Справа № 308/1163/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2026 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором в.о. керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до строку закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо внаслідок необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення.

Разом з цим, ризики, які встановленні слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не зменшились та продовжують об`єктивно існувати, подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим та необхідним, а тому слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити. Вказав, що підозра є обґрунтованою. Перераховані слідчим у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечила щодо задоволення внесеного слідчим клопотання з підстав, наведених у поданих нею письмових запереченнях. Зазначила, що в додатках до поданого клопотання не наведено жодного доказу збуту наркотичних речовин. Наявний в матеріалах протокол допиту свідка ОСОБА_7 носить сумнівний характер, оскільки не зрозуміло хто ця особа та звідки в неї наявна інформація про збут наркотичних речовин ОСОБА_4 . Звернула увагу на те, що підозрюваний перебував за межами Закарпатської області в той день, в який йому нібито інкримінують вчинення дій щодо відправки наркотичних речовин до Києва. Додала, що клопотання прокурора та наведені у ньому ризики є формальними з огляду на таке. Так, підозрюваний не може жодним чином впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки такі ризики можуть забезпечуватися покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків. Ризик переховування від слідства та суду обґрунтований тільки тяжкістю покарання, що суперечить усталеній практиці Європейського суду з прав людини. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином нічим не підтверджений та спростовується тим, що підозрюваний до цього часу не притягався до кримінальної відповідальності. Зауважила, що безальтернативне продовження тримання під вартою буде порушенням п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити заставу відповідно до ст. 182 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні просив обрати йому більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави. Зазначив, що має міцні соціальні зв`язки, має бажання працювати, переховуватися від слідства та суду не буде.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як передбачено ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.11.2025.

Органом досудового розслідування встановлено, що не пізніше 01.07.2025 ОСОБА_4 придбав з метою збуту наркотичний засіб кокаїн, в особливо великому розмірі, загальною вагою 6,674 кг, який перед цим був, за наразі невстановлених обставин, переміщений в Україну через державний кордон, та який він перемістив до орендованого ним приміщення АДРЕСА_3 , де зберігав його з метою збуту до 12 год. 00 хв. 23.01.2026.

Надалі, біля 12 год. 00 хв. 23.01.2026, переслідуючи корисливий мотив щодо збуту наркотичного засобу кокаїну, ОСОБА_4 , використовуючи засоби та методи конспірації, організував за допомогою послуг поштового оператора «Нова Пошта», перевезення з м. Ужгорода до м. Києва вищезазначеного наркотичного засобу, який був упакований в 6 пресованих поліетиленових упаковках, загальною вагою 6,674 кілограм. Після прибуття посилки з наркотичним засобом 25.01.2026 до м. Києва, ОСОБА_4 продовжуючи діяти на виконання злочинного задуму по збуту наркотичного засобу, організував доставку та розміщення зазначених вище наркотичних засобів у квартирах за адресами: АДРЕСА_4 (п?ять пресованих поліетиленових упаковок) та АДРЕСА_5 (одна пресована поліетиленова упаковка). При цьому, про факт відправки ОСОБА_4 даної посилки з наркотичним засобом, а також про точні місця їх зберігання було повідомлено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повинні були забрати наркотичну речовину, яка у свою чергу повинна були бути у подальшому збута іншим особам.

Надалі, на виконання вищевказаного злочинного плану по збуту наркотичного засобу, біля 20 год. 00 хв. 25.01.2026 до квартири за адресою: АДРЕСА_5 прибув громадянин України ОСОБА_9 , який забрав (придбав) наркотичний засіб кокаїн вагою 1,074 кг, який містився в одному пресованому поліетиленовому упакування.

Крім того, на виконання вищевказаного злочинного плану по збуту наркотичного засобу, біля 20 год. 00 хв. 25.01.2026 до квартири за адресою: АДРЕСА_4 прибула ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка м. Київ, яка діючи за попередньо обумовленими вказівками, забрала (придбала) наркотичний засіб кокаїн вагою 5,600 кг., який містився в п?яти пресованих поліетиленових упакуваннях, після чого вона була затримана співробітниками правоохоронних органів.

Згідно з висновком експерта від 24.01.2026 № CE-19/107-26/707-НЗПРАП надана на експертизу «порошкоподібна речовина білого кольору в постанові про призначення експертизи поіменована як: «пресована порошкоподібна речовина білого кольору, яка упакована в упаковки з синтетичного матеріалу» в своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», кокаін, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2026 року, підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, стали обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому слідчий суддя констатує, що ризики, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, що підтверджено матеріалами клопотання.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, за вчинення яких підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду, в тому числі вчиняти спроби незаконного перетину державного кордону України. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Беручи до увагу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження триває, не виключено, що підозрюваний, може вживати заходів щодо унеможливлення відшукання стороною обвинувачення доказів його протиправної діяльності, шляхом знищення, схову, документів та речей, місце зберігання яких йому може бути відоме та яке не було встановлено під час проведення обшуку. На підставі вищенаведеного слідчий суддя констатує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику впливу на свідків, інших підозрюваних, експерта та спеціаліста підтверджується тим, що наразі жоден з свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, враховуючи визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, експертами у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Разом з тим, у ході досудового розслідування може виникнути потреба у проведенні ряду судових експертиз, що свідчить про наявність ризику впливу на експертів, спеціалістів, які будуть залучені до даного кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчинення розпочатого ним кримінального правопорушення, зокрема впливати на інших на даний час не встановлених осіб шляхом інформування та скеровування дій та показань осіб, які також причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, однак на даний час не допитані, а також підшукування осіб, що можуть надати вигідні для підозрюваного показання у даному кримінальному провадження, а також продовжити набувати та збувати наркотичні засоби.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході розгляду клопотання та стосуються конкретних обставин, фактів, які можуть викликати сумнів у їх правдивості, наявність чи відсутність яких не може бути спростована на даному етапі кримінального провадження та виходять за межі поняття «обгрунтованої підозри». Аргументи захисників підозрюваного щодо відсутності конкретних доказів, які свідчать про заявлені стороною обвинувачення ризики зводяться до «відсутності наміру» та «бажання» підозрюваного вчиняти такі дії. Однак, слідчий суддя, оцінюючи наявність таких ризиків, повинен виходити з необхідності забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя констатує, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Зазначені ризики стороною захисту не спростовані.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків.

23 березня 2026 року постановою в.о. керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 26.04.2026.

Стороною обвинувачення підтверджено, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Слідчим суддею з клопотання встановлено, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, та скерувати обвинувальний акт до суду в максимально короткі терміни.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 193, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 26 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань № 9».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 55 хв. 27 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1