ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27546/25

Провадження № 11-сс/820/193/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретарів

судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третіх осіб

ТОВ «УНІ АГРО»

та ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС»

адвоката ОСОБА_7 ,

керівника ТОВ «УНІ АГРО»

та «УНІ АГРО ПЛЮС» ОСОБА_8 ,

представника ТОВ «УНІ АГРО» ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційні скарги представника ТОВ «УНІ АГРО» та ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2026 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000009 від 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :33:001:0112, :33:001:0113, :33:001:0066, :33:001:0067, :33:001:0068, :33:001:0071, :33:001:0182, які належать ТОВ «УНІ АГРО» , з метою збереження зазначених речових доказів земельних ділянок, які мають доказове значення, недопущення і запобігання, неправомірного використання, передачі, відчуження з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , посадових осіб ТОВ «Хмельницька універсальна компанія», ТОВ «Хмельницьк УНІКОМ», ТОВ «УНІ АГРО» або будь-кого іншого.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що арешт необхідно накласти з метою збереження, як доказу у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження вказаних земельних ділянок.

В поданих апеляційних скаргах представник ТОВ «УНІ АГРО» та ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» - адвокат ОСОБА_7 , з урахуванням їх змін, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене майно. Зазначає, що розглядаючи клопотання прокурора слідчий суддя мала б дослідити інформаційні довідки в результаті чого мала б відмовити у задоволенні поданого клопотання, оскільки частина земельних ділянок досить тривалий час не належить ТОВ «УНІ АГРО». Вказує, що земельна ділянка :33:001:0182 з 29.01.2025 належить ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» . Земельні ділянки з кадастровими номерами :33:001:0112 та :33:001:0113, які належали ТОВ «УНІ АГРО» не існують, так як з 14.02.2025 вказані земельні ділянки припинили своє існування в результаті їх поділу. На його думку, слідчий суддя безпідставно провела розгляд клопотання прокурора без виклику власника майна, при цьому розглянула його, не призначаючи судового засідання, оскільки в розкладі судових засідань на 16.03.2026 відмітка про таке засідання відсутня. Стверджує, що починаючи з 2019 року ОСОБА_12 , яка визнана потерпілою в даному кримінальному провадженні, тривалий час, у різні способи, намагається відібрати у законного власника ОСОБА_10 належне йому майно у вигляді частки у статутному капіталі СТОВ «Агрофірма «Гречани». Нею було подано заяви про вчинення стосовно її померлого батька ОСОБА_13 кримінального правопорушення за ст. 190 КК України. Зважаючи на те, що слідчі не вбачали складу злочину в діях ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_12 ініціювала до господарського суду ряд позовів, направлених на визнання договорів міни та рішень її померлого батька ОСОБА_13 недійсними. За наслідками розгляду яких було встановлено, що відносини, які склалися між померлим батьком ОСОБА_13 та ОСОБА_10 носять цивільно-правовий характер, яким судами першої та апеляційної інстанцій надано оцінку після дослідження усіх доказів. Відтак, на переконання апелянта прийняте слідчим суддею рішення про накладення арешту на земельні ділянки є незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третіх осіб ТОВ «УНІ АГРО» та «УНІ АГРО ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, думку керівника «УНІ АГРО» та «УНІ АГРО ПЛЮС» ОСОБА_8 та представника ТОВ «УНІ АГРО» - ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, не в повній мірі, дотримався наведених вимог закону.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Зі змісту клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000009 від 31.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого від 16.03.2026 в якості речових доказів визнано земельні ділянки з кадастровими номерами :33:001:0112, :33:001:0113, :33:001:0066, :33:001:0067, :33:001:0068, :33:001:0071, :33:001:0182, які належать ТОВ «УНІ АГРО» , оскільки вони є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення, а саме заволодіння корпоративними правами на частку у СТОВ «Агрофірма Гречани», шляхом вчинення групою осіб ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 шахрайських дій, внаслідок чого спричинено збитки у великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2026 задоволено клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :33:001:0112, :33:001:0113, :33:001:0066, :33:001:0067, :33:001:0068, :33:001:0071, :33:001:0182, які належать ТОВ «УНІ АГРО» , з метою збереження зазначених речових доказів земельних ділянок, які мають доказове значення, недопущення і запобігання їх неправомірного використання, передачі, відчуження з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , посадових осіб ТОВ «Хмельницька універсальна компанія», ТОВ «Хмельницьк УНІКОМ», ТОВ «УНІ АГРО» або будь-кого іншого.

Разом з тим, колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком слідчого судді, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з приписами ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно буд-якої фізичної та юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ст. 98 ч. 1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2022 № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, накладаючи арешт на земельну ділянку :33:001:0182, яка належить ТОВ «УНІ АГРО» , оскільки з пояснень апелянта, представників зазначених товариств, та з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна від 16.03.2026 № 468218528 вбачається, що власником цієї земельної ділянки є ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» (а.с.33 т.1).

Крім того, колегією суддів встановлено, що згідно з наявною в матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна» від 16.03.2026 за № 468218096, відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :33:001:0112, яка була зареєстрована в державному реєстрі речових прав та якій було присвоєно Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та яка належала ТОВ «УНІ АГРО» КОД ЄДПОУ 5591467, не існує, так як з 14 лютого 2025 року земельна ділянка з таким кадастровим номером припинала існування в результаті її поділу(а.с.41-46).

У відповідності до наявної в матеріалах справи Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єктів нерухомого майна» від 16.03.2026 за №468217990, відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :33:001:0113, яка була зареєстрована в державному реєстрі речових прав та якій було присвоєно Реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, та яка належала ТОВ «УНІ АГРО» , не існує, так як з 14 лютого 2025 року земельна ділянка з таким кадастровим номером припинала існування в результати її поділу(а.с.35-40 т.1).

З огляду на викладене, слідчий суддя безпідставно наклав арешт на земельні ділянки: з кадастровим номером :33:001:0112 та з кадастровим номером :33:001:0113, оскільки таких кадастрових номерів не існує.

В цій частині доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Крім того, підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги, в частині неналежності земельної ділянки :33:001:0182 ТОВ «УНІ АГРО» , оскільки, як встановлено апеляційним судом, її власником є ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» .

Щодо обґрунтованості клопотання прокурора про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами 680100000:33:001:0066, :33:001:0067, :33:001:0068, :33:001:0071, які належать ТОВ «УНІ АГРО» та на земельну ділянку :33:001:0182, яка належить ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» , то колегія суддів зазначає наступне.

Прокурором доведено наявність правових підстав для накладення арешту на ці земельні ділянки, згідно з вимогами ст. 170 КПК України. Ділянки визнані речовими доказами, оскільки можуть містити відомості про обставини вчинення злочину. Слідчим суддею першої інстанції було допущено технічну в зазначені власника земельної ділянки :33:001:0182, що підлягає виправленню, шляхом зазначення актуальних даних з Державного реєстру речових прав.

В цій частині, колегія суддів погоджується з ухвалою слідчого судді про необхідність накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами 680100000:33:001:0066, :33:001:0067, :33:001:0068, :33:001:0071, які належать ТОВ «УНІ АГРО» та на земельну ділянку :33:001:0182, яка належить ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» , оскільки слідчий суддя має лише перевірити формальну наявність підстав для накладення арешту на майно, а не вирішувати питання про доведеність злочину. Слідчий суддя не може вимагати доказів, які збираються на стадії завершення досудового слідства. Відмова в арешті фактично позбавляє слідство можливості встановити істину у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики(позиція ЄСПЛ у справі East West Alliance Limited проти України) арешт є тимчасовим заходом, а не остаточним позбавлення права власності, тому слідчий суддя має застосувати менш суворий стандарт оцінки доказів.

Так у постанові ККС ВС від 27 травня 2020 у справі №757/41300/18-к Верховний Суд зазначив, що слідчий суддя не повинен вимагати від прокурора доказів того рівня, який необхідний для обвинувального вироку. На стадії арешту майна достатньо встановити «обґрунтовану підозру», що майно може бути речовим доказом.

Колегія суддів враховує і те, що вказані земельні ділянки є сільськогосподарського призначення, тому вважає, що арешт на них може бути накладений без обмеження права користування ними, що у даному випадку буде найменш обтяжливим способом арешту майна та не перешкоджатиме господарській діяльності.

Щодо накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :33:001:0112 та :33:001:0113, то клопотання прокурора слід залишити без розгляду, так як згідно з принципом правової визначеності, об`єкт арешту має бути чітко ідентифікований.

Встановлено, що вказані ділянки були поділені, внаслідок чого вони, як об`єкти цивільних прав припинили своє існування.

Відповідно до ст.79-1 ЗК України, земельна ділянка виникає, як об`єкт права з моменту її державної реєстрації та присвоєння кадастрового номера.

Оскільки нові кадастрові номери у клопотанні прокурора відсутні, на що не звернув увагу слідчий суддя, а старі вже не існують, накласти арешт на неіснуюче, або невизначене майно неможливо. Це суперечить вимогам ст. 171 КПК України.

Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Тому посилання в апеляційній скарзі про відсутність підстав для накладення арешту на майно є безпідставними.

Всі інші підстави, зокрема наявність рішень прийнятих Господарським судом Хмельницької області, підлягають з`ясуванню органом досудового розслідування і судом під час розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги представника ТОВ «УНІ АГРО» та ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2026 про накладення арешту на земельні ділянки у кримінальному провадженні №0000009 від 31.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, скасувати і постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на земельні ділянки у кримінальному провадженні №0000009 від 31.01.2023 задовольнити частково.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :33:001:0066, :33:001:0067, :33:001:0068, :33:001:0071, які перебувають у власності ТОВ «УНІ АГРО» , а також на земельну ділянку з кадастровим номером :33:001:0182, яка перебуває у власності ТОВ «УНІ АГРО ПЛЮС» , із забороною відчуження, розпорядження вказаним майном, без обмеження користування.

Клопотання прокурора, в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :33:001:0112, :33:001:0113 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2