Справа № 686/7338/26
Провадження № 1-кс/686/2870/26
УХВАЛА

16 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янця-Подільського Хмельницької області, громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

у кримінальному провадженні № 0000104,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах - криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено з процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши пояснення прокурора, який клопотання підтримав та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які не заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим управлінням Головного управління Національної в Хмельницькій області за процесуального керівництва Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000104 від 20.02.2026 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, введеного в Україні 24 лютого 2022 року відповідно до Указ Президента України №64/2022, затвердженого Верховною Радою України та неодноразово продовженого у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також вимог Постанова Кабінету Міністрів України №57, достовірно знаючи про встановлені обмеження щодо виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років на період дії воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, організував протиправну діяльність, спрямовану на отримання грошових коштів від громадян України чоловічої статі за сприяння у незаконному перетині державного кордону України.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюються в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, - споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

У відповідності до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особи чоловічої статі віком від 18 до 60 років, можуть виїздити за межі України при пред`явлені серед іншого такого документу як довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (форма первинної облікової документації № 157-1/о) або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, довідки військово-лікарської комісії про непридатність.

Разом із тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Крім того, відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, створив та забезпечував функціонування протиправної схеми з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, яка полягала транспортуванні груп військовозобов`язаних осіб призовного віку до державного кордону України, з подальшим незаконним їх переправленням через кордон України так званим «зеленим коридором».

Так, 04 березня 2026 року ОСОБА_5 , використовуючи засоби мобільного зв`язку та діючи з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України за грошову винагороду у сумі 3 000 доларів США, на що останній погодився.

У подальшому, під час неодноразових телефонних розмов, ОСОБА_5 інформував ОСОБА_7 про спосіб переправлення через державний кордон, зокрема про те, що останнього буде перевезено з м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області до Чернівецької області з подальшим незаконним перетинанням державного кордону України так званим «зеленим коридором» у напрямку Республіки Молдова.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 04 березня 2026 року близько 14 год. 34 хв. ОСОБА_5 у телефонній розмові з ОСОБА_7 повідомив, що з метою уникнення його затримання під час мобілізації як військовозобов`язаного, а також для безперешкодного проходження блокпостів, необхідно виготовити довідку про перебування ОСОБА_7 на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Для цього він висловив вимогу надіслати особисті дані - прізвище, ім`я, по батькові та дату народження.

Виконуючи вказівки ОСОБА_5 , того ж дня, о близько 15 год. 01 хв., ОСОБА_7 за допомогою месенджера «WhatsApp» надіслав йому свої персональні дані.

Після цього, 04 березня 2026 року близько 16 год. 15 хв., ОСОБА_5 із використанням мобільного номера НОМЕР_2 через месенджер «WhatsApp» надіслав ОСОБА_7 номер банківського рахунку НОМЕР_3 , на який останній мав перерахувати 1 000 доларів США у якості завдатку, що станом на вказану дату в перерахунку у національну валюту згідно курсу НБУ становить 43 454 грн 80 коп.

У той же день близько 17 год. 45 хв. ОСОБА_7 здійснив переказ грошових коштів у сумі 43 000 грн на номер карткового рахунку НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 .

Після отримання коштів, близько 21 год. 49 хв., ОСОБА_5 через месенджер «WhatsApp» надіслав ОСОБА_7 фотозображення довідки № 5871 від 29 грудня 2025 року про перебування останнього на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Діючи відповідно до протиправних інструкцій ОСОБА_5 , 14 березня 2026 року ОСОБА_7 прибув до м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області з метою подальшого незаконного перевезення до Чернівецької області для переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова.

14.03.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України .

14.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення Управлінням Служби безпеки України у хмельницькі області;

- протоколом огляду мобільного телефону свідка;

- протоколом допиту в якості свідка;

- іншими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ч. 2 ст. 178 КПК України враховується при обрані запобіжного заходу, є усі підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності має можливість контактувати (спілкуватись) з свідками кримінального провадження, а також можливо з іншими особами, яких він залучив до протиправної діяльності, зокрема необхідним є врахування ризику здійснення тиску зі сторони підозрюваного на вказаних осіб, чи на заявника у кримінальному провадженні, з метою надання ними показів, які б сприяли уникненню останнім кримінальної відповідальності. Окрім того, на даний час не встановлено усіх осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваній, яка обізнана про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

- ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою буде мати можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення. Хоча органом досудового розслідування на даний час виконано велика кількість слідчих (розшукових) дій, завдяки яким ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, на даний час по кримінальному провадженню не допитано всіх свідків, показання яких мають суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та не вилучено усіх документів, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використанні як доказ в суді.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності притягувався, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) - 151 400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 13 травня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 13 травня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя