчим відділом ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обгрунтування доводів клопотання прокурор посилається на те, що 09.03.2026 року у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на ділянці дороги М06 сполученням «Київ - Чоп», на ділянці 732 км. + 900 м. виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes Benz» моделі «Vario 0815 D», д.н.з, НОМЕР_1 (поміщено на територію ТОВ "Стаєр Ком" за адресою: м.Свалява, вул.Першотравнева, буд.137/1, Мукачівського району, Закарпатської області та передано на відповідальне зберігання директору ТОВ "Стаєр Ком" ОСОБА_6 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 до вказаного транспортного засобу (поміщено до паперового конверту). В клопотанні прокурор вказує, що майно (вказане у клопотанні) постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 10.03.2026 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000069 за ч.1 ст.286 КК України. Вимоги прокурор мотивує тим, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідним накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Просить клопотання задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні для проведення необхідних експертиз.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор; ст. 36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, наділений повноваженнями, передбаченими КПК України при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися.

Прокурор подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, просив таке задовольнити. (а.с.29).

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 172 КПК України неприбуття учасників судового провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази у їх сукупності, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без участі учасників судового провадження та доходить такого висновку.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст.26 КПК України - слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду; ч.5 ст.132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Постановою старшого слідчого слідчого відділу ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 10 березня 2026 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження -транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vario 0815 D», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ТОВ «ФУРМАНБУС» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 до транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Vario 0815 D», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062 від 10 березня 2026 року за ч.1 ст.286 КК України.

За правилами ст. 84, 85 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна у кримінальному провадженні №0000069 за ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Положення ч. 4 ст. 173 КПК України визначають обов`язок суду застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб; ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину; ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя встановив, що прокурором у клопотанні обґрунтовано необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні), яке з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.286 КК України При цьому слідчим суддею враховано, що арешт майна застосовується з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та унеможливлення його відчуження, пошкодження, використання чи перетворення під час досудового розслідування.

Враховуючи, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні) проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо досудового розслідування, приймаючи до уваги правову підставу для арешту тимчасово вилученого майна, наслідки арешту, можливість використання таких речових доказів як доказів у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.286 КК України, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту; ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000069 - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» моделі «Vario 0815 D», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ТОВ «ФУРМАНБУС» (директором якого є ОСОБА_7 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 до транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «Vario 0815 D», д.н.з. НОМЕР_1 із забороною розпоряджання та відчуження тимчасово вилученим майном до закінчення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000069 від 10.03.2026 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1