Справа № 185/3556/26
Провадження 1-кс/185/238/26
У Х В А Л А

13 березня 2026 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда клопотання слідчого СВ Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000393, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

13 березня 2026 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. 12 березня 2026 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 13 березня 2026 року йому повідомлено про підозру. Копії повідомлення про підозру та клопотання вручено підозрюваному та його захиснику.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання в повному обсязі, наполягали на застосуванні тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, в умовах воєнного стану, наявні ризики переховування, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, а більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам. Крім того, застосування іншого запобіжного заходу суперечить ч. 8 ст. 176 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. Найбільш м`яким є особисте зобов`язання, найбільш суворим тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Клопотання про застосування запобіжного заходу має містити: короткий виклад обставин злочину, правову кваліфікацію, обставини підозри, посилання на докази, обґрунтування ризиків та неможливість їх запобігання м`якішими заходами (ч. 1 ст. 184 КПК України).

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Слідчий суддя керується практикою ЄСПЛ, зокрема рішеннями у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Харченко проти України» від 10.02.2011, які визначають стандарти обґрунтованої підозри та пропорційності обмеження свободи.

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази та мотиви, з яких виходив слідчий суддя

Щодо кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа

Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді розвідника радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , 03 січня 2026 року самовільно залишив пункт тимчасового розташування підрозділу поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , чим незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися до 12 березня 2026 року, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місця знаходження на території с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області.

Щодо обґрунтованості підозри

Обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджується сукупністю зібраних доказів: актом службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини, та іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, фабула кримінального правопорушення та надані докази вказують на ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину, що виправдовує подальше розслідування.

На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати питання про фактичні обставини злочину, кваліфікацію дій підозрюваного чи давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні рішення по суті.

Щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Прокурором доведено наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) зумовлюється тяжкістю можливого покарання (позбавлення волі від п`яти до десяти років), відсутністю офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню за викликом;

незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідки проходять військову службу в одному підрозділі з підозрюваним, не всі особи, яким відомі обставини вчинення правопорушення, встановлені та допитані, тому підозрюваний може впливати на них з метою зміни показів;

вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) відсутність постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, відсутність реального наміру повернутися до військової частини (затриманий працівниками поліції).

Доводи захисту про відсутність наміру переховуватися та готовність співпрацювати слідчим суддею враховані, однак самі по собі не спростовують наявність ризиків з урахуванням тяжкості злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, та статусу військовослужбовця.

Щодо недостатності більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування тримання під вартою

Враховуючи дані про особу (неодружений, на утриманні малолітніх дітей та інших осіб не має, базова середня освіта, військовослужбовець), характер та спосіб вчинення злочину (самовільне залишення місця служби без поважних причин в умовах воєнного стану з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання службових обов`язків), слідчий суддя дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти доведеним ризикам.

Щодо застави

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України та п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування застави або будь-якого іншого запобіжного заходу прямо заборонено законом. Слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 години 30 хвилин 11 травня 2026 року.

Строк дії ухвали до 16 години 30 хвилин 11 травня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 , якому негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором підозрюваного в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Суддя ОСОБА_1