"13" березня 2026 р. Справа № 363/1430/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, на стадії підготовчого провадження, клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні №0001282 від 18.11.2025 за частиною другою статті 111 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Юріївка, Тарутинського р-н, Одеської обл., громадянин України, українець, зі слів має повну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, немає осіб, які потребують його піклування відповідно до закону, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області, перебуває вказаний вище обвинувальний акт, підготовче засідання у якому призначено на 15.04.2026.

13.03.2026 прокурором у кримінальному провадженні подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, а саме у тому, що він, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, способом та часі, але не пізніше 29.10.2025 за допомогою в месенджері «Telegram», з використанням свого облікового запису « ОСОБА_8 », до якого прив`язаний мобільний номер телефону « НОМЕР_1 » познайомився та розпочав спілкування з представником іноземної держави, співробітником розвідки мо рф ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ОСОБА_9 ), що використовує обліковий запис в месенджері «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_10 », до якого прив`язаний мобільний номер телефону « НОМЕР_2 ».

В ході спілкування ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_9 , який використовував мобільний додаток «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_10 » та номером мобільного телефону « НОМЕР_2 », щодо вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, а саме у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом виконання завдань у вигляді збору та передачі координат про розташування військових об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури України за грошову винагороду.

18.11.2025 о 10 год. 20 хв., ОСОБА_9 використовуючи свій обліковий запис у месенджері «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_10 », відправив ОСОБА_6 на його обліковий запис « ОСОБА_8 » повідомлення, в якому поставив завдання зібрати детальну інформацію, з фото- та відеофіксацією, щодо місця розташування військового об`єкту, а саме військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_2 .

Того ж дня, тобто 18.11.2025, ОСОБА_6 на виконання завдання представника іноземної держави ОСОБА_9 діючи умисно, прибув в район

АДРЕСА_2 , та переслідуючи корисливий мотив, сфотографував та здійснив відеофіксацію військового об`єкту - військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України.

Доводячи свій умисел до кінця, перебуваючи в районі

АДРЕСА_2 , 18.11.2025 у період часу з 10 год. 52 хв. по 11 год. 06 хв., ОСОБА_6 за допомогою свого облікового запису « ОСОБА_8 » надіслав ОСОБА_11 відзняті фото-, відеоматеріали та за допомогою текстових повідомлень надав інформацію про сам об`єкт, а саме щодо його функціонування, наявності осіб (цивільних та військових), наявності військової та іншої техніки, а також геолокацію місця, де знаходиться вказана військова частина з поміткою розташування входів, виходів та інших об`єктів.

Крім того, 18.11.2025 о 11 год. 32 хв., ОСОБА_9 використовуючи свій обліковий запис у месенджері «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_10 », відправив ОСОБА_6 на його обліковий запис « ОСОБА_8 » повідомлення, в якому поставив завдання зібрати детальну інформацію, з фото та відеофіксацією, щодо місця розташування військового об`єкту, а саме військової частини НОМЕР_4 Збройних сил України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, тобто 18.11.2025, ОСОБА_6 на виконання завдання представника іноземної держави ОСОБА_9 діючи умисно, прибув в район

АДРЕСА_3 , та переслідуючи корисливий мотив, сфотографував та здійснив відеофіксацію військового об`єкту - військової частини НОМЕР_4 Збройних сил України.

Доводячи свій умисел до кінця, перебуваючи в районі вул. Київське Шоссе у

м. Житомир, 18.11.2025 у період часу з 12 год. 14 хв. по 12 год. 17 хв., ОСОБА_6 за допомогою свого облікового запису « ОСОБА_8 » надіслав ОСОБА_11 відзняті фото-, відеоматеріали та за допомогою текстових повідомлень надав інформацію про сам об`єкт, а саме щодо його функціонування, наявності осіб (цивільних та військових), наявності військової та іншої техніки, а також геолокацію місця, де знаходиться вказана військова частина з поміткою розташування входів, виходів та інших об`єктів.

Крім того, 21.11.2025 о 11 год. 54 хв., ОСОБА_9 використовуючи свій обліковий запис у месенджері «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_10 », відправив ОСОБА_6 на його обліковий запис « ОСОБА_8 » повідомлення, в якому поставив завдання зібрати детальну інформацію, з фото- та відеофіксацією, місця розташування військового об`єкту, а саме військової частини НОМЕР_5 ЗС України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Того ж дня, а саме 21.11.2025, ОСОБА_6 на виконання завдання представника іноземної держави ОСОБА_9 діючи умисно, прибув в район б-р. Олександрійський у

м. Біла Церква, та переслідуючи корисливий мотив, сфотографував та здійснив відеофіксацію військового об`єкту - військової частини НОМЕР_5 ЗС України.

Доводячи свій умисел до кінця, перебуваючи в районі б-р. Олександрійський у м. Біла Церква, 21.11.2025 у період часу з 12 год. 39 хв. по 13 год. 50 хв., ОСОБА_6 за допомогою свого облікового запису « ОСОБА_8 » надіслав ОСОБА_11 відзняті фото-, відеоматеріали та за допомогою текстових повідомлень надав інформацію про сам об`єкт, а саме щодо його функціонування, наявності осіб (цивільних та військових), наявності військової та іншої техніки, а також геолокацію місця, де знаходиться вказана військова частина з поміткою розташування входів, виходів та інших об`єктів.

Надалі, 08.12.2025 о 12 год. 08 хв., ОСОБА_9 використовуючи свій обліковий запис у месенджері «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_10 », відправив ОСОБА_6 на його обліковий запис « ОСОБА_8 » повідомлення, в якому поставив завдання зібрати детальну інформацію, а саме фото- та відеофіксацію, місця розташування об`єкту критичної інфраструктури, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3, яка розташована у м. Вишгород Київської області.

Так, 08.12.2025, ОСОБА_6 на виконання завдання представника іноземної держави ОСОБА_9 діючи умисно, прибув м. Вишгород, та переслідуючи корисливий мотив, сфотографував та здійснив відеофіксацію об`єкту критичної інфраструктури - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Далі, ОСОБА_6 доводячи свій умисел до кінця, перебуваючи в районі бульв. Олександрійський у м. Вишгород, 08.12.2025 о 13 год. 30 хв., за допомогою свого облікового запису «Bogda» надіслав ОСОБА_11 відзнятий матеріал фото, відео з прив`язкою адреси його розташування та таким чином виконав поставлене завдання.

Водночас, 08.12.2025 о 15 год. 25 хв., під час перебування ОСОБА_6 , у районі

вул. Набережна, м. Вишгород, Київської обл., неподалік місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_3, безпосередньо після вчинення злочину за вказаних вище обставин ОСОБА_6 затримано співробітниками СБ України в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим його протиправна діяльність була припинена

Таким чином, зазначаючи про обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, наслідки та його тяжкість, суворість покарання, яке йому загрожує, у разі доведення його провини у суді, прокурор вказує про існування об`єктивної необхідності у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 :

може переховуватись від суду, так як він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може виїхати до Російської Федерації або іншої країни та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії Російської Федерації на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російською Федерацією, що зумовлює тимчасову не контрольованість окремих територій України, не виключається можливість переховування ОСОБА_6 від суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога;

може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті і безальтернативний вид покарання, здійснювати затягування судового розгляду, що призведе до здійснення судового розгляду у нерозумні строки, не прибувати на виклики до суду, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні;

може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки злочинна діяльність ОСОБА_6 має системний характер в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на державну зраду. Крім того, про наявність вказаного ризику свідчить поведінка обвинуваченого, який своїми діями продемонстрував підтримку прийняття рішення країни-агресора російської федерацією від 24.02.2022 шляхом передання інформації, щодо розташування військових об`єктів, а також об`єктів критичної інфраструктури. Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено прокурором у клопотанні, в ході проведення досудового розслідування, 08.12.2025 ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2025 задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 05.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.02.2026 задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у виді тримання під вартою строком на

30 днів, а саме до 03.03.2026.

Згідно з протоколу про відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту вбачається, що 24.02.2026 надано доступ до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, з якого вбачається, що сторона захисту здійснювала ознайомлення, яке тривало з 24.02.2026 по 04.03.2026

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.03.2026 до ОСОБА_6 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено в межах строку досудового розслідування, але не більше ніж на 60 діб. Оскільки строк тримання під вартою закінчується, прокурор звернулася із вказаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, надавши суду копію ухвали слідчого судді від 02.03.2026 та копію клопотання з розписками про вручення його копії обвинуваченому та захиснику.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, вказуючи про не доведеність наявності ризиків, про які зазначає прокурор, вважав за можливе застосувати до обвинуваченого заставу.

Обвинувачений, підтримавши позицію захисника, зазначив про можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час якого не порушуватиме процесуальних обов`язків та даватиме показання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши подані до суду документи, у межах заявленого клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.

Так, згідно обвинувального акту, скерованого до суду, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти основ національної безпеки України

(ч. 2 ст. 111 КК України) покарання за який передбачено у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

За приписами частини шостої статті 176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно із частинами першою, другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що 10.12.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05.02.2026.

30.01.2026 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001282 від 18.11.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 08.03.2026.

03.02.2026 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.03.2026.

24.02.2026 за дорученням прокурора, слідчим відкрито матеріали досудового розслідування стороні захисту для ознайомлення в порядку ст.290 КПК України, строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчуються 08.03.2026.

02.03.2026 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше, ніж на 60 днів, без визначення розміру застави.

05.03.2026 до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт №0001282, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 111 КК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.03.2026 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 15.04.2026 о 14:30, про що повідомлено учасників провадження.

З урахуванням положень статті 315 КПК України, зважаючи на початкову стадію судового провадження, коли докази у справі не досліджено, свідки, експерти не допитані, а обвинувачений показання у справі не давав, враховуючи особливу тяжкість інкримінованого злочину, провести підготовче судове засідання та завершити розгляд обвинувального акту, не є можливим, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого і те, що ризики на теперішній час не зменшилися, суд вважає, що підстави, наведені прокурором у клопотанні про обрання обвинуваченого такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є належним чином обґрунтоване.

Суд бере до уваги той факт, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи покарання, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення злочину, може вдатися до відповідних дій, а саме: переховуватися від суду.

Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення такого характеру злочинів КК України виключає.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

В контексті даного питання суд враховує практику ЄСПЛ, згідно з якою суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі, в тому числі на тимчасово непідконтрольні території України та перехід на сторону ворога, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. В той же час, для того щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу обвинуваченого, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Також, суд враховує наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки злочин, інкримінований обвинуваченому вчинявся систематично протягом періоду з жовтня по грудень 2025 року у співпраці з представникам РФ та за матеріальну винагороду, що не виключає існування достатнього підґрунтя для продовження протиправної діяльності на користь держави-агресора.

Отже, подальше існування наведених ризиків виправдовує необхідність обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Обставини, на які посилається захисник та обвинувачений не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що за правилами частини шостої статті 176 КПК України щодо ОСОБА_6 можливе застосування запобіжного заходу виключно у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини суд повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, при вирішенні зазначеного клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за вчинені злочини проти основ національної безпеки України, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду, те, що обвинувачений не працює, не одружений та не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх чи інших осіб, які потребують його піклування відповідно до закону, судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Суд вважає, що в даному випадку, такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 не суперечить вимогам КПК України, оскільки по справі існують конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого статті 5 Конвенції (рішення у справі Lavents v. Latvia" п. 70).

Так, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись статтями 183, 193, 197, 199, 314, 331, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11.05.2026 (включно), без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 16.03.2026 о 08:55.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3