ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

в ході проведення підготовчого судового засідання у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 надійшов до Фастівського міськрайонного суду Київської області 20 лютого 2026 року.

Ухвалою від 20 лютого 2026 року було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. 314, 315 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, потерпілий, обвинувачений, його захисник, висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта з таких підстав.

Так, кримінальне провадження підсудне Фастівському міськрайонному суду Київської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення, не вбачається. Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того, прокурор звернувся з клопотанням про продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якого спливає 27 лютого 2026 року, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбаченим пп. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про наступне.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2026 відносно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 27 лютого 2026 року включно, а саме було встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_5 наслідків може спонукати його змінити місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини вчиненого. З урахуванням того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 наразі перебуває на стадії підготовчого судового засідання, суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків, які безпосередньо судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази у вигідному для нього аспекті є реальним.

Надаючи оцінку ступеню наявного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , на даний час не має постійного місця роботи, тобто джерело його доходів не відоме, а тому перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, останній матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Тому судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Обґрунтовуючи необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшились, що в повній мірі виправдовує тримання особи під вартою.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Так, вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого суд враховує суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого обвинувачуються останній, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: можливість переховування від суду, зважаючи на тяжкість покарання; незаконний вплив на свідків, потерпілого та його законного представника.; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оскільки судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176, 177,178,183, 186, 193, 194,199, 314-315,370-372 КПК, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001360 відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 02 березня 2026 року об 14 год. 00 хв.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника, потерпілого, яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 квітня 2026 включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7