Провадження №1-кп/490/1731/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пересадівка Миколаївського (раніше Вітовського) району Миколаївської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді інспектора відділення, у званні майстер сержанта, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Центрального районного суду м. Миколаєва знаходяться кримінальне провадження, внесене 14.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у тому, що 13 травня 2022 року, близько о 10.20 год., у світлий (денний) час доби, у ясну погоду, за відсутності опадів, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався сухій, асфальтобетонній проїзній частині просп. Центрального, яка має по три смуги руху у одному напрямку, які поділені між собою дорожньою розміткою 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями, від вул. Інженерної, до вул. 1 Слобідської у м. Миколаєві.

Рухаючись у обраному напрямку, у правій смузі просп. Центрального, водій ОСОБА_4 наближався до регульованого пішохідного переходу, що розташовується перед перехрестям вул. Садової з просп. Центральним.

У той же час, у межах вищевказаного пішохідного переходу, перетинав проїзну частину просп. Центрального, зліва направо відносно руху автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи свій рух, ОСОБА_4 усвідомлюючи обов?язок беззастережно виконувати вимоги ПДР, та маючи можливість їх виконати, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б». 12.3 Правил дорожнього руху, а саме, будучи зобов?язаним знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, розуміючи, що його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю громадян, завдавати матеріальних збитків, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, не вжив заходи для зменшення швидкості аж до повної зупинки у момент виявлення пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого допустив наїзд на останнього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці на межі середньої та латеральної третей зі зміщенням, перелом кісток носа, садна на обличчі, перелому першого ребра, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3 ПДР, які знаходяться у прямому причинному зв?язку з наслідками, що настали.

02.03.2026 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. В обґрунтування свого клопотання адвокат зазначив, що ОСОБА_4 , інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, подія вчинення якого мала місце 13 травня 2022 року. Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке інкриміновано ОСОБА_4 , є нетяжким злочином, не відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України, проти миру й безпеки людства та катування. Перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, у вказаному кримінальному проваджені не зупинявся і не переривався. А за такого строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув 13 травня 2025 року. З огляду на це просив ОСОБА_4 , на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Процесуальні витрати загальною сумою 9 673 грн.50 коп. на проведення експертиз віднести на рахунок держави.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, просив його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Потерпілий ОСОБА_6 вказав, що клопотання підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено останньому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити особу від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру, сторона обвинувачення може в подальшому звернутися із позовом про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_4 у судовому засіданні надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, пояснивши, що йому відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та про наслідки такого звільнення, просить закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке було вчинене 13.05.2022 року. Дії обвинуваченого кваліфіковані, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Зазначений висновок про застосування вищевказаної норми права міститься у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року справа № 345/2618/16-к. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі за №200/4664/14-к.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом зокрема і у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності про що суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Так, ст. 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

При цьому матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України), а процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. Так, у постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 02.07.2019 року справа за №515/331/17 зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи, ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності. Крім того, ВП Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року справа за №598/1781/17 наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Тобто суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В даному випадку судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце 13.05.2022 року, що в свою чергу дає підстави вважати, цю дату початком перебігу строку давності.

Обвинувальний акт був затверджений прокурором 29.12.2025 року та в цей же день поданий до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до ст. 12 КК України - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжкого злочину. З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні на час розгляду клопотання захисника обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Така відмова може призвести до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Отже, з`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст. 49 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 12.09.2022 року справа за №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави. Відтак процесуальні витрати за проведення експертизи в загальному розмірі 9673,52 грн. в цій справі слід віднести на рахунок держави.

Відповідно до Постанови про визнання матеріальних об`єктів речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15.05.2022 року, визнано та приєднано як речовий доказ по кримінальному провадженню №00619 транспортний засіб: Автомобіль Volkswaqen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 .

Згідно зберігальної розписки від 26.07.2022 року, ОСОБА_4 отримав від слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Миколаївській області автомобіль Volkswaqen Transporter р/н НОМЕР_1 , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди 13.05 2002 року в м. Миколаєві на перетині пр-т. Центральний та віл. Садової, у тому стані в якому він перебував після ДТП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.49 КК України, ст. ст. 100, 284, 285-288, 372, 376КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 14.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів в загальному розмірі 9673,52 грн. /дев`ять тисяч шістсот сімдесят три гривні п`ятдесят дві копійки/ віднести на рахунок держави.

Речовий доказ Автомобіль Volkswaqen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , який переданий ОСОБА_4 - залишити останньому за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1