Справа № 446/893/24 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 21-з/811/8/26 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяви адвоката ОСОБА_5 представника потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу,-

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

встановила:

адвокатом ОСОБА_5 представником потерпілої ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_7 представником потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подано заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Адвокат ОСОБА_5 представник потерпілої ОСОБА_6 просить ухвалити додаткове рішення у справі №446/893/24, провадження №11-кп/811/921/25 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_6 витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційній інстанції у розмірі 7 000,00 грн.

Представник потерпілої зазначає, що потерпіла ОСОБА_6 понесла витрати на правничу допомогу під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 26.01.2026 року, відповідно до якого вартість написання заперечень на апеляційну скаргу становить 5 000,00 грн, а участь адвоката у судовому засіданні апеляційного суду, яке відбулось 26.01.2026 року - 2 000,00 грн.

Адвокат ОСОБА_7 представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просить ухвалити додаткове рішення у справі №446/893/24, провадження №11-кп/811/921/25 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_9 витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційній інстанції у розмірі 5 000,00 грн., на користь потерпілого ОСОБА_8 витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційній інстанції у розмірі 9 000,00 грн.

Представник потерпілого зазначає, що потерпіла ОСОБА_9 понесла витрати на правничу допомогу під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2025 року, відповідно до якого вартість супроводу справи в суді апеляційної інстанції 5 000 грн.

Вказує, що потерпілий ОСОБА_8 поніс витрати на правничу допомогу під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2025 року, відповідно до якого вартість ознайомлення з апеляційною скаргою та підготовки заперечень становить 4 000 грн, а участі адвоката у судових засіданнях апеляційної інстанції 5 000 грн.

Потерпілі, представників потерпілих в судове засідання не з`явились, адвокатами ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , що є представниками потерпілих подано клопотання про розгляд справи без їх участі та участі потерпілих, відтак їх неявка не перешкоджає розгляду поданих заяв.

Заслухавши доповідача, думку прокурора і захисника, які просили відмовити в задоволенні поданих заяв, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла до наступних висновків.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 січня 2026 року вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15 вересня 2025 року щодо ОСОБА_12 за ч.2 ст. 286 КК Українизалишено без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 захисника обвинуваченої ОСОБА_12 - без задоволення.

Згідно зазначеної ухвали, колегією суддів встановлено, що клопотання представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_12 витрат на правничу допомогу на користь потерпілої ОСОБА_6 5 000 грн., потерпілої ОСОБА_9 5 000 грн., потерпілого ОСОБА_8 9000 грн. є передчасними, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 91 КПК України, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

Згідно з п.4 ч.1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року в справі №753/10028/18 (провадження №51-121км20) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі наданих послуг №3111 від 26.11.2025 р. до договору про надання правової допомоги від 26.02.2024 р. ( ОСОБА_9 ), акт приймання-передачі наданих послуг №3110 від 26.11.2025 р. до договору про надання правової допомоги від 09.01.2024 р. ( ОСОБА_8 ), додаток №1 до Договору про надання адвокатом правової допомоги (послуг адвоката) від 20.06.2025 р. ( ОСОБА_6 )

Позаяк, в матеріалах справи відсутні дані (квитанції, платіжні доручення, тощо), які б свідчили про фактичне понесення таких витрат потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ), а отже відсутні належні, допустимі, достовірні докази підтвердження понесення витрат на правову допомогу потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

Зазначена вище позиція узгоджується із практикою Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення, про відрядження). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 466/9758/16-ц).

Перевіряючи доводи представників потерпілих, щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься диспозитивність.

Зі змісту ч.3 ст.26 КПК України вбачається, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Аналіз положень чинного Кримінального процесуального кодексу України свідчить про те, що цим Кодексом не передбачено інституту ухвалення додаткового рішення у кримінальному провадженні, а також не визначено порядку його ухвалення, у тому числі після постановлення вироку чи прийняття іншого рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Відтак, в задоволенні заяв адвоката ОСОБА_5 представника потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Керуючись ст.ст. 118, 120, 124 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

в задоволенні заяв адвоката ОСОБА_5 представника потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3