Справа №463/1579/26
Провадження №1-кп/463/377/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000920 від 18.07.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовець НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у військовому званні «солдат»,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

встановив:

Згідно з направленим на адресу суду обвинувальним актом, затвердженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 12.02.2026, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби по мобілізації у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, 13.05.2025 до 12-30 год., без поважних причин самовільно залишив на понад три доби розташування НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та в період часу з 13.02.2025 по 12.02.2026 перебував за межами розташування території військової частини понад три доби, був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки в умовах воєнного стану, чим вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, добровільно звернувся до прокурора про намір повернутися для продовження проходження військової служби. Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.02.2026 був зарахований в розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та вважається таким, що повернувся до місця несення військової служби з 12.02.2026, тобто ОСОБА_4 повернувся для подальшого проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі ч.5 ст.401 КК України ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, без покладення на нього обов?язку повернутися у військову частину, оскільки такий обов?язок ним вже виконано. З врахуванням правової позиції щодо законності звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України за відсутності письмової згоди командира військової частини, за умов наявності підтверджуючих документів щодо повернення на військову службу, викладеної в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.10.2025 у справі №484/3679/23, в якій зазначено, що: «ще однією умовою для застосування ч. 5 ст. 401 КК є наявність письмової згоди командира військової частини на продовження проходження такою особою військової служби. Стосовно цієї умови, колегія суддів зазначає те, що ні вказана стаття, ні статті 286 та 287 КПК не містять вимог щодо конкретної форми письмової згоди командира на продовження проходження особою військової служби (лист, наказ чи розпорядження). Отже, з урахуванням того, що особа після добровільного повернення до місця тимчасової дислокації військової частини наказом командира був зарахований на всі види забезпечення, колегія суддів вважає, що цей наказ є належним письмовим підтвердженням згоди командира на проходження військової служби», просить кримінальне провадження закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, підтвердив свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, а також згоду на продовження проходження військової служби, розуміє наслідки закриття справи та підстави для цього.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, які йому були роз`яснені прокурором, а також в судовому засіданні роз`яснені судом, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Крім цього, з наданих прокурором матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотання до прокурора про його бажання повернутися для проходження військової служби, та про звільнення від кримінальної відповідальності. З долученого витягу з наказу №200-ос від 13.02.2026 «По особовому складу» вбачається, що солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, який повернувся до місця несення військової служби з 12.02.2026. Поновлено виплату грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення з 12.02.2026.

При цьому згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2025 року у справі №484/3679/23, вимога про добровільність звернення особи з клопотанням про намір повернутися до військової частини чи до місця служби для продовження проходження військової служби вважається виконаною в тому числі якщо волевиявлення особи було реалізоване через її фактичне добровільне повернення до служби та подальше її проходження. Також ще однією умовою для застосування ч.5 ст.401 КК є наявність письмової згоди командира військової частини на продовження проходження такою особою військової служби. Стосовно цієї умови, колегія суддів зазначила, що ні вказана стаття, ні статті 286 та 287 КПК не містять вимог щодо конкретної форми письмової згоди командира на продовження проходження особою військової служби (лист, наказ чи розпорядження), та вказала, що у разі, коли особа після добровільного повернення до місця тимчасової дислокації військової частини наказом командира була зарахована на всі види забезпечення, цей наказ є належним письмовим підтвердженням згоди командира на проходження військової служби.

З врахуванням наведеного, повернення обвинуваченого ОСОБА_4 на військову службу свідчить про добровільність його намірів, а витяг з наказу №200-ос від 13.02.2026 «По особовому складу» начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про повернення до місця несення військової служби з поновленням виплати грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, свідчить про згоду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч.2 ст.284 КПК України, зокрема згідно з п. 1 такої у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З врахуванням наведеного вище та враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, наявна згода начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 на продовження проходження ним військової служби, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст. 401 КК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000920 від 18.07.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1