Житомирський апеляційний суд
Справа №285/7942/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/378/26
Категорія ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2026 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , не судимого

В

- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

- за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_6 у запобіжний захід до вступу вироку в законну силу - тримання під вартою строком на 60 діб, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

ОСОБА_6 затримати та взяти під варту.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з часу затримання.

Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 09 січня 2026 року в порядку ст.539 КПК України, суд відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за ч. 2 ст. 125 КК України більш суворим покаранням за ст. 126-1 КК України обраним вироком Звягельського міськрайонного суду від 05.01.2026 р. остаточно призначено ОСОБА_6 покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та у апеляційній скарзі не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, починаючи з 2023 року, ОСОБА_6 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, не бажаючи піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та ОСОБА_9 , на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, грубо ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, вирішив умисно систематично вчиняти щодо останньої, психологічне насильство шляхом висловлення на її адресу словесних образ, погроз, приниження та залякування.

Так, 08 січня 2023 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_6 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 безпідставно створив конфлікт, який супроводжувався висловлюванням образ та погроз на адресу останньої.

Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої умисні систематичні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 14 січня 2023 року близько 10 год. ОСОБА_6 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою повторно створив конфлікт, який супроводжувався висловлюванням образ словами нецензурної лексики та погроз на адресу останньої.

Окрім того, 06 липня 2023 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою повторно створив конфлікт, який супроводжувався висловлюванням образ словами нецензурної лексики та погроз на адресу останньої.

Окрім того, 23 листопада 2023 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будинку за вищевказаною адресою повторно створив конфлікт, який супроводжувався висловлюванням образ словами нецензурної лексики та погроз на адресу останньої.

Зазначеними діяннями ОСОБА_10 вчинив відносно потерпілої психологічне насильство. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_9 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що б викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

За вищевказаними фактами вчинення насильства в сім`ї відносно ОСОБА_6 неодноразово були складені протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду яких в суді вказану особу 21 лютого 2023 року, 30 січня 2023 року, 04 серпня 2023 року, 29 листопада 2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, працівниками уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України в порядку ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 08 січня 2023 року, 14 січня 2023 року, 06 липня 2023 року, 23 листопада 2023 року виносилися термінові заборонні приписи відносно нього як кривдника за результатами реагування на факти вчиненого ним домашнього насильства та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства. Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та грубо ігноруючи норми законів, якими врегульовані сімейні відносини, а також закріплено обов`язок не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, продовжив свою злочинну діяльність, що виразилося у вчиненні ним домашнього насильства за таких обставин.

Так, 01 грудня 2023 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , безпідставно створив конфлікт, який супроводжувався висловленням погроз фізичною розправою та нецензурної лексики на адресу ОСОБА_9 , а також вимаганням грошових коштів, чим вчинив відносно останньої психологічне насильство. Зазначеними діяннями ОСОБА_6 вчинив відносно потерпілої психологічне насильство. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_9 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження, залякування, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

За викладених обставин ОСОБА_6 , з порушенням вимог ст. ст. 28, 68 Конституції України, ст. ст. 288, 289 та 297 Цивільного кодексу України, 08 січня 2023 року, 14 січня 2023 року, 06 липня 2023 року, 23 листопада 2023 року, 01 грудня 2023 року маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, грубо ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , систематично вчиняв психологічне насильство щодо останньої, що виразилося у висловлюванні на її адресу словесних образ, нецензурної лексики, погроз, вимаганні грошових коштів, приниженні та залякуванні потерплої, що призвело до психологічних страждань із погіршенням якості життя потерпілої особи.

01.06.2024 приблизно о 16:00 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) у приміщені кухні будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та його матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого ОСОБА_6 маючи намір на спричинення легких тілесних ушкоджень останній та самоствердитись за рахунок своєї матері, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив руками ОСОБА_9 за праву руку та застосовуючи фізичну силу повалив її на підлогу, внаслідок чого ОСОБА_9 впала на правий бік. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 нахилився біля лежачої на правому боці на підлозі ОСОБА_9 , та наніс їй не менше 5-ти ударів своєю правою долонею по лівій сідниці. Окрім того, ОСОБА_6 не припиняючи свої умисні кримінально протиправні дії, наніс лежачій на підлозі ОСОБА_9 не менше 10-ти ударів кулаком правої та лівої руки по різним частинам тулубу та голови останньої.

У результаті протиправних дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, а саме: струс головного мозку, садно на слизовій оболонці нижньої губи справа, синець навколо очей, на носі, лобі, виличних ділянках, правій щоці, садно на фоні синця на лобі дещо зліва на рівні внутрішнього кінця лівої брови, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім того, в ході протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця на задньо-боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні нижнього краю лопатки з переходом в підлопаткову ділянку зліва, на задньо-боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні нижніх ребер, на боковій поверхні грудної клітини справа на рівні 5-6 ребер, в підлопатковій ділянці справа, на лівій сідниці, на внутрішній поверхні правого плеча у середній частині, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній частині, на задній поверхні лівого плеча у верхній частині та у середній частині, на внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній частині, які належать до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 разом зі матір`ю ОСОБА_9 проживали однією сім`єю у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільний побут та мали взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. З Сімейного кодексу України вважалися сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п.5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Однак, не дивлячись на це, ОСОБА_6 у порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно на протязі тривалого проміжку часу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_6 21 лютого 2024 року о 14 год. 40 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_9 , а саме: висловлював в її адресу слова образ та погроз, намагався вчинити бійку, сокирою пошкодив двері, чим була завдана їй психологічна шкода. За вказані протиправні дії постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП України, та призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, 21.05.2024 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_11 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою, висловлював слова образ, виганяв з будинку та забирав речі, чим могла бути завдана їй психологічна шкода, вчинивши зазначені дії повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 173-2 КУпАП. За вказані протиправні дії постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП України, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень. Зазначеними діяннями ОСОБА_6 вчинив відносно потерпілої психологічне насильство. Внаслідок таких дій збоку ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_9 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань через його словесні образи, погрози, приниження, залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

За вищевказаними фактами вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_6 неодноразово були складені протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.І ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду яких в суді вказану особу 10 червня 2024 року, 04 березня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності. Окрім того, працівниками уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України в порядку ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 21 травня 2024 року та 19 вересня 2024 року виносилися термінові заборонні приписи відносно нього як кривдника за результатами реагування на факти вчиненого ним домашнього насильства та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства. Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та грубо ігноруючи норми законів, якими 6 закріплено обов`язок не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, продовжив свою злочинну діяльність, що виразилося у вчиненні ним домашнього насильства за таких обставин.

Так, 19 вересня 2024 року близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження його честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння, безпідставно створив конфлікт, який супроводжувався словесними образами, висловлюванням погроз та нецензурної лексики на адресу ОСОБА_9 , чим вчинив відносно останньої психологічне насильство. За викладених обставин ОСОБА_6 , порушуючи вимоги ст. ст. 28, 68 Конституції України, ст. ст. 288, 289 та 297 Цивільного кодексу України, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності та відносно якого неодноразово виносились термінові заборонні приписи, 21 лютого 2024 року, 21 травня 2024 року, 19 вересня 2024 року маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_9 , з якою перебував у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння продовжив систематично вчиняти психологічне насильство відносно останньої, що виразилося у висловлюванні на її адресу словесних образ, нецензурної лексики, погроз, приниженні та залякуванні потерпілої, що призвело до психологічних страждань зі погіршенням якості життя та здоров`я потерпілої

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного судом покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України 2 роки обмеження волі, за ст.126-1 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 р. позбавлення волі.

Стверджує, що суд всупереч вимогам ст.70 КК України не призначив покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який не мав заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 та ст.126-1 КК України.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони заслуговують на увагу з таких підстав.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області надійшло три обвинувальні акти по обвинуваченню ОСОБА_6 №0001332 за ст.126-1 КК України, №0000192 за ч.2 ст.125, №0000932 за ст.126-1 КК України.

Ухвалою від 14.05.2025 року кримінальні провадження були об`єднані в одне та ухвалою від 25 червня 2025 року було призначено до розгляду кримінальні провадження №0001332, №0000192, №0000932.

У вироку зазначено, що в судовому засідання розглядались кримінальні провадження №0001332, №0000192, №0000932.

Вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що сторона обвинувачення не заперечує правильність призначення покарання за ч. 2 ст. 125 КК України та ст. 126-1 КК України.

Однак, всупереч вимогам ч.1 ст.70 КК України суд не призначив остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, а намагався це виправити, в порядку ст.539 КПК України, хоча оскаржуваний вирок ще не набрав законної сили.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку суду першої інстанції, оскільки в даному випадку не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, прокурор просить застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначений ч.1 ст. 70 КК України, натомість у вироку, фактично, суд призначив до відбування ОСОБА_6 два окремих види покарання обмеження та позбавлення волі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а зокрема не застосування закону, який підлягав застосуванню, а саме положень ч. 1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції від 09 січня 2025 р., постановлена за правилами ст.539, 537 КПК України, якою суд визначив остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, підлягає скасуванню, оскільки постановлена судом з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без клопотання (подання) учасника кримінального провадження, інших осіб встановлених законом, в період, коли вирок не набрав законної сили, а не під час його виконання, як передбачать вказані норми закону і в разі залишення її в силі може перешкоджатиме виконанню вироку суду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 418 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2026 року щодо ОСОБА_6 змінити.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Ухвалу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 09 січня 2026 року постановлену в порядку виконання вироку скасувати.

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: