ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/430/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/157/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №11-сс/817/157/26 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2026 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Бучацької окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Бучацької окружної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та направити справу на новий розгляд до іншого слідчого судді Бучацького районного суду.

Обґрунтовує вимоги скарги тим, що суддя, яка постановила оскаржувану ухвалу, повторно взяла участь у розгляді тієї ж справи після скасування її попереднього судового рішення Тернопільським апеляційним судом 08.04.2026. Вважає, що повторна участь того самого судді у розгляді даного провадження суперечить вимогам ч. 2 ст. 76 КПК України та порушує гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Посилається на те, що слідчим суддею було неправомірно об`єднано в одне провадження дві різні справи № 595/430/26 та № 595/547/26 за його заявами про вчинення кримінального правопорушення, які, на його думку, мали різний предмет оскарження та ґрунтувалися на різних правових підставах. Зазначає, що таке об`єднання було проведено без дотримання вимог ст. 217 КПК України та без належного повідомлення заявника, що, на його переконання, призвело до позбавлення його права на розгляд скарги іншим складом суду відповідно до висновків суду апеляційної інстанції.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно зіслався на принцип правової визначеності (res judicata) в зв`язку з тим, що його аналогічна скарга вже була предметом судового розгляду 30.04.2026 у справі № 595/547/26. Зазначає, що принцип остаточності судових рішень поширюється виключно на рішення, які набрали законної сили, та не може застосовуватися на стадії досудового розслідування як підстава для обмеження права заявника на судовий контроль за повнотою внесення відомостей до ЄРДР та належним розслідуванням обставин, викладених у заяві про кримінальне правопорушення.

Посилається на те, що слідчим суддею безпідставно відмовлено у задоволенні його вимог щодо зобов`язання уповноважених осіб надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та зазначити повні й достовірні анкетні дані заявника. Зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 55 КПК України заявник має право на отримання витягу з ЄРДР, а відмова у задоволенні цієї вимоги, на його думку, свідчить про порушення його процесуальних прав.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки не містить належного мотивування, повної оцінки всіх доводів, викладених у скарзі, а наведені у ній висновки є необґрунтованими та не підтверджуються фактичними обставинами справи.

Просить розглянути вказану апеляційну скаргу без його участі у зв`язку із перебуванням на лікуванні у ФРН.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02.04.2026 ОСОБА_7 звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області із скаргою на бездіяльність прокурора Бучацької окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 26.03.2026 службовими особами КНП «Бучацький ПМСД" (ст. ст. 135, 139, 191, 361, 366, 367 КК України) . Зокрема, у скарзі ОСОБА_7 просив: визнати протиправною бездіяльність прокурора Бучацької окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою; зобов`язати уповноважену особу Бучацької окружної прокуратури невідкладно внести відомості до ЄРДР за статтями 135, 139,191, 361, 366, 367 КК України; зобов`язати вказати повні та вірні його дані: ОСОБА_7 ; надати йому Витяг з ЄРДР на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування скарги ОСОБА_7 зазначив, що 26 березня 2026 року ним подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень службовими КНП «Бучацький ПМСД (ст. ст. 135, 139, 191, 361, 366, 367 КК України). 27 березня 2026 року матеріали направлені до Бучацької окружної прокуратури (лист № 09/1-509ВИХ-26) Станом на 02 квітня 2026 року відомості до ЄРДР не внесені. У скарзі наголошує на фактах системного саботажу, а саме: 1) умисне виправлення ПІБ, зокрема у листах № 09/1-5098ВИХ-26 та №53-1145ВИХ-26 його по батькові Степанович систематично ігнорується, його вказують як « ОСОБА_7 » або « ОСОБА_7 », що унеможливлює ідентифікацію його як потерпілого; 2) технічний саботаж - прокуратура вказує неіснуючий email, а пошта поліції м. Бучач заблокована (помилка 550), що є штучним обмеженням його доступу до правосуддя з боку в.о. керівника прокуратури ОСОБА_9 та начальника поліції ОСОБА_10 .

Відмовляючи в задоволенні поданої скарги, надаючи оцінку твердженням ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що аналогічна скарга ОСОБА_7 вже була предметом розгляду того ж слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2026 року у справі № 595/547/26 та за результатами її розгляду вимоги ОСОБА_7 були задоволені, зобов`язано уповноважену особу відділення поліції № 2 Чортківського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 26 березня 2026 року, зареєстрованою 2 квітня 2026 в інформаційно-комунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 2 Чортківського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за № 3366, у відповідності до вимог ст.214 КПК України. На виконання вказаної ухвали, як свідчить свідчить копія наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 травня 2026 року номер кримінального провадження № 0000053 до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_7 від 26 березня 2026 року про можливе допущення надання неналежної медичної допомоги заявнику без поважних причин медичними працівниками КПН "Бучацький центр первинної медико-санітарної допомоги" з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.139 КК України , а тому колегія суддів вважає що слідча суддя прийшла до висновку про те що повторне внесення до ЄРДР одних і тих же відомостей про кримінальне правопорушення на підставі ухвали слідчого судді не передбачено діючим КПК України та її повторний розгляд порушить принцип правової визначеності.

Окрім того колегія суддів погоджується з тим, що процесуальний закон не вимагає повного внесення до ЄРДР всіх обставин, наведених заявником у заяві про кримінальне праворушення та відносить до компетенції прокурора та слідчого визначення правової кваліфікації злочинів, яка згідно з чинним кримінальним процесуальним законом, зокрема, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України здійснюється особою, яка вносить відомості до ЄДРД, на підставі даних, які містяться у заяві чи повідомленні про вчинене правопорушення, незалежно від того, за якою статтею Кримінального кодексу України кваліфікував кримінальне правопорушення у своїй заяві заявник, тобто є попередньою та може бути бути змінена в ході подальшого досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя, вирішуючи скаргу в порядку статті 303 КПК України, може виключно зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР, однак, не має права надавати чи змінювати попередню правову кваліфікацію події.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2026 року у справі № 595/547/26, яка набрала законної сили, він зобов`язав уповноважену особу відділення поліції № 2 Чортківського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_7 від 26 березня 2026 року, зареєстрованою 2 квітня 2026 в інформаційно-комунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 2 Чортківського районного управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за № 3366, у відповідності до вимог ст.214 КПК України. Тобто жодних виключень він не робив та зобов`язав внести всі відомості викладені в заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень.

У даній справі заявник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України зі скаргою на бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 26 березня 2026 року не наводячи її зміст, а лише зазначаючи що ним була подана заява про вчинення кримінального правопорушення службовими особами КНП «Бучацький ПМСД" (ст. ст. 135, 139, 191, 361, 366, 367 КК України) та просив, окрім іншого, зобов`язати прокурора внести до ЄРДР відомості за статтями 135, 139, 191, 361, 366, 367 КК України .

Тому колегія суддів вважає що не дивлячись на те що ОСОБА_7 долучив до цієї скарги копії: заяви від 26.03.2026, доповнення заяви, копії скарги на бездіяльність від 02.04.2026, слідчий суддя виходячи зі змісту самої скарги не міг перевірити в чому ж полягала бездіяльність прокурора, а мав можливість лише звернутись до змісту поданої ним раніше у справі № 595/547/26 скарги , в якій він повністю виклав зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення службовими особами КНП «Бучацький ПМСД" (ст. ст. 135, 139, 191, 361, 366, 367 КК України).

Оскільки підстав визначених ст.304 КПК України для повернення ОСОБА_7 поданої ним скарги чи відмови у відкритті провадження за нею не було, а залишення її без розгляду не передбачено вимогами кримінального процесуального законодавства, за результатами розгляду скарги слідчий суддя міг постановити лише одне з рішень, передбачених ч.2 ст.307 КПК України, в даному випадку - про відмову у її задоволенні. З чим погоджується і колегія суддів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про незаконність повторної участі слідчого судді у розгляді скарги, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. В той час матеріали провадження свідчать про те, що у даному випадку предметом судового контролю є окрема скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування.

Скасування попередньої ухвали слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_7 в даній справі апеляційним судом не свідчить про неможливість подальшої участі такого судді у розгляді інших скарг чи процесуальних питань у межах того ж кримінального провадження, оскільки по суті вона ним не розглядалась.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного об`єднання скарг є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження.

Так, із матеріалів справи вбачається, що справи за скаргами ОСОБА_7 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявами про вчинення кримінальних правопорушень службовими особами КНП «Бучацький ПМСД" (ст. ст. 135, 139, 191, 361, 366, 367 КК України) № 595/430/26 та № 595/547/26 не були об`єднані та не розглядались разом. А до матеріалів даної справи № 595/430/26 була долучена ухвала у справі № 595/547/26, зміст якої викладено вище.

На підставі наведеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправомірного застосування принципу правової визначеності (res judicata). Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, посилаючись на принцип правової визначеності, виходив із того, що аналогічні доводи заявника вже були предметом судового розгляду та отримали належну правову оцінку в межах іншого судового провадження. При цьому суд не позбавляв заявника права на доступ до правосуддя чи оскарження процесуальних рішень, а лише врахував неприпустимість повторного розгляду тотожних вимог за відсутності нових обставин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у задоволенні вимог щодо зобов`язання уповноважених осіб зазначити повні та достовірні анкетні дані заявника, а також надати витяг з ЄРДР колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг, поданих у порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя вправі: скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасувати повідомлення про підозру; зобов`язати припинити певну дію; зобов`язати вчинити певну дію; або відмовити у задоволенні скарги. При цьому наведений перелік повноважень слідчого судді є вичерпним.

Вимоги апелянта щодо зобов`язання зазначити повні та правильні анкетні дані скаржника, а також направити йому витяг з ЄРДР на електронну адресу, не належать до предмета судового контролю, який здійснюється слідчим суддею в межах розгляду скарги у порядку ст. 303 КПК України.

Крім того, слідчий суддя правильно врахував, що положення кримінального процесуального закону гарантують заявнику право на отримання витягу з ЄРДР після внесення відповідних відомостей до реєстру, однак спосіб та порядок його отримання не відноситься до компетенції слідчого судді під час вирішення скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України оскільки вказана вимога є похідною та окремо зобов`язувати прокурора надавати витяг з ЄРДР не потрібно в зв`язку з тим що це є його безпосереднім обов`язком після внесення відомостей до ЄРДР. Окрім того, в матеріалах даної справи даний витяг міститься та заявник може з ним ознайомитись та отримати копію.

Отже, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні поданої ним скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за поданою ним заявою про кримінальне правопорушення - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді