Єдиний унікальний номер: 343/653/26
Номер провадження: 1-кп/343/97/26
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду та

застосування запобіжного заходу

01 квітня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції з прокурором матеріали кримінального провадження № 1-кп/343/97/26, справа № 343/653/26, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007000 від 20.06.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2026 року у Долинський районний суд Івано-Франківської області для розгляду по суті поступили матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007000 від 20.06.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з ухвалою від 25.03.2026, суд призначив підготовче судове засідання.

01 квітня 2026 року прокурор скерував на адресу суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в судовому засіданні уточнив та просив застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням йому застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання прокурор мотивує тим, що 06 лютого 2026 року ОСОБА_3 затримано та повідомлено йому про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 1 ст. 119 КК України. Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 скеровано до Долинського районного суду Івано-Франківської області.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання винним, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що обвинувачений, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків, які разом з ним проходили військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, що підтверджується тим, що ОСОБА_3 із 08.05.2025, тобто протягом восьми місяців, ухилявся від проходження військової служби, цим самим проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, доки не був затриманий працівниками ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор, який бере участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке завчасно вручено останньому, про що свідчать його розписка, підтримав, просив обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням йому розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зазначив, що будь-яких законодавчих обмежень для внесення застави військовослужбовцями законодавство не містить. Військова ж частина, де проходитиме військову службу обвинувачений, забезпечить участь останнього у розгляді кримінального провадження в режимі відеоконференції.

Представник потерпілої у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію прокурора, окрім визначення обвинуваченому застави. Просив прийняти цивільний позов до розгляду.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтримала позицію свого представника.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заперечень щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду не висловив. Зазначив, що він виїхав за межі України ще до введення воєнного остану, однак повернувся та почав проходити військову службу. Він щиро шкодує про те, що сталося, адже потерпілий був його товаишем та сам запросив його у гості. Після події він самостійно йшов у поліцію, щоб повідомити про те, що сталося. Тобто будь-яких підстав уважати, що він буде ухилятися від суду, нема. Тим більше, у нього на утриманні знаходяться двоє дітей та хвора матір, тому перебування його під вартою поставить їх у скрутне матеріальне становище та залишить без допомоги.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду не заперечив, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підсудний Долинському районному суду Івано-Франківської області. Щодо обрання запобіжного заходу, то просив визначити його підзахисному альтернатиний вид запобіжного заходу, врахувавши, що в поліцію він з`явився добровільно.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши обвинувальний акт і додані до нього документи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із наданим суду обвинувальним актом, останній складений відповідно до вимог КПК України, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та доданих до нього документів в даному кримінальному провадженні.

Щодо клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що воно підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що 09.02.2026 слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області обрав ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 06 квітня 2026 року без визначення розміру застави.

Суд установив, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_3 вказаного запобіжного заходу. Зокрема, встановлено ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, один із яких є тяжким, усвідомлює неминучість покарання за них. Суд зважає на те, що серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення ЄСПЛ у справі "Ідалов проти Росії", § 140).

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків є те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, один із яких є тяжким, усвідомлює неминучість покарання за них, що може спонукати його незаконно впливати на свідків, з деякими з яких він проходив військову службу в одній військовій частині, з іншими проживає в одному районі. Вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, один із яких є тяжким, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за них, тому ризик втечі для нього може бути менш небезпечним, ніж призначене покарання і його відбування.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він, як військовослужбовець, може вчинити й інші правовпорушення з метою уникнення від відповідальності. Він протягом восьми місяців ухилявся від проходження військової служби доки не був затриманий працівниками поліції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 у повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з справ людини у справі "Летельє проти Франції".

Оцінивши наведені обставини, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять існування обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинах; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні прокурора; 3) неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним ризикам в силу вимог ч. 8 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Тобто, положення ст. 183 КПК України визначають право суду не обирати заставу обвинуваченому у даному кримінальному провадженні. Водночас саме сторона, яка заявляє клопотання, повинна обгрунтувати недоцільність застосування такої, та що внесеня застави перешкоджатиме запобіганню наведених нею ризиків.

В той же час, прокурор вважає за можливе застосувати заставу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в якості альтернативного запобіжного заходу.

Так, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

З матеріалів клопотання суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з ухиленням від проходження військової служби, а також у вчиненні правопорушення, наслідком якого стала смерть потерпілого з необережності. Такі обставини свідчать про підвищений ступінь суспільної небезпечності інкримінованих діянь та наявність значного суспільного інтересу у належному забезпеченні кримінального провадження.

Разом з тим, при вирішенні питання про вид запобіжного заходу суд повинен виходити з принципу необхідності та достатності втручання у права особи. Тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і може застосовуватись лише тоді, коли жоден із більш м`яких заходів не може запобігти наявним ризикам.

Суд погоджується з доводами прокурора, що визначення застави як альтернативи тримання під вартою дозволяє забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зокрема його явку до суду, виконання процесуальних обов`язків та недопущення ухилення від кримінального провадження. Водночас розмір застави має бути таким,який гарантуватиме його належну поведінку.

Крім того, суд бере до уваги, що визначення застави відповідатиме й інтересам потерпілої сторони, оскільки у разі невиконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави, а також може використовуватися для задоволення ї вимог щодо відшкодування шкоди.

Тому, суд, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів, наслідки, які настали, розмір шкоди, про яку заявляє потерпіла, а також особу підозрюваного, його матеріальний та сімейний стан, визначає обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199680,00 грн (60 * 3328,00 грн)

Суд також вважає за необхідне у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, проходження служби;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

За таких обставин суд уважає, що клопотання прокурора про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави слід задовольнити.

Згідно зі ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Відповідно до ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Отже, враховуючи, що в кримінальному провадженні судовий розгляд не розпочато, а потерпіла вважає, що злочином їй завдано матеріальну та моральну шкоду, суд дійшов висновку про необхідність прийняття до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням її цивільного позову. Потерпілу ОСОБА_5 слід визнати цивільною позивачкою, а обвинуваченого - цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. 128 КПК України та ст. 175-177 ЦПК України. Підстав для повернення позовної заяви немає, тому позовну заяву слід долучити до матеріалів кримінального провадження.

Згідно із положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи вимоги ст. 19 Закону України "Про пробацію" та Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", складання досудової доповіді слід доручити представнику Калуського районного сектора № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області.

На підставі викладеного, ст. 61, 62, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 314-316 КПК України, керуючись ст. 110, 372, 532, 534 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 1-кп/343/97/26, справа № 343/653/26, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007000 від 20.06.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 5 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області (м. Долина, вул. Обліски 115, Івано-Франківської області) на 14.00 годин 14 квітня 2026 року.

Прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 5 ст. 407 КК України, цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди.

Визнати потерпілу ОСОБА_5 - цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_3 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу та її представника, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту оголошення даної ухвали, тобто з 01 квітня 2026 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 закінчується 30 травня 2026 року.

Тримання під вартою ОСОБА_3 здійснювати в ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", м. Івано-Франківськ.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 199680,00 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такі реквізити: одержувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано - Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, р/р (IBAN) - UA0002265.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі, протягом дії ухвали до 30 травня 2026 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, проходження військової служби;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказані реквізити: одержувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, р/р (IBAN) - UA0002265, коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Івано Франківська установа виконання покарань (№12).

Доручити представнику Калуського районного сектора № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області скласти та подати Долинському районному суду Івано-Франківської області в десятиденний строк досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Роз`яснити представнику органу пробації, що його права та обов`язки визначені ст. 72-1 КПК України, а також Законом України "Про пробацію", а обвинуваченому - що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1