печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004940 від 01.11.2018, на підставі обвинувального акта у частині за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувачення 01.11.2018 приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будівлі «Фонду державного майна України», по вул. Генерала Алмазова, 18/9 в м. Києві, під час мітингу, з метою перешкоджання виконанню працівниками правоохоронних органів службових обов`язків, підійшов до шеренг працівників правоохоронних органів, а саме поліції, які несли службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та були одягненні у формений одяг та захисну амуніцію, почав виражатися в їх бік нецензурною лайкою.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на нанесення працівникам правоохоронного органу, а саме працівникам поліції тілесних ушкоджень.

З цією метою він підійшов до строю працівників поліції, які виконували свої службові обов`язки по охороні громадського порядку, тримаючи у правій руці раніше заготовлений газовий балончик з подразнюючою речовиною. Простягнувши праву руку вперед та натиснувши на клапан газового балончику з подразнюючою речовиною, ОСОБА_3 розпилив його вміст, спрямувавши струмінь у працівника правоохоронного органу, а саме працівника Управління патрульної поліції міста Києва інспектора ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконував свої службові обов`язки по охороні громадського порядку.

Таким чином працівнику правоохоронного органу, а саме працівнику Управління патрульної поліції міста Києва інспектору ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження при виконанні ним службових обов`язків під час несення служби у вигляді хімічного опіку обох очей та верхніх дихальних шляхів І ступеня.

Займана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посада згідно наказу Управління патрульної поліції у м. Києві Д1П1 - інспектор поліції батальйону «ТОР» за змістом ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" відноситься до правоохоронних органів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані як заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що наявні підстави, визначені кримінально-процесуальним законом України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України,

Обвинувачений та захисники обвинуваченого просили задовольнити клопотання.

Обвинувачений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України за нереабілітуючих обставин.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого з зазначених підстав.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Так, у вказаному провадженні перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 правильно розуміє формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі від 29.05.2019 у справі № 287/359/14-к, що у нормах КПК України не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 566/554/16-к також вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, та наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Суд також з`ясував, що позиція обвинуваченого є добровільною і істинною.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до ст. 126 КПК України та віднести їх на рахунок держави, враховуючи висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, кого вбачається, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема, витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Запобіжний захід не застосовано.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 126, 182, 284-285, 369, 371, 392 КПК України, ст. 12, 44, 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України на підставі ст. 49 КК України звільнити у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0004940 від 01.11.2018 стосовно вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - закрити.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення у разі не подачі на неї апеляції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1