Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/126/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/582/26 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 05.02.2026 року, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 05.02.2026 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на сорок три дні. Визначено розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 199680 грн. з покладенням обов`язків: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість підозри передбаченої ч.5 ст. 407 КК України.

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: умисним, тяжким, об`єктом посягання якого є порядок несення служби.

Домашній арешт, порука, не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Враховано, що ОСОБА_6 , як спеціальний суб`єкт, порушив військовий статут внутрішньої служби Збройних Сил України, присягу та обов`язки покладені на нього, як на солдата. Такі дії підозрюваного є неприйнятною формою поведінки військовослужбовця. Тобто існує ризик вчинення нового злочину.

Місце реєстраційного обліку та місце дислокації не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тобто існує ризик неявок. Сукупність перерахованих ризиків, значно підвищує ступінь суспільної небезпеки підозрюваного, відтак стосовно нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У разі застосування ОСОБА_7 , запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є ризиком переховування його від слідства та суду. Самовільне залишення військової служби є ризиком неявок підозрюваного та оголошення міждержавного розшуку, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження і порушить розумні строки вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами клопотання встановлено, що 17.12.2025 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

02.01.2026 року досудове розслідування зупинено в зв`язку з розшуком підозрюваного.

04.02.2026 року досудове розслідування відновлено.

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: умисним, тяжким, об`єктом посягання якого є порядок несення служби.

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 05.02.2026 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на сорок три дні. Визначено розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 199680 грн. з покладенням обов`язків.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію дій (бездіяльності) підозрюваного, за вчинення яких він має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Слідчий суддя вірно врахував, що необхідність вирішення підозрюваним соціально-побутових питань пов`язаних з утриманням родини не є поважними причинами для залишення служби. Державні медичні заклади та соціальні служби забезпечують поточні потреби членів родини мобілізованої особи. Порядок вирішення спірних питань між підлеглим і командиром врегульований Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та положенням Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Підозрюваний не звернувся з позовом до суду чи заявами та скаргами до військової частини з приводу визнання дій начальника протиправними; визнання та скасування незаконних наказів; розгляду питань пов`язаних з проходженням військової служби, отже залишення підозрюваним військової частини не є поважним.

Слідчим суддею вірно взято до уваги, що цілодобовий домашній арешт не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Враховано, що ОСОБА_6 , як спеціальний суб`єкт, порушив військовий статут внутрішньої служби Збройних Сил України, присягу та обов`язки покладені на нього, як на солдата. Такі дії підозрюваного є неприйнятною формою поведінки військовослужбовця. Тобто існує ризик вчинення нового злочину.

Місце реєстраційного обліку та місце дислокації не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тобто існує ризик неявок. Сукупність перерахованих ризиків, значно підвищує ступінь суспільної небезпеки підозрюваного, відтак стосовно нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У разі застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказане не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків: так, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному є ризиком переховування його від слідства та суду. Самовільне залишення військової служби є ризиком неявок підозрюваного та оголошення міждержавного розшуку, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження і порушить розумні строки вирішення справи по суті.

Що ж стосується безпосередньо застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, то слідчий суддя, всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що застосування вищезазначеного розміру застави, буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Про це свідчать дані, які характеризують особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі.

Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, здатен запобігти тому ризику, який існує у кримінальному провадженні, та забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, ст. 194 КПК України, які покладені на останнього оскаржуваною ухвалою.

Таким чином, доводи, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і застави, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 177, 178, 183, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 05.02.2026 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на сорок три дні з визначенням розміру застави без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4