Справа № 750/894/26 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/76/26
Категорія - арешт майна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2026 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 , погоджене прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 , задоволено та накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно і речові докази, а саме: вилучені 20.01.2026 в ході обшуку «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 наступні речі і документи, в тому числі автомобіль «Skodav Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ) та перебуває у користуванні і володінні ОСОБА_11 ( АДРЕСА_1 ). Слідчому забезпечити зберігання арештованого майна.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що майно, яке вилучене в ході обшуку, є речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, накладення арешту з правообмеженнями у вигляді заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак і слідів, і доказів кримінального правопорушення, забезпечить можливість в подальшому використання речових доказів для призначення та проведення ряду судових експертиз.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль «Skodav Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні і володінні ОСОБА_11 та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити у частині накладення арешту на автомобіль «Skodav Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зобов`язати слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_8 , як володільцю даний транспортний засіб.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що даний транспортний засіб не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки не використовувався для сприяння отриманню неправомірної вигоди, навпаки, це лише простір, у межах якого, сторони мали розмову, що стала предметом досудового розслідування. Даний транспортний засіб не містить даних про фіксацію розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , сліди відбитків пальців, що могли залишиться на такому транспортному засіб не є предметом доказування у справах, за ст. 386 КК України. У матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали розумні підстави та підозри вважати, що даний транспортний засіб був набутий кримінально протиправним шляхом або був об`єктом кримінально протиправних дій. Позбавлення права користування ОСОБА_8 є грубим втручанням у її право власності, оскільки безпосередньо вона інкримінованих правопорушень не вчиняла, автомобіль не був знаряддям вчинення такого правопорушення, обмеження права користування є неспівмірним із особою, яка є власником майна та інкримінованими ОСОБА_11 правопорушеннями. Накладення арешту на майно з метою конфіскації як виду покарання може застосовуватися тільки до майна особи, яка є стороною кримінального провадження. В той час, як власник майна не має жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого вирішується клопотання про накладення арешту, до цього майна не може бути застосована конфіскація і, відповідно, на нього не може бути накладений арешт з метою забезпечення покарання (конфіскації) винної особи.

Заслухавши представника власника майна ОСОБА_7 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити із викладених підстав; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 12.01.2026, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2026 у рамках цього кримінального провадження задоволено клопотання

слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_9 та накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно і речові докази, в тому числі автомобіль «Skodav Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні і володінні ОСОБА_11

20.01.2026 на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова проведено обшук автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 та вилучено сам автомобіль.

Постановою слідчого від 22.01.2026 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Висновок слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль відповідає вимогам ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, які регулюють правові питання про порядок і підстави накладення арешту на майно у кримінальному провадженні обґрунтований.

Цей висновок ґрунтується на даних досудового розслідування про те, що арештований автомобіль в цьому провадженні є речовим доказом, тому через заборону у законі вказаний автомобіль з метою безперешкодного проведення досудового розслідування не може використовуватись як транспортний засіб, він не може бути відчужений, ним не можна розпоряджатися.

Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання прокурора правильно установлено те, що зазначений транспортний засіб є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому може бути використаний як доказ вчинення кримінального правопорушення і відповідає критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України.

Отже, доводи апелянта з приводу того, що власник майна не має жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого вирішується клопотання про накладення арешту, до цього майна не може бути застосована конфіскація і, відповідно, на нього не може бути накладений арешт з метою забезпечення покарання винної особи є безпідставними.

У зв`язку з наведеними мотивами доводи апелянта в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого та передачі автомобіля власнику, слід відхилити.

Разом з тим, згідно зі ст. 174 КПК України зацікавлені особи мають право в процесі досудового розслідування при наявності правових підстав подавати клопотання до слідчого судді про скасування накладеного на автомобіль арешту.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2026 року про накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно і речові докази, в тому числі автомобіль «Skodav Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні і володінні ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4