справа № 631/363/26
провадження № 1-кп/631/124/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/363/26 за клопотанням прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2025 року під № 0003461 за ч. 5 ст. 407 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дворічний Кут, Дергачівського району, Харківської області, громадянин України, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, перебував на посаді стрілець-помічник гранатометника 3 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 19 лютого 2016 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 02 квітня 2020 року умовно - достроково, невідбутий термін 2 роки 2 місяці 29 днів, якому 24 лютого 2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2025 року під № 0003461 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з вимогами ст. 20, 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до наказу командира (по стройовій частині) військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 №250 від 16 листопада 2022 року прийнятий на військову службу за мобілізацією до військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 , на посаду стрілець-помічник гранатометника 3 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зарахований до списків особового складу військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 16 листопада 2022 року ОСОБА_4 приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацію в особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, термін дії якого продовжений безперервно до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді стрілець-помічник гранатометника 3 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 , без відповідного дозволу командування та поважних на те причин 27 грудня 2024 року у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21:20 години, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів і начальників, самовільно залишив розташування військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_2 .

У подальшому, під час незаконної відсутності у військовій частині ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, а також про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, проводивши час на власний розсуд до 11 лютого 2026 року, тобто до моменту добровільного самостійного прибуття до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрілець-помічник гранатометника 3 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідного дозволу командування та поважних на те причин 27 грудня 2024 року самовільно залишив розташування військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 та починаючи з 27 грудня 2024 року по 11 лютого 2026 року незаконно, постійно перебував поза місцем тимчасової дислокації військової частини ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_2 , тим самим без законних підстав проводив час на власний розсуд, чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, вчинене умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування встановлено, що діями ОСОБА_4 матеріальний збиток не нанесено. Потерпілих у кримінальному провадженні не має.

Просив звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у письмовому клопотанні, просив звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтримав клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та просив його задовольнити, зазначивши, що добре розуміє суть пред`явленої йому підозри, йому цілком і повністю зрозуміли підстави звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ч. 5 ст. 401 КК України, які відносяться до нереабілітуючих, та він наполягає на такому його звільненні у зв`язку із його добровільним бажанням та наміром продовжити проходження військової служби.

Дослідивши заявлене клопотання, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, вивчивши надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За статтею 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України.

Законом України від 20 серпня 2024 року № 3902-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», що набрав чинності 07 вересня 2024 року, доповнено редакцію ст. 401 КК України ч. 5, за якою особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Отже, для звільнення особи від кримінальної відповідальності і закриття кримінальної справи на підставі ч. 5 ст. 401 КК України є необхідність одночасного існування трьох умов, а саме: особа вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407, 408 КК України, під час дії воєнного стану, особа добровільно звернулася із клопотанням про намір продовження військової служби, а також наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 11 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості під № 0003461 за ч. 4 ст. 408 КК України.

24 лютого 2026 року постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 перекваліфіковано склад злочину по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості 11 березня 2025 року під № 0003461 за ч. 4 ст. 408 КК України на ч. 5 ст. 407 КК України. Відомості щодо перекваліфікації внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

24 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Одночасно ОСОБА_4 добровільно звернувся до слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 з письмовим клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби. У вказаному клопотанні ОСОБА_4 зобов`язався виконувати бойові (службові) завдання в районах ведення бойових дій у будь-яких військових формуваннях, зазначивши, що скарг на здоров`я, які б заважали виконувати бойові (спеціальні) завдання на даний час не має. Також надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 № 2741/523 від 03 лютого 2026 року командування військової частини НОМЕР_1 надає письмову згоду на продовження військової служби солдату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступним призначенням його на вакантну посаду механіка-водія-оператора 3 відділення розмінування взводу розгородження інженерно-дорожньої роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою сформованої станом на 24 лютого 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

Правилами ч. 1 ст. 283 КПК України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Зазначене унормовано п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Проте, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 8 ст. 284 КПК України).

За положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом, на виконання зазначених вимог закону, було роз`яснено ОСОБА_4 суть підозри за ч. 5 ст. 407 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, для продовження проходження військової служби, яка є нереабілітуючою підставою, і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Підозрюваний надав свою беззаперечну згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, зазначивши, про це у письмовому клопотанні, та підтвердивши у судовому засіданні, що це його добровільне рішення і він просить задовольнити клопотання.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Частиною 3 ст. 288 КПК України регламентовано, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ураховуючи викладене, впевнившись у наявності умов, визначених ч. 5 ст. 401 КК України, та беззастережного бажання підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2025 року під № 0003461 слід закрити.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що закриваючи кримінальне провадження, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат, тощо».

Цивільний позов в рамках цього кримінального провадження поданий не був, процесуальних витрат немає, речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. 2, 100, 283-286, 288, 371, 372, 375, 376, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2025 року під № 0003461 за ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, визначеному ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2025 року під № 0003461 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання цією ухвалою законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити та/або направити підозрюваному та прокурору, командиру військової частини НОМЕР_1 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 11 травня 2026 року об 11 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1