Справа №127/5632/26
Провадження №1-кс/127/2337/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області, за процесуального керівництва прокурорів Вінницької обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000110 від 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1, 4 ст. 345, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 345 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду справи, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 організував та очолив громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», використовуючи її як прикриття для протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та основ національної безпеки, а також для залучення до її складу осіб, які порушують законодавство щодо мобілізації, при цьому безпосередньо керував діяльністю створеної організованої групи, до складу якої в різний час увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_4 організовував приховування злочинної діяльності, запроваджував заходи конспірації, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контрактів і складання «присяги», носіння військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої відповідної атрибутики, доводив вказані умови до відома учасників та контролював їх безумовне виконання, тоді як учасники групи, діючи узгоджено та відповідно до відведених ролей, надавали діяльності групи ознак військового формування.

У період з 01.09.2025 по 23.01.2026 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно у складі організованої групи, вчинили низку кримінальних правопорушень, спрямованих на перешкоджання законній діяльності працівників поліції та військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки під час виконання ними повноважень щодо забезпечення мобілізаційних заходів, зрив виконання мобілізаційного плану в особливий період, а також здійснювали активний психологічний вплив і висловлювали погрози застосування насильства з метою впливу на працівників правоохоронних органів та перешкоджання виконанню ними службових обов`язків.

Відповідно до повідомлення оперативного підрозділу, останнім отримано інформацію щодо інших активних членів організації ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» (, адреса: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 83, кв. 13), які причетні до координації протиправної діяльності вказаної організації, що спрямована на перешкоджання законній діяльності військовослужбовців ТЦК та СП і працівників правоохоронних органів, а також здійснювали пошук та набір нових учасників організації, вчиняли дії, які сприяли поширенню діяльності громадської організації на території Вінницької області та інших регіонів, зокрема:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , використовує термінал мобільного зв`язку НОМЕР_1 . Встановлено, що ОСОБА_9 прибував спільно з групою швидкого реагування на місце зупинки члена громадської організації правоохоронними органами для чинення психологічного тиску на працівників поліції та перешкоджання законній діяльності військовослужбовців ТЦК та СП.

20.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Samsung» Galaxy S24 з IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон «Samsung» з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEІ2: НОМЕР_5 з паролем «m1988».

Прокурор в клопотанні зазначив, що вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди кримінального правопорушення та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події, тому виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими слідчого відділу УСБ України у Вінницькій області, за процесуального керівництва прокурорів Вінницької обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000110 від 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1, 4 ст. 345, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 345 КК України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000110 від 23.06.2025 року та іншими документами, доданими на обґрунтування клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області у справі №127/5310/26 від 18.02.2026 надано дозвіл на проведену 20.02.2026 слідчу дію - обшук.

Постановою старшого слідчого від 20.02.2026 про визнання вилучених речей речовими доказами, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000110 від 23.06.2025 року.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 20.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки дані речі мають значення речових доказів, при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

- мобільний телефон «Samsung» Galaxy S24 з IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон «Samsung» з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEІ2: НОМЕР_5 з паролем «m1988», шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім, як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Після проведення усіх необхідних слідчих дій (огляду та копіювання інформації), вищезазначені вилучені мобільні телефони повернути власнику на відповідальне зберігання.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя