Справа № 358/336/26 Провадження № 1-кс/358/34/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи відділення поліції №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою у якій зазначила, що 26.02.2026 року вона звернулася до ВП №2 Обухівського РУП із заявою про вчинення кримінального правопорушення та просила внести до ЄРДР відомості про вчинення, на її переконання, старостою Ісайківського старостинського округу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та розпочати досудове розслідування. Вказана заява була отримана уповноваженими особами ВП №2 26.02.2026 та зареєстрована за вх.№ А-3052. Відомості до ЄРДР за її заявою не були внесені.

Вважає, що не зареєструвавши у встановленому порядку заяву про кримінальне правопорушення уповноважена службова особа ВП №2 Обухівського РУП не вчинила дії, передбачені ч.1 ст.214 КПК України.

Просить зобов`язати відповідну службову особу ВП №2 Обухівського РУП внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за її заявою від 26.02.2026.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що староста села Г.Васильченко безпідставно поновила реєстрацію її колишнього чоловіка в будинку, власником якого вона є. З приводу поновлення реєстрації староста їй не телефонувала, тому твердження про протилежне не відповідає дійсності та підлягає встановленню слідчим в межах досудового розслідування у ініційованому нею кримінальному провадженні. Реєстрація колишнього чоловіка у вказаному будинку спричинила їй значну шкоду, оскільки, зокрема, позбавляє можливості оформити субсидію. Крім того, після оголошення слідчим суддею довідки про результати перевірки інформації, викладеної у її зверненні, зазначила, що дільничний офіцер поліції ОСОБА_4 не є уповноваженою особою на прийняття рішень про внесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку із чим просила слідчого суддю не приймати до уваги складену нею довідку.

Представник органу досудового розслідування, бездіяльність якого є предметом оскарження в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, клопотань про відкладення не надходило.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги на підставі наданих доказів за даною явкою.

Дослідив матеріали скарги, матеріали перевірки ЄО 939 від 26.02.2026, слідчий суддя приходить до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що у заяві до ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 26.02.2026 ОСОБА_3 зазначила, що на її переконання, старостою Ісайківського старостинського округу вчинено підробку документів під час воєнного стану про реєстрацію місця проживання колишнього чоловіка скаржника, що є складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Станом на дату судового засідання відомості до ЄРДР за вказаною заявою не внесені.

Частина 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Згідно ч. 2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

При цьому, положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Зазначене відповідає і правовому висновку Верховного Суду у справі 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

Здійснюючи повноваження із судового контролю щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення -злочину, слідчий суддя, про що зазначено у висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зокрема вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За матеріалами перевірки звернення ОСОБА_3 , яке зареєстровано в ЄО за № 939 від 26.02.2026 складено відповідну довідку з урахуванням детального опрацювання обставин події, пояснень старости села ОСОБА_5 . Остання зазначила правові підстави зняття ОСОБА_6 з адреси місця реєстрації в АДРЕСА_1 та подальшого скасування зняття з реєстрації, оскільки в будинку залишилися зареєстрованими спільні діти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в той час як ОСОБА_3 в даному будинку не зареєстрована. Вказана довідка погоджена із начальником сектору превенції ВП №2 Обухівського РУП та із нею ознайомлений начальник ВП №2 Обухівського РУП ОСОБА_8 . За результатами попередньої перевірки відомостей, ОСОБА_9 надана відповідь за підписом начальника ВП №2 Обухівського РУП ОСОБА_10 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Повноваження підписантів офіційних документів посадовими особами ВП №2 Обухівського РУП не є предметом судового контролю під час розгляду скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Із заяви до ВП № 2, зі змісту скарги ОСОБА_3 та матеріалів ЄО за № 939, які досліджені в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_3 незрозуміла процедура реєстрації та зняття особи з реєстрації за певною адресою та відсутність змістовної комунікації із старостою Ісайківського старостинського округу, що не є кримінально-караним діянням, не потребує втручання органу досудового розслідування та питання підлягають вирішенню в межах відповідної адміністративної процедури, тобто шляхом запитів та скарг до безпосереднього керівника органу місцевого самоврядування та в судовому порядку в разі звернення до суду за захистом прав в порядку цивільного або адміністративного провадження.

Таким чином в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи скаржника, викладені у заяві про злочин, та не підтверджені відомості, які б вказували, що зазначена в ній особа здійснювала дії всупереч встановленому законом порядку.

За наведених обставин у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 38, 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1