Справа № 144/389/26
Провадження № 1-кс/144/93/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 с-ще Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в с-щі Теплик клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харліївка Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в межах кримінального провадження № 0000050 від 24.03.2026 року,

в с т а н о в и л а :

26 листопада 2026 року слідча СВ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів стосовно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисному знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також на те, що в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 у ОСОБА_6 відсутні стійкі соціальні зв`язки, відсутнє фактичне місце проживання, при цьому усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання, останній може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, п. 3 ? за відсутності жодного контролю ОСОБА_6 , вільно пересуваючись, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати, п. 5 враховуючи те, що ОСОБА_6 уже вчиняв кримінальні правопорушення, то перебуваючи на волі, може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити новий злочин.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, адже особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть обмежити можливість ОСОБА_6 вчинити вищезазначені діяння, передбачені ст. 177 КПК України, а тому виникла необхідність у застосуванні вказаного запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів досудового розслідування, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 262-РС від 03.09.2024 солдата ОСОБА_6 призначено командиром відділення 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу указаної військової частини, постановлено на усі види забезпечення.

В порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів. Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_6 , командир відділення 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), військової частини НОМЕР_1 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

24.03.2026 близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_6 перебував у АДРЕСА_3 , де також знаходилась його дружина ОСОБА_7 , в ході розмови, між ними виник словесний конфлікт щодо розподілу майна після розлучення, в ході якого останній погрожував ОСОБА_7 підпалом житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , придбаного останніми у ОСОБА_8 , яка наразі, відповідно до інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно є власником вище вказаного житлового будинку.

Після цього, ОСОБА_6 попрямував до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та ліг спати. В цей час, поки ОСОБА_6 відпочивав, його дружина ОСОБА_9 приїхала до вказаного житлового будинку та забрала свої особисті речі, побутову техніку.

Близько 15 год 00 хв 24.03.2026, прокинувшись, ОСОБА_6 помітив відсутність речей в житловому будинку та зателефонував своїй дружині ОСОБА_7 та в ході телефонної розмови з останньою погрожував підпалом житлового будинку, у разі неповернення зазначених вище речей. Після чого, в останнього виник злочинний умисел спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме належного ОСОБА_7 житлового будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, взяв деякі свої речі та в одній із кімнат житлового будинку за допомогою запальнички підпалив їх. Після того, як спалахнув вогонь та речі почали горіти, ОСОБА_6 ще зачекав декілька хвилин, щоб пересвідчитись, що речі горять, а потім залишив місце вчинення злочину, та попрямував у напрямку автовокзалу селища Теплик Гайсинського району Вінницької області. Прибувши до автовокзалу, останній придбав білет у напрямку м. Київ, однак був виявлений та затриманий працівниками поліції відділення поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

В результаті кримінально-протиправних дій ОСОБА_6 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , був знищений внаслідок пожежі.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Наголосили, що поведінка ОСОБА_6 є небезпечною для потерпілої та оточуючих.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили і просили обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання. Вважають, що такий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Зокрема захисник ОСОБА_5 наголосив, що підпалений будинок куплений дружиною за кошти ОСОБА_6 , документи на нього не є оформленими, тому ОСОБА_7 не може бути визнана потерпілою. ОСОБА_6 проходив військову службу, під час якої отримав поранення, які безповоротні. Стороною захисту вибрана позиція того, що вони сприяють розслідуванню. ОСОБА_6 перебуває на реабілітації, потребує сторонньої допомоги, тому для нього достатнім буде обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав захисника, просить відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За місцем його реєстрації по АДРЕСА_1 проживає мама, востаннє він з нею спілкувався чотири дні тому, відвідував два місяці тому. Поранення отримав 18.08.2025 року. В побуті йому допомагада дружина ОСОБА_7 03.09.2024 він підписав контракт на службу, під час якої отримав поранення. Просить врахувати стан його здоров`я, про що долучити документи, та те, що він потребує реабілітації.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, враховуючи думку прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 отримав о 09 год. 40 хв. 26 березня 2026 року.

Встановлено, що згідно витягу з кримінального провадження № 0000050 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 24.03.2026 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

25 березня 2026 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 який, раніше судимий вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 18.07.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком 1 рік; вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 05.11.2014 за ч. 2 ст. 289 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 18.07.2013 та до відбуття визначено 1 рік 7 місяців позбавлення волі; вироком Дубенського міського суду Рівненської області від 24.11.2015 за ч. 1 ст. 393 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 05.11.2014 та до відбуття визначено 2 роки 2 місяці позбавлення волі; вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.02.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.01.2023 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 20.02.2020 та до відбуття визначено 5 років 1 місяць позбавлення волі, на підставі ухвали Коростенського міського суду Житомирської області від 23.08.2024, відповідно до ст. 81-1 КК України, 02.09.2024 звільнений умовно-достроково, з невідбутою частиною строку 08 місяців, 17 днів.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення та наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом огляду місця події домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 24.03.2026;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.03.2026;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 від 25.03.2026, ОСОБА_11 від 25.03.2026, ОСОБА_12 від 25.03.2026, ОСОБА_13 від 25.03.2026, ОСОБА_14 від 25.03.2026.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.03.2026;

- актом про пожежу, складеним провідним інспектором сектору №3 Гайсинського РУ ЦЗ та ПД ГУ ДСНС України у Вінницькій області ОСОБА_15 від 25.03.2026, та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджується матеріалами досудового розслідування, а також тим, що у ОСОБА_6 відсутні стійкі соціальні зв`язки, відсутнє фактичне місце проживання, при цьому усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання, останній може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, він може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_6 вже вчиняв кримінальні правопорушення, то перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити новий злочин.

Крім того, слід взяти до уваги те, що у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховуючи вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим доведено необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема надані ними докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вживати заходів щодо знищення слідів злочину, а також продовжити свою злочинну діяльність. Доведено також і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання суду більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного та запобігання існуючим ризикам, оскільки у ОСОБА_6 відсутні стійкі соціальні зв`язки, відсутнє фактичне місце проживання, при цьому усвідомлюючи загрозу застосування реальної міри покарання, останній може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також за відсутності жодного контролю ОСОБА_6 , вільно пересуваючись, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його результати. Окрім того, ОСОБА_6 уже вчиняв кримінальні правопорушення, а відтак перебуваючи на волі, може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити новий злочин.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Заперечення підозрюваного та його захисника проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прохання застосування щодо ОСОБА_6 особистого зобов`язання не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та жодним чином не обґрунтовані.

Оцінюючи вищевказані обставини, беручи до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, суд вважає, що наявні достатні підстави для застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст.177, 178, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харліївка Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_6 з 26 березня 2026 року до 25 травня 2026 року включно.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя