Справа № 199/9363/25
УХВАЛА

іменем України

12 березня 2026 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , маючого військове звання «солдат», раніше судимого:

- 19.08.2024 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин;

- 07.07.2025Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра за ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 10 днів,

про затримання та направлення засудженого до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі

за участю: прокурора ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра було подано подання про затримання та направлення засудженого ОСОБА_4 до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Орган пробації свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 умисно ухиляється від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання.

Так, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07.07.2025 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 389 КК України і йому призначено покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 10 днів.

21.08.2025 до Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області надійшов на виконання вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07.07.2025 відносно ОСОБА_4 .

Цього ж дня, а саме 21.08.2025 засудженому ОСОБА_4 був надісланий виклик про те, що 29.08.2025 йому потрібно з`явитися до уповноваженої особи органу пробації для подальшого ознайомлення ним з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, за яким ОСОБА_4 не з`явився.

01.09.2025 з метою встановлення причин неявки ОСОБА_4 до органів пробації інспекторами був здійснений вихід за адресою місця його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , однак на момент виходу ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не виявилося, у зв`язку з чим інспектор залишив виклик на ім`я ОСОБА_4 про необхідність явки 02.09.2025 до уповноваженої особи органу пробації для подальшого ознайомлення ним з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, однак останній у черговий раз не з`явився.

У зв`язку з відсутністю відомостей про місце перебування ОСОБА_4 Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області були розпочаті першочергові розшукові заходи з метою виявлення засудженого ОСОБА_4 та 16.09.2025 матеріали відносно нього скеровані до ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області для проведення подальших розшукових заходів, тобто ОСОБА_4 умисно ухиляється від отримання від органу пробації припису та самостійного слідування до місця відбування покарання.

Відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 175/1/4339 від 07.11.2025 засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.08.2024 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Згідно з листом командира військової частини НОМЕР_1 № 1153/6 від 23.02.2026 солдат ОСОБА_4 29.09.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку із чим 14.10.2024 виведений у розпорядження командира.

Як вбачається з листа заступника начальника ВП начальника ВКП ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 16.02.2026, з метою встановлення місця знаходження розшукуваного громадянина ОСОБА_4 , проводяться розшукові заходи, а саме відпрацьовані можливі адреси проживання останнього, направлені запити до ДМС України, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, до управління Державної податкової служби, БТІ, однак на даний час встановити місце знаходження ОСОБА_4 не представляється можливим.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в поданні органу пробації, оскільки матеріали подання не містять відомостей, які б свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_4 від отримання припису.

Представник органу пробації надав суду заяву, згідно якої останній підтримує вказане подання у повному обсязі та просить розглядати у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, що у відповідності до абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, вбачає, що подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області не підлягає задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим законодавством.

Процедура направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання врегульована ст. 57 КВК України, діючою Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженою наказом ДДУпВП МВС України 19.12.2003 N 270/1560 (далі - Інструкція), які передбачають можливість самостійного прямування засудженого до обмеження волі за рахунок держави до місця відбування покарання після одержання припису про виїзд, направлення засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання судом у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Частиною 4 ст. 57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Статтею 87 КВК України передбачений порядок направлення засудженого до місця відбування покарання шляхом переміщення засудженого під вартою.

Відповідно пункту 2.17 розділу 5 Інструкції направлення засуджених осіб до місця відбування покарання, в порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі, здійснюється органами внутрішніх справ за постановою суду.

Вирішуючи питання про доцільність затримання засудженого та направлення його до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, суд враховує наявність підстав і умов, зазначених у ст. 57 КВК України, у їх сукупності.

Згідно п. 9 ч. 2 Розділу ХІ «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.01.2019 № 272/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2019 за № 120/33091, у разі не прибуття засудженого до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Якщо після здійснення зазначених заходів місцезнаходження засудженого не встановлено, уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації клопотання про розшук для оголошення його в розшук та клопотання до суду для вирішення питання щодо направлення засудженої особи до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений до обмеження волі направляється до виправного центру в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Як вбачається з листа заступника начальника ВП начальника ВКП ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 16.02.2026, з метою встановлення місця знаходження розшукуваного громадянина ОСОБА_4 , проводяться розшукові заходи, а саме відпрацьовані можливі адреси проживання останнього, направлені запити до ДМС України, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, до управління Державної податкової служби, БТІ, однак на даний час встановити місце знаходження ОСОБА_4 не представляється можливим.

Також, під час судового розгляду подання встановлено, що Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області направлено до суду подання про затримання та направлення до місця відбування покарання ОСОБА_4 , проте до нього не додано жодних матеріалів, якими обґрунтовуються та підтверджуються зазначені в поданні обставини, зокрема, не надано підтверджуючих документів, які б свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_4 від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин. При цьому ініціатором подання не додано до матеріалів справи підтвердження направлення вказаних викликів засудженому ОСОБА_4 (поштові повідомлення) та їх отримання останнім чи повернення з відміткою про причини повернення.

Крім того, відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 175/1/4339 від 07.11.2025 засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.08.2024 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Згідно з листом командира військової частини НОМЕР_1 № 1153/6 від 23.02.2026 солдат ОСОБА_4 29.09.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку із чим 14.10.2024 виведений у розпорядження командира.

Однак прокурор, звертаючись до суду з подання про затримання та направлення засудженого ОСОБА_4 до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, яке мотивував зокрема тим, що останній самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та наразі його місце знаходження не встановлено, не надав суду належних доказів, отриманих із Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону чи з ТУ ДБР про те, що дійсно ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відносно нього було відкрито кримінальне провадження за ч. 5 ст.407 КК України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд констатує, що при зверненні до суду з відповідним поданням, уповноваженою особою органу пробації були виконані не всі вимоги, передбачені ч.ч. 4, 5 ст. 57 КВК України, які є обов`язковими перед направленням подання до суду для вирішення питання про направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, оскільки підтверджуючих документів, які б свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_4 від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин суду не надано, а також належними доказами не доведено, що ОСОБА_4 29.09.2024самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відносно нього було відкрито кримінальне провадження за ч. 5 ст.407 КК України. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що дане подання є таким, котре подано передчасно, а тому задоволенню не підлягає.

Крім того суд звертає увагу, що вказане не позбавляє представнику органу пробації повторно звернутися до суду з вказаним поданням у випадку наявності для цього підстав.

Керуючись ст.ст. 36, 537, 539 КПК України, ст. 57 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В поданні начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та направлення засудженого до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

12.03.2026