Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/904/23
Провадження № 1-кп/209/64/26
ВИРОК

іменем України

"30" березня 2026 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого (адвоката) ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого (адвоката) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Кам`янського матеріали кримінального провадження № 209/904/23 (номер провадження 1-кп/209/64/26), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Балівка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше обізнаним про те, що указом Президента України від № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку зі збройною агресією рф та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від № 2263-ІХ, від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від № 2500-ІХ, від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, від 06.02.2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2022 року № 2915-IX) вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 02.01.2023 року, приблизно о 19.40 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля буд. №38 по бульвару Героїв в м. Кам`янське, вступив у попередню злочинну змову із раніше йому знайомим ОСОБА_7 , щодо здійснення нападу на особу з метою заволодіння її майном. Так, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 обрав ціллю нападу невідомого чоловіка, який в цей час проходив повз буд. АДРЕСА_3 , далі оцінивши обстановку: відсутність перехожих, безлюдне місце, відсутнє освітлення, повідомив ОСОБА_7 про те, що необхідно наздогнати чоловіка та зупинити його, з метою реалізації раніше домовленого, а саме здійснення нападу на особу з метою заволодіння її майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, під впливом свого корисливого мотиву, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебуваючи у єдиній злочинній змові, діючи незаконно у групі, заздалегідь розподіливши між собою ролі щодо здійснення нападу та керуючись єдиним злочинним умислом, 02.01.2023 року, приблизно о 19.50 год., перебуваючи поблизу буд. № 43 по пр. Дружби Народів в м. Кам`янське, підбігли ззаду до невідомого їм чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого, ОСОБА_5 з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, згідно з заздалегідь розподіленими ролями, завдав удар своєю рукою в обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та похитнувся. В цей момент ОСОБА_7 згідно з заздалегідь розподіленими ролями, своєю правою рукою схопив ОСОБА_4 за шию та утримував придушуючи останнього. Таким чином ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_4 насильство, небезпечне для життя та здоров`я останньої в момент заподіяння. В цей час, ОСОБА_5 наніс ногою один удар по лівій нозі потерпілого, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді: закритої тупої травми лівого колінного суглобу з закритим уламковим внутрішньо суглобовим переломом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалась гемартрозом, та призвела до меніскектомії зовнішнього меніску лівого колінного суглобу, яке, відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавше тривалий розлад здоров`я терміном більше ніж 21 день. У цей момент ОСОБА_7 , повалив потерпілого на землю та продовжував утримувати останнього за шию, з метою придушення волі потерпілого до супротиву їх протиправним діям, а ОСОБА_5 продовжував наносити хаотичні удари по тулубу та кінцівках, таким чином застосували насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, чим завдали останньому фізичного болю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 користуючись тим, що потерпілий впав на ґрунтове покриття та не може завадити їх діям, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4 , а саме: мобільним телефоном «Хіаоmі Redmi 3S», вартістю 900,00 гривень, з сім-карткою оператору «Київстар», що не становлять матеріальної цінності для потерпілого, Powerbank «Trust», що не становлять матеріальної цінності для потерпілого, портмоне «Atrix», що не становлять матеріальної цінності для потерпілого, підвіс у вигляді «Ложечки», вартістю 257,00 гривень.

Тим самим, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1157 гривень.

Заволодівши майном, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 з місця злочину зникли, згодом розпорядившись майном на власний розсуд.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст. 187 КК України- напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.4 ст. 187 КК України- напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України не визнав повністю та дав показання про те, що його дружина займається бізнесом, наймає на виконання робіт людей. 02 січня 2023 року вони приїхали з роботи, його дружина ОСОБА_11 розплатилась із працівниками, він пішов в магазин купити іграшку донці. Коли прийшов додому, то дружина повідомила, що вона після того як розрахувалась із найманим працівником, помітила, що переплатила йому гроші. Цього працівника він не бачив раніше, хоча на полях він був. Працівника якому переплатили, зовуть ОСОБА_12 . Дружина сказала, що зателефонувала працівнику на ім`я ОСОБА_12 , і повідомила, що він згодний повернути надлишково сплачені йому кошті. Він, його дружина, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли на зустріч із ОСОБА_12 . Це було 02 січня 2023 року, увечері, вже було темно. Вони чекали ОСОБА_12 , але він не прийшов. Тоді вони вирішили піти до місця його проживання. Попереду, в метрах 15 він побачив чоловіка, який був схожий на ОСОБА_12 , окликнув його по імені, але чоловік не відреагував. Він бачив чоловіка зі спини, той був одягнений у червону куртку та був такого же росту як і ОСОБА_12 . Чоловік не відкликався, він покликав його ще раз. Тоді він вирішив, що це точно ОСОБА_12 . За потерпілим пішов ОСОБА_13 з прискоренням, а він із дружиною шли позаду. ОСОБА_13 наздогнав потерпілого в метрах 10 від них. Вони почали про щось розмовляти. Коли він із дружиною підійшли до потерпілого та ОСОБА_7 , то вони лежали на землі, але як вони падали він не бачив. Потерпілий лежав зверху на ОСОБА_15 , сварки він не чув. Потерпілий лежав на ОСОБА_15 спиною догори, а ОСОБА_13 лежав на спині. Він підбіг до них і намагався розняти, йому навіть здалося, що ОСОБА_13 хрипів наче потерпілий його душив, але точно не бачив. Коли він їх рознімав, то перечипився через ноги ОСОБА_7 , впав і при цьому загубив окуляри. Потерпілого з ОСОБА_7 він стягнув з другого разу. Піднявся, потерпілий сказав, що досить, сів, а потім піднявся. Він вибачився перед потерпілим і сказав, що обізнався. Дружина стояла в метрах трьох від них. Що робила ОСОБА_16 він не бачив, але чув її голос, вона розмовляла з його дружиною. Після того, як він вибачився перед потерпілим, він, його дружина, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 пішли додому. Подію вони не обговорювали. Не продовжили пошук ОСОБА_12 , оскільки з ним не було зв`язку. Потерпілий не казав, що у нього болить нога. Вважає, що тілесні ушкодження потерпілий отримав у іншому місці. Додатково обвинувачений пояснив, що час зустрічі із ОСОБА_12 не обговорювався. Чекали на ОСОБА_12 на місці зустрічі біля 30 хвилин. Його дружина телефонувала ОСОБА_12 , але той проігнорував зустріч. Коли він побачив зблизька потерпілого, то у нього також була борода як у ОСОБА_12 , був схожий зріст, тілобудова. Із ОСОБА_17 вони разом працюють, ОСОБА_13 зустрічався з його старшою донькою. Фактично вони одна родина. Гроші за працю отримували окремо. Про дії щодо потерпілого, вони не домовлялись. Після події потерпілий сидів на землі, а потім стояв, ніяких претензій з його боку до них не було. 03 січня 2023 року він побачив у ОСОБА_18 мобільний телефон, який забрав у неї і поклав в сервант. ОСОБА_19 психанула та пішла. ОСОБА_14 часто сварилась із матір`ю і жила у них. Він був присутній при проведенні обшуку. Мобільний телефон він сам показав працівникам поліції і сам видав. Більше працівники поліції під час обшуку нічого не відшукали, хоча у протоколі написали зовсім інше. Потерпілого він не бив, лише стягнув на п`яту точку. Він має поганий зір, -5,00% на кожне око, тому носить окуляри. Взагалі конфлікт тривав біля 15-20 хвилин. Весь час потерпілий коли лежав зверху на ОСОБА_15 , його душив, при цьому ОСОБА_13 опору не чинив. Щодо грошей, то він звертався до потерпілого і питав де його гроші. Він мав на увазі гроші, які його дружина переплатила робітнику ОСОБА_12 . Про це він питав, коли вже потерпілий встав із землі після конфлікту. Потім він побачив, що то не той чоловік. У потерпілого він нічого не забирав, та не бачив, щоб хтось щось забирав з місця. Мобільний телефон він бачив у ОСОБА_14 . Мобільний телефон був сенсорний. Він припустив, що цей мобільний телефон з`явився у ОСОБА_14 після цих подій, бо вона раніше вчиняла крадіжки мобільних телефонів. Мобільний телефон лежав в залі у серванті до обшуку. Обшук був 03.01.2023 року. Під час цього обшуку він сам видав мобільний телефон.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України не визнав повністю та дав показання про те, що 02 січня 2023 року їхав з роботи з с. Балівка на лівий берег міста. Зупинилися на Диспечерській. Дружина ОСОБА_20 видала гроші працівникам. Потім вона дізналася, що одному робітнику ОСОБА_12 вона заплатила зайві гроші в сумі 500 грн. Вона зателефонувала ОСОБА_12 і вони домовились зустрітися, щоб він повернув гроші. Він же пішов з ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , бо йому потрібно було до магазину АТБ. Також з ними пішла ОСОБА_14 . ОСОБА_22 , він покликав його, але той не обернувся. Він пішов за ОСОБА_12 , та був впевнений, що це саме той робітник ОСОБА_12 , з яким розмовляла ОСОБА_23 . ОСОБА_12 йшов швидко, він пішов наздоганяти його, за ними йшли ОСОБА_24 з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Він наздогнав чоловіка і вони зчепилися, душили один одного. Словесної перепалки між ними не було. Потім він перечипився та впав, той чоловік впав зверху на нього. Потерпілого він не бив. В цей час підбіг ОСОБА_24 , який намагався стягнути потерпілого з нього. Потерпілий увесь час мовчав. Коли він піднявся, крикнув потерпілому щоб він поголився. Потім потерпілий також встав. ОСОБА_24 вибачився, що вони переплутали потерпілого з іншим чоловіком. Що робили ОСОБА_25 та ОСОБА_16 увесь час він не бачив, але були на місці. Вже вдома ОСОБА_24 забрав у ОСОБА_18 мобільний телефон, але вона сказала, що мобільний телефон знайшла. Мобільний телефон був білого кольору. Телефон ОСОБА_24 поклав у сервант, де він і лежав до обшуку. Звідки у потерпілого травма ноги, він не знає. Ніхто не бив потерпілого по нозі. Він переплутав потерпілого, бо було погане освітлення. Потерпілий був одягнений в куртку, штани, бачив білий капюшон. Пішли за ним, бо чекали ОСОБА_12 , але його не було. Потім побачили як чоловік схожий на ОСОБА_12 уходить. У потерпілого також була борода як і у робітника ОСОБА_12 , однаковий ріст. Уточнив, що коли вони пішли з ОСОБА_26 за потерпілим, ні про що не домовлялись. На місці події він не бачив ніяких речей. Вже після допиту ОСОБА_27 він дізнався, що ОСОБА_24 забрав у ОСОБА_14 мобільний телефон, гаманець та ложечку.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання про те, що 02 січня 2023 року близько 13.00 прийшов у двір будинку АДРЕСА_4 ремонтувати сину автомобіль, коли завершив роботу, близько 19.00 години пішов пішки додому. Він вирішив піти через поле. Було вже темно, він почув, що позаду хтось йде. Почув крик кликали когось на ім`я « ОСОБА_12 », голос був чоловічий. Він не звернув уваги бо його звуть ОСОБА_28 . Його наздогнали двоє чоловіків та спитали чому він не зупинився, запитали « ОСОБА_29 , де гроші які тобі дали?». Він відповів, що їх не знає. Один чоловік був молодий, невисокого росту, другий доросліше, високий. Це були обвинувачені ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . Підскребишев стояв від нього на відстані одного метра, а ОСОБА_30 1,5 метри зліва, він був в окулярах, які відблискували у темряві. Окрім того, в метрах 5-ти від нього були люди, але він їх не розгледів. Молодий спитав, чому він не зупинився, назвав його ОСОБА_32 , запитав де гроші 500 гривень, які йому дали. В той час ОСОБА_33 наніс йому удар в ліву частину обличчя. Від удару він не впав. Молодий напригнув спереду на нього. ОСОБА_33 в цей же час наніс йому удар ногою в коліно, він почув хруст в нозі. Він намагався відбиватися від ОСОБА_7 , але не втримався і впав разом з ОСОБА_17 . Вони лежали на землі і в цей же час він відчував удари по різним частинам тіла. У нього у внутрішній правій кишені куртки був повербанк та гаманець у правій зовнішній кишені куртки. В гаманці була срібна підвіска. В лівій кишені був мобільний телефон. Не виключає, що повербанк під час супротиву ОСОБА_34 на землі, міг випасти. Все це продовжувалось близько 10 хвилин. Після даної події його відвезли до лікарні, там зробили знімок, і виявили перелом з відокремленням мініску. Йому зробили операцію. На час цією події у нього була борода. Тоді ще один з обвинувачених сказав йому, щоб він йшов поголився. Під час досудового слідства він впізнавав свої речі, приймав участь у слідчому експерименті, допитували його під відеозапис. Під час проведення впізнання осіб прізвища обвинувачених йому не називали. Додатково обвинувачений ОСОБА_33 наніс йому удар ногою по нозі, він стояв зліва від нього і тому удар вийшов ступнею у коліно. Після цього удару був хруст, він стояв секунд 5. Він казав обвинуваченим, що вони зламали йому ногу. На землі він лежав 3-4 хвилини. Як саме обвинувачені витягли його речі, він не чув, відчував лише удари. Це було біля 20.00 годин. Гіпс йому наклали біля 21.00 години. З його кишені нічого випасти не могло. На землі він лежав на спині. Також дружина ОСОБА_35 обіцяла відшкодувати шкоду, але так нічого не відшкодовано. Додатково пояснив, що на відстані стояли люди, як він розумів із одягу, що це була жінка та чоловік. Під час впізнання ОСОБА_7 , він впізнав по світлому волоссю, по його мові, це саме він йому сказав, щоб він поголився, назвав його «Ромою», по віку. Це він його в основному тримав. ОСОБА_35 він впізнав по окулярам, зросту, обличчю. Саме обвинувачений ОСОБА_33 наніс йому два удари по нозі та в обличчя. Обвинувачені вимагали якісь 500 грн.. З приводу заявлених позовних вимог, то просить стягнути шкоду із обвинувачених в солідарному порядку. З приводу УЗД брюшної порожнини, то воно лікарем не призначалося, обстеження КТ №5 проводилось під час операції. В квитанції придбання ліків зазначене прізвище ОСОБА_36 , тому що ліки купував чоловік його сестри, бо він не міг ходити самостійно, купував те, що призначалося лікарями. Цивільний позов підтримує повністю. Просить покарати обвинувачених суворо, оскільки обвинувачені нічого не компенсували, гроші на операцію він займав у борг.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_37 , який дав показання про те, що знає обвинувачених, працював на полях. Під час розрахунку за виконану роботу, ОСОБА_23 йому виплатила зайві кошти в розімірі 400 грн., це було 02.01.2023 року. Гроші вона йому давала біля полікліники. Він спочатку не помітив, а коли пішов у кафе та дістав гроші, то побачив, що грошей більше, ніж йому повинні були заплатити. Пізніше йому зателефонувала ОСОБА_23 , потім її чоловік ОСОБА_30 , пропонував зустрітися. Він мешкає по проспекту Дружби народів, ОСОБА_25 мешкала у сусідньому дворі. Він знає, що замість нього поймали перехожого, який був схожий на нього. Про це йому розповів знайомий. Так, на той час у нього була борода, іноді він носив бейсболку. Рост у нього 1 метр 83 см., худорлявої статури. Станом на 02.01.2023 року працівники поліції його не фотографували, фотографували 13.01.2023 року, коли він порушив коменданстьку годину. Він зрозумів, що ОСОБА_33 та його дружина ОСОБА_11 телефонували йому для того, щоб він повернув їм зайво виплачені гроші. Знає, що обвинувачений в окулярах, це чоловік ОСОБА_11 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_38 дав показання про те, що обвинувачених не знає. Знайомий із потерпілим ОСОБА_39 з 1980 року. Дату точно не пам`ятає, може бути і 02.01.2023 року, біля 19.30 години, коли він виходив із будинку на тротуар до школи по пр. Дружби народів, пішов на зупинку "Сонячний" зустрічати свою дружину. Почув крик про допомогу, кричали допомогти та викликати поліцію. Він підійшов, побачив потерпілого, він не міг пересуватися. Потерпілий розповів, що він вийшов з коробки будинку і направлявся до школи № 21 і на нього напали. Також повідомив, що у нього викрали мобільний телефон, гаманец, тому він не міг подзвонити викликати поліцію. На потерпілому видимих тілесних ушкоджень він не бачив, тільки було замітно, що пошкоджена нога. Він зі свого телефону за проханням потерпілого викликав на місце поліцію, дочекався їх приїзду. Потерпілий поїхав із працівниками поліції.

В судовому засіданні допитана судово-медичний експерт ОСОБА_40 , яка зазначила, що нею був наданий висновок експерта № 153-1 від 14.02.2023 року по встановленню тілесних ушкоджень та їх тяжкості у потерпілого ОСОБА_4 , та висновок експерта №202-Е від 23.02.2023 року по встановленню механізму утворення тілесних ушкоджень на підставі показів потерпілого під час проведення слідчого експерименту за його участю. Вона була присутня при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілого. Потерпілий показав, що він стояв, потім були удари і він впав. На підставі показів потерпілого, наданої медичної доккументації, нею був наданий висновок про те, що враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, виявлених в ОСОБА_4 не виключено, що виявлені в нього ушкодження, могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника, і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 15.02.2023 року; враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не характерні для виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту на площині. Додатково на питання зазначила, що суб`єктивних висновків під час проведення експертизи вона не робить. Вона враховує травми та механізм утворення. Механізм відповідає саме від якого удару конкретного виникло ушкодження. В данному випадку механізм був зазначений, що удари наносились коли потерпілий стояв, та коли вже лежав. Удари були коли він стояв і продовжились коли він впав. Вона як експерт оцінює не припущення, а наявні ушкодження. Є ушкодження, є механізм його утворення. Тяжкість тілесного ушкодження нею оцінюється на підставі огляду потерпілого та медичних документів. Вона оцінювала той механізм, який їй виклали в протоколі проведення слідчого експерименту. Є ушкодження, є механізм його утворення та питання. У висновку вона відповідає на поставлені питання. В протоколі слідчого експерименту був зазначений механізм, в якому був не один удар в колінний суглоб. Удари наносились, коли потерпілий стояв, потім коли вже лежав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_41 в присутності педагога дала показання про те, що знає обвинувачених. Познайомилася із родиною ОСОБА_30 приблизно три роки тому. З ОСОБА_26 познайомив батько, де на полі працював. Вона мешкали в квартирі у родини ОСОБА_30 , там також мешкав і ОСОБА_13 . Їй подобалось спілкуватися із доньками ОСОБА_30 , тому і мешкала у них. Коли ця подія відбувалась, вона мешкала в родині ОСОБА_30 . В той день, ввечері вони пішли прогулятися- ОСОБА_24 , ОСОБА_13 , вона і дружина ОСОБА_42 , ОСОБА_11 . Пішли вони до магазину АТБ на 3-му мікрорайоні по б-ру Будівельників. Потім ОСОБА_11 подзвонила чоловіку, який повинен був віддати гроші. ОСОБА_11 телефонувала зі свого мобільного телефону, але чому саме він повинен був повернути гроші ОСОБА_11 , вона не знає. Той чоловік не відповідав. Вони вирішили пошукати його по 3-му мікрорайону, пішли на район "Русалки". ОСОБА_43 побачив чоловіка біля 10-ої коробки біля двору 10-типоверхового будинку і побіг за цим чоловіком, при цьому кричав чоловікові щоб той зупинився, бо подумав, що це той робітник, який повинен був віддати гроші. Той чоловік не зупинявся. Вони з ОСОБА_44 пішли слідом, на відстані десь 10 метрів. Коли вони підійшли, то побачили, що ОСОБА_13 лежить на землі із іншим чоловіком, а ОСОБА_24 намагався їх розборонити. При цьому ОСОБА_31 та ОСОБА_30 казали тому чоловікові, щоб він віддав гроші. Вона не бачила, щоб вони били потерпілого, бо було темно. Гроші вимагали обоє. Підскребишев та потерпілий лежали на землі, один на одному, потерпілий був зверху. Потерпілий намагався встати, але ОСОБА_31 тримав його за куртку і не давав піти. ОСОБА_30 коли підійшов, то почав наносити удари потерпілому ногамим по спині мовчки. Щоб ОСОБА_30 та ОСОБА_31 забирали речі у потерпілого вона не бачила. Під час бійки ОСОБА_31 дав їй мобільний телефон, гаманець, павербанк, звідки це було у нього, вона не знає. Потім потерпілий піднявся та спитав за що його били. У потерпілого була борода. На ньому була куртка червого-білого кольору. Вони з ОСОБА_11 відтягували ОСОБА_42 і ОСОБА_7 від потерпілого. ОСОБА_31 сказав потерпілому "поголитися". Потім з розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_42 вона зрозуміла, що вони переплутали потерпілого з іншим чоловіком. Додатково на питання свідок зазначила, що ОСОБА_31 пробіг 10 метрів приблизно за 1 хвилину. ОСОБА_30 пару разів ударив ногами в спину потерпілому ближче до попереку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_45 дала показання про те, що 02 січня 2023 року вона помилково передала одному працівнику гроші в сумі 400 грн. Вона подзвонила цьому працівнику, домовились про зустріч. Пішли вона, її чоловік ОСОБА_24 , ОСОБА_13 та ОСОБА_46 . На вулиці було темно, і ОСОБА_47 переплутав іншого чоловіка з працівником, якому переплатили гроші. ОСОБА_48 покликав потерпілого, якого прийняв за працівника, але потерпілий тільки пішов швидше. ОСОБА_49 побіг за потерпілим, а за ним слідом побіг і ОСОБА_47 . Коли вони із ОСОБА_14 підішли до них, то побачили, що ОСОБА_13 лежав на землі, зверху на ньому лежав потерпілий та тримав ОСОБА_7 за шию, той вже хрипів. Додатково на питання сторони захисту свідок відповіла, що ОСОБА_14 - донька її кума, мешкала із ними з 2021 року. Коли проводився обшук за місцем її проживання, її вдома не було. Вже після обшуку вона дізналася, що речі потерпілого знайшли у них вдома. Молодша донька їй казала, що ОСОБА_14 показувала гаманець та ложечку. Влітку ОСОБА_46 викрала мобільний телефону у дівчини. Ім`я працівника, якому вона переплатила гроші- ОСОБА_12 . У нього є борода, і у потерпілого була борода, вони із потерпілим схожі. Вже під час бійки вона зрозуміла, що це інша людина. Вона своєму чоловікові та ОСОБА_7 крикнула, що це не ОСОБА_12 . Ніхто із них не казав, що у них речі потерпілого. В цей час потерпілий душив ОСОБА_7 за шию. В той же час ОСОБА_31 намагався звільнитися. Її чоловік хотів розняти, але перечипився і впав. Коли встав, на ньому не було окулярів. Поки вони шукали окуляри, ОСОБА_31 звільнився і встав. Потерпілий піднявся і пішов. Біля потерпілого була ОСОБА_14 і також наносила удари потерпілому, куди вона не бачила. Вдома вона побачила у ОСОБА_46 мобільний телефон, спитала звідки, та сказала, що знайшла. Додатково на питання прокурора свідок дала показання про те, що працювали вона, ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та старша донька. Повернулися з роботи, коли вже було темно, вийшли біля поліклініки. Вона роздала людям гроші за роботу на полі. Потім пішли в магазин "АТБ", "Варус" по бульвару Будівельників. Вона, ОСОБА_14 , Підскребишев. Підскребишев і її чоловік ОСОБА_24 пішли до ОСОБА_12 , працівника, якому вона передала гроші в сумі 400 грн. ОСОБА_12 перший раз працював на них. Вона зателефонувала ОСОБА_12 і вони домовились про зустріч, він мешкає у сусідньому дворі. ОСОБА_12 сказав, що буде чекати біля під`їзду. Пішли вчотирьох, тому що вона погано себе почувала, ОСОБА_14 пішла за компанію. Вони тілько-но зайшли в арку і побачили потерпілого на відстані приблизно 5 метрів, він йшов у бік школи. Вона сказала, що пішов ОСОБА_12 . Підскребишев став гукати і побіг за поперпілим, вона також гукала, але він не обернувся на крик. Потерпілий нічого не казав, і почав тікати. Вони побігли за ним щоб забрати гроші, які переплатила. Хотіли спитати, чому він тікає, чому передумав віддавати гроші.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_9 в присутності педагога, пояснила, що ОСОБА_14 жила разом із ними. Взагалі мешкали вона, її батьки, старша сестра ОСОБА_50 , ОСОБА_19 . В один із вечерів взимку, ОСОБА_14 зайшла до кімнати, попросила її посвітити ліхтариком. Потім вона дістала гаманець, в якому були гроші та ложечка. Про це вона не розповідала батькам. Додатково пояснила, що в цей день вдома були батьки, ОСОБА_16 . Вона з ОСОБА_51 мешкали в одній кімнаті. Гаманець був коричневого кольору квадратної форми, складався навпіл. Скільки було купюр, вона не бачила.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_52 дала показання про те, що вона на даний час працює вчителем історії в Науковому ліцеї ім.А.Лигуна. Ії часто запрошують органи досудового розслідування бути присутньою в проведенні слідчих дій за участі неповнолітніх. Так, за усною вказівкою директора ДПТНЗ "Кам`янський ЦППРК", в якому вона працювала викладачем на той час, вона була присутня при проведенні слідчого експерименту та пред`явлення для впізнання за фотознімками, які проводились за участю свідка ОСОБА_14 . Час, зазначений у протоколах слідчих дій та час їх проведення відповідає. Вона впевнена в цьому, оскільки вона слідкувала за часом, бо їй потрібно було забирати дитину із садочка. З приводу того, що на час проведення слідчих дій за її участю та відповіді директора про те, що на цей час нею проводились уроки. Так, дійсно у неї заплановані уроки, які на той час проводились нею в онлайн режимі і які зазначені у розкладі занять. Коли уроки заплановані, то навіть якщо вона приймала участь у проведенні слідчих дій, з розкладу ці уроки не прибирають. Потім вона проводить ці уроки в інший час. Розпорядження директора на участь в проведенні слідчих дій надавались усно, без письмових документів. Тому і можливо директор у відповідь адвокату зазначив, що нею в цей час проводились уроки. На фото до протоколів слідчих дій зображена саме вона, підписи під протоколами слідчих дій її.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , їх вина, окрім показів потерпілого та свідків, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими прокурором, а саме:

- витягом з ЄРДР № 000009(а.к.п.3)

Як зазначено у п. п. 2, 3 глави 4 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, витяг з Реєстру це документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за параметрами, визначеними в пункті 3 цієї глави. До витягу з Реєстру включається, зокрема, інформація про орган досудового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.

З огляду на вищевказані положення закону, хоча витяг з ЄРДР і не є процесуальним джерелом доказів, однак містить відомості, які мають значення для оцінки інших доказів на їх допустимість зокрема про дату та час внесення відомостей до ЄРДР та відповідно початку досудового розслідування, а тому може бути використаний судом у якості доказу в кримінальному провадженні.

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.01.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 звернувся до органів поліції і просив прийняти заходи до невідомих осіб, які викрали його мобільний телефон. (а.к.п.4)

-протоколом огляду місця події від 02.01.2023 року, згідно якого оглянута ділянка місцевості в 25-метрах від будинку № 43 по пр.Дружби народів у м.Кам`янське, фототаблицею до протоколу (а.к.п.5-8, 9-10);

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 59-23 від 10.01.2023 року, згідно якого середня ринкова вартість на момент вчинення злочину, а саме на 02.01.2023 року мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi3S», складала 900,00 грн. (а.к.п.14-17)

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 83-23 від 10.01.2023 року, згідно якого середня ринкова вартість на момент вчинення злочину, а саме на 02.01.2023 року срібного підвісу у вигляді "Ложечки" вагою 1,60 гр., який було придбано в кінці грудня 2022 року, складала 257,00 грн. (а.к.п.19-22)

-протоколом огляду від 05.01.2023 року, згідно якого оглянуті портмоне та Power Bank, фототаблицею до протоколу. (а.к.п.23,24-25)

- протоколом огляду від 12.01.2023 року, згідно якого оглянутий мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 3S», фототаблицею до протоколу. (а.к.п.29, 30-31)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих, впізнав особу під номером 2 ( ОСОБА_7 ) як чоловіка, який 02.01.2023 року у вечірній час доби наніс тілесні ушкодження, фототаблицею до протоколу. (а.к.п. 34-36,37)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих, впізнав особу під номером 2 ( ОСОБА_7 ) як чоловіка, який 02.01.2023 року у вечірній час доби наніс тілесні ушкодження, фототаблицею до протоколу. (а.к.п. 38-40, 41)

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.02.2023 року(а.к.п.43-45)

- протоколом огляду речі від 01.02.2023 року, згідно якого оглянутий носій чорного кольору типу "Micro-sdSamsung" з аудіо-файлом .(а.к.п. 46-49)

- протоколом огляду речі від 01.02.2023 року, згідно якого оглянутий носій чорного кольору типу "MyMEDIA" з аудіо-файлом .(а.к.п. 51-53)

- протоколом пред`явлення речі для впізнання від 03.02.2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих впізнав під номером 2 належний йому PowerВank, який викрали у нього невідомі особи 02.01.2023 року, фототаблицею до протоколу. (а.к.п.55-56, 57)

- протоколом пред`явлення речі для впізнання від 03.02.2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих впізнав під номером 2 належний йому мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 3S», який викрали у нього невідомі особи 02.01.2023 року, фототаблицею до протоколу (а.к.п.58-59, 60);

- протоколом пред`явлення речі для впізнання від 03.02.2024 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих впізнав під номером 3 належне йому портмоне коричневого кольору, фототаблицею до протоколу. (а.к.п.61-62,63)

-протоколом огляду від 06.02.2023 року, згідно якого оглянутий DVD-R диск з відеофайлами, фототаблицеюдо протоколу. (а.к.п.67-68, 70-71)

- протоколом огляду від 06.02.2023 року, згідно якого оглянутий СD-R диск з відеофайлами, фототаблицеюдо протоколу. (а.к.п.72-75, 76-78)

-протоколом доступу до речей та документів від 10.02.2023 року. (а.к.п.80-83)

- висновком судово-медичного експерта № 153-Е від 14.02.2023 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого колінного суглобу з закритим уламковим внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалось гемартрозом, призвело до меніскектомії зовнішнього меніску лівого колінного суглобу; ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості котрого, котрих не відобразились; враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному у медичних документах, виявлена у ОСОБА_4 закрита тупа травма лівого колінного суглобу з закритим уламковим внутрішньо суглобовим переломом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалось гемартрозом, призвело до меніскектомії зовнішнього меніску лівого колінного суглобу- відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавше тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня. Виявлена у ОСОБА_4 закрита тупа травма лівого колінного суглобу з закритим уламковим внутрішньо суглобовим переломом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалась гемартрозом, призвела до меніскектомії зовнішнього меніску лівого колінного суглобу - спричинена від не менше ніж однієї (можливо й від декількох) травматичної дії в ділянку лівого колінного суглобу.(а.к.п.84-86)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності понятих на місці показав та розповів, яким чином відносно нього був вчинений злочин. (а.к.п.87-91)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2023 року, згідно якого неповнолітня свідок ОСОБА_41 в присутності законного представника, понятих, серед пред`явлених на фотознімках осіб впізнала особу на фото під номером 1 (фотознімок ОСОБА_7 ), якого знає близька 2 років та який мешкає разом із родиною ОСОБА_53 та який 02 січня 2023 року близько 19 години бив невідомого чоловіка, який лежав на землі на називав його Ромою. (а.к.п.92-95)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2023 року, згідно якого неповнолітня свідок ОСОБА_41 в присутності законного представника, понятих, серед пред`явлених на фотознімках осіб впізнала особу на фото під номером 4 (фотознімок ОСОБА_5 ), якого знає близька 2 років, який 01 січня 2023 року близько 19 години бив невідомого чоловіка, який лежав на землі на називав його ОСОБА_32 , також забрав у нього речі та передав їй. (а.к.п.96-99)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21 лютого 2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_41 на місці показала та розповіла яким чином ОСОБА_7 наніс удар невідомому чоловікові рукою в область голови, потім ОСОБА_5 наніс незнайомому чоловікові удар ногою в область ноги, після якого той впав. Потім розпочалась боротьба, під час якої ОСОБА_5 наносив хаотичні удари незнайомому чоловікові по тулубу, який під час боротьби із ОСОБА_54 опинився зверху. Потім ОСОБА_33 передав їй речі- мобільний телефон, павербанк, гаманець. Вона думала, що це ОСОБА_5 передає їй свої речі. (а.к.п.100-106)

- висновком судово-медичного експерта № 202-Е від 23.02.2023 року, згідно якого враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 не виключено, що виявлені в нього ушкодження, могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника, і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 15.02.2023 року; враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не характерні для виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту на площині. (а.к.п. 107-110)

- постановою від 23.02.2023 року про зміну правової кваліфікації (а.к.п.113 )

Додатково в судовому засіданні досліджені наступні докази:

- розписка від 12.01.2023 року про те, що ОСОБА_5 отримав від співробітників поліції мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 3S».(а.к.п.186 Т.3)

-розписка ОСОБА_4 від 15.02.2023 року про те, що він отримав від співробітників поліції мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 3S». (а.к.п.187 Т.3)

-супровідний лист про повернення медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_4 , оптичних дисків з рентгенівськими знімками ОСОБА_4 (а.к.п.188-189 Т.3)

-відповідь від 11.01.2023 року КНП КМР "Міська лікарня № 9" про те, що ОСОБА_4 доставлений до КНП КМР "Міська лікарня № 9" третьою особою 03.01.2023 року о 13.05. (а.к.п.190,191 Т.3)

В судовому засіданні за клопотанням строни захисту оглянуті речові докази: пормоне, ложечка, сувенірна купюра, картка.

В судовому засіданні відтворені відеозаписи проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_55 .

Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_41 , вона повідомляла, що 02.01.2023 року ОСОБА_24 сказав, що необхідно знайти чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , оскльки він винен гроші, і що з метою повернення боргу можливе навіть застосування насильства. Потім ОСОБА_24 звернув увагу всіх на невідомого чоловіка який йшов повз будинок 43 по просп. Дружби Народів. Цього чоловіка вона бачила вперше. Чоловік був з бородою та одягнений у червону куртку. ОСОБА_24 дав їй вказівку йти слідом за цим чоловіком, але вона відмовилась. ОСОБА_13 першим пішов за цим чоловіком, а за ним ОСОБА_24 і вона з дружиною ОСОБА_20 . ОСОБА_33 дав вказівку ОСОБА_7 наздоганти цього чоловіка. Біля будинку № 43 по пр. Дружби ОСОБА_56 окликнув невідомого чоловіка та звернувся по нього ОСОБА_12 , але той чоловік прибавив шаг та побіг. ОСОБА_30 наказав ОСОБА_57 наздогнати невідого чоловіка. Той побіг. Стаг обігнав чоловіка та став перед ним, це було на асфальтованій стежці в напрямку КЗ "Ліцей № 21" навпроти бетонного люка. При цьому зауважила, що ОСОБА_13 звертався до потерпілого ОСОБА_12 . Вони також підійшли до невідомого чоловіка і ОСОБА_24 стояв позаду невідомого чоловіка в одному метрі позаду. Потерпілий стояв обличчям в напрямку КЗ "Ліцей № 21", ОСОБА_13 стояв напрвити цього чоловіка обличчям до будинку № 43 по пр. Дружби Народів. ОСОБА_24 та ОСОБА_23 стояли в одному метрі позаду потерпілого, а вона стояла від потерпілого в метрах чотирьох. ОСОБА_13 перший наніс удар невідомому чоловікові в область голови правою рукою. Від удару чоловік зробив крок назад, в той же час ОСОБА_24 наніс удар ногою по нозі невідомого чоловіка, від якого потерпілий впав на спину на ґрунтову покриття. В яку саме ногу вона не пам`ятає. Підскребишев впав на нього зверху і вони почали боротися. Під час боротьби вони перевернулися так, що ОСОБА_13 опинився зверху на потерпілому. В цей же час ОСОБА_24 почав хаотично наносити удари потерпілому по тулубу по різним частинам по тулубу та кінцівкам руками та ногами. Вона та ОСОБА_23 стояли в одному метрі від них. Потім ОСОБА_58 також нанесла пару ударів потерпілому. Потім ОСОБА_24 підняв з землі речі та передав їй і вона вважала, що це речі ОСОБА_59 . Так, він передав їй телефон, гаманець та павербанк. Потерпілий почав кричати за що його б`ють, і всі підвелись. Потерпілий відійшов у бік, він кутильгав і питав за що це йому. ОСОБА_43 відповів щоб той поголився. ОСОБА_60 та ОСОБА_24 спілкувалися про те, що вони переплутали чоловіка. ОСОБА_24 забрав у неї раніше переданий їй мобільний телефон, іншіречі, що дав під час бійки, не забирав. (а.к.п.100-106 Т.2)

Суд критично ставиться до показань, наданих неповнолітнім свідком ОСОБА_61 , та не приймає їх під час ухвалення вироку, оскільки вона є донькою обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_62 . Під час досудового розслідування свідок не була допитана. Зазначаючи про те, що свідок ОСОБА_41 показувала їй портмоне та ложечку, вона не зазначила саме коли це відбувалось.

Суд вважає необґрунтованим посилання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про те, шо вони не знали, що потерплілий це не той робітник якому дружина обвинуваченого ОСОБА_5 заплатила зайві гроші виходячи із наступного.

Так, потерпілий в судовому засіданні дав покази пр те, що коли обвинувачений ОСОБА_7 йшов за ним і вимагав зупинятися та при цьому звертався до нього по імені ОСОБА_12 , він відповідав йому, що чого він повинен зупинятися, якщо його ім`я не ОСОБА_12 , а ОСОБА_48 . Але це не зупинило обвинувачених від переслідування потерпілого. Жодних дій щодо з`ясування слів потерпілого, що у нього інше ім`я не доклали та не з`ясували достойменно чи дійсно потерпілий це та сама особа, що ім потрібна.

При цьому, враховуючи позицію обвинувачених про їх помилку в особі потерпілого, суд зазначає, що помилка в особі потерпілого полягає в тому, що шкода заподіюється не тій особі, якій мали на меті заподіяти винні. Вчинене не впливає на форму вини та кваліфікацію діяння, оскільки винні усвідомлювали, що посягають на майно та здоров`я потерпілого, і фактично вчинили таке посягання.

Щодо посилання обвинувачених про те, що своїми діями вони не причинили потерпілому ОСОБА_4 ушкодження ноги під час конфлікту, а що встановленні у потерпілого тілесні ушкодження він міг отримати в іншому місці, суд зазначає наступне.

Так, згідно протоколу огляду речі від 01.02.2023 рку, оглянутий флеш-носій, на якому записана аудіорозмова потерпілого ОСОБА_4 з диспетчером лінії «102». З діалогу з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що він знаходиться біля школи №21, район клубу «Русалка», на нього напали, і те, що у нього щось із ногою, у нього забрали гаманець, павербанк, і що все це сталося три хвилини тому, йому потрібна швидка.(а.к.п.51-52 Т.2)

О 20.00 годині від потерпілого ОСОБА_4 була прийнята заява про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.(а.к.п.4 Т.2)

Згідно протоколу огляду від 02.01.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_4 о 21.20 з 21.20 до 21.45 години оглянута місцевість в 25 метрах від будинку АДРЕСА_5 .(а.к.п.6-8 Т.2 Т.2)

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні дав показання про те, дату точно не пам`ятає, може бути і 02.01.2023 року, біля 19.30 години, коли він виходив із будинку на тротуар до шкоди по пр. Дружби народів, пішов на зупинку "Сонячний" зустрічати свою дружину. Почув крик про допомогу, кричали допомогти та викликати поліцію. Він підійшов, побачив потерпілого, він не міг пересуватися. Потерпілий розповів, що він вийшов з коробки будинку і направлявся через футбольне поле до школи № 21 і на нього напали.

Зазначені докази повністю підтверджують, що потерпілий ОСОБА_4 кликав про допомогу, повідомив про обставини перехожему, не залишав місце вчинення кримінального правопорушення до приїзду працівників поліції. Потерпілий повідомив про злочин відносно нього відразу після конфлікту, та під час дзвінка по виклику працівників поліції перебував саме на місці конфлікту, а не в іншому місці, як зазначали обвинувачені і не міг отримати травму в іншому місці не від дій обвинувачених.

Тому версія обвинувачених про те. що потерпілий отримав травму ноги не від їх дій та в іншому місці є надуманою, з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Посилання сторони захисту на розбіжності в показах потерпілого яку саме ногу було травмовано- праву чи ліву, суд вважає неслушними, оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 наніс ногою один удар по лівій нозі потерпілого, коли той стояв та продовжив наносити удари коли потерпілий вже лежав на землі, при цьому спричинивши тілесне ушкодження яке, відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що повністю підтверджено наданими та дослідженими доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_4 , висновками судово-медичного експерта, протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 . Згідно висновку судово-медичного експерта № 153-Е від 14.02.2023 року .....виявлена у ОСОБА_4 закрита тупа травма лівого колінного суглобу ... спричинена від не менше ніж однієї (можливо й від декількох) травматичної дії в ділянку лівого колінного суглобу.(а.к.п.84-86 Т.2)

Окрім того, згідно висновку судово-медичної експертизи № 153-Е від 14.02.2023 року у потерпілого ОСОБА_63 встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого колінного суглобу з закритим уламковим внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалось гемартрозом, призвело до меніскектомії зовнішнього меніску лівого колінного суглобу; ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості котрого, котрих не відобразились; враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному у медичних документах, виявлена у ОСОБА_4 закрита тупа травма лівого колінного суглобу з закритим уламковим внутрішньо суглобовим переломом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалось гемартрозом, призвело до меніскектомії зовнішнього меніску лівого колінного суглобу - відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавше тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня. Виявлена у ОСОБА_4 закрита тупа травма лівого колінного суглобу з закритим уламковим внутрішньо суглобовим переломом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що супроводжувалась гемартрозом, призвела до меніскектомії зовнішнього меніску лівого колінного суглобу - спричинена від не менше ніж однієї (можливо й від декількох) травматичної дії в ділянку лівого колінного суглобу.(а.к.п.84-86 Т.2)

Так, під час проведення слідчого експерименту 15.02.2023 року за участю понятих, судово-медичного експерта, потерпілий зазначав, що біля 19.00 години він повертався додому, навпроти КЗ Ліцей № 21 почув крик, кликали ОСОБА_64 він не звернув увагу, бо він не ОСОБА_12 . Потім він почув позаду, що хтось біжить і знову крик " ОСОБА_65 ". Потерпілий зупинився та обернувся до осіб, що бігли в його бік. Осіб було четверо. Одна особа стояла в 30 см від його обличчя- чоловік років 30, молодий, ростом з нього, друга особа- з лівого боку про діагоналі від нього- чоловік високий, коротка зачіска, русе волосся, в окулярах, міцної статури, третя та четверта особа стояли на відстані приблизно 2,5- 3м та 4-5 м від нього. Третю та черверту особи він бачяи в лише силуети. Перший чоловік, а це був ОСОБА_13 спитав чого він не зупинився. Потерпілий відповів, що його йм`я ОСОБА_48 , а не ОСОБА_12 . Тоді ОСОБА_31 спитав де гроші, які він давав. Потерпілий відповів, що він їх не знає, і ніяких грошей вони йому не давали. ОСОБА_7 продовжував казати, що він повинен віддати 500 грн, і що він повинен їх віддати. Потерпілий сказав, що мабуть вони переплутали його з кимось. Після його слів, обвинувачений ОСОБА_33 наніс йому удар у щелепу йомовірно кулаком правої руки. На що потерпілий похитнувся і водночас наніс удар, точніше відштовхнув правою рукою в обличчя ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_13 напригнув на нього та захопив в області шиї обома руками. Потерпілий намагався скинути ОСОБА_7 із себе. В цей же час ОСОБА_33 наносив удари в ліву ногу та взагалі в нижню частину тулуба. Після чого, потерпілий разом із ОСОБА_7 впали на землю, ОСОБА_31 на спину, а він на нього спиной зверху. Чим йому наносили удари він не бачив, але в руках обвинувачених нічого стороннього не було. Потім був удар в ногу і він відчув сильний гострий біль в лівій нозі в коліні і крикнув обвинуваченим, що вони зламали йому ногу. ОСОБА_30 увесь час стояв поряд із ним з лівого боку і навіть після того, як він упав, то продовжував наносити удари. Також, третя особа, хто саме він не може сказати також наносила йому удари по стопам. Потім, коли йому вдалося перевернутися спиною до гори, то ОСОБА_30 та третя особа продовжували наносити йому удари. Після він скинув із себе ОСОБА_7 , на відстані від нього стояли ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та 3-я особа. Потім вони всі побігли, а коли він вирішив подзвонити до поліції, то з`ясував, що відсутні належний йому мобільний телефон павербанк та гаманець. З приводу нанесення тілесних ушкоджень, під час проведення слідчого експерименту, потерпілий зазначив, що перший удар в область лівої ноги був нанесений у передню зовнішню ділянку в область колінного суглобу, коли він стояв. Наступні удари були також в дану ділянку ноги та чередувалися з ударами і в інші ділянки тіла. Ліва нога була пряма в колінному суглобі, колінний суглоб був на відстані від землі на15-20 см, в дану область було приблизно 5 ударів.

Висновком судово-медичного експерта № 202-Е від 23.02.2023 року, враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, виявлених в ОСОБА_4 не виключено, що виявлені в нього ушкодження, могли виникнути при взаєморозташуванні потерпілого та нападника, і за механізмом, як вказано у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 15.02.2023 року; враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 тілесні ушкодження не характерні для виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту на площині. (а.к.п. 107-110)

Щодо посилання сторони захисту на наявність очевидно недопустимих доказів- протоколу обшуку та порушення вимог КПК України під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 та вилучення речових доказів- мобільного телефону «Хіаоmі Redmi3S», встановлене наступне.

Стороною захисту під час судового розгляду було заявлено клопотання про дослідження протоколу обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

В задоволенні клопотання судом було відмовлено, оскільки прокурором було зазначено, що вказаний протокол обшуку суду на дослідження не надавався, згідно клопотання прокурора про дослідження доказів, сторона обвинувачення не посилалася на вказаний протокол обшуку, як на доказ в розуміння ст.84 КПК України.

При розгляді клопотання захисника ОСОБА_6 прокурор пояснила, що 05.01.2023 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , обшук проводився, як невідкладний, без ухвали слідчого судді. Після чого, слідчий за погодження з прокурор зверталися до слідчого судді з клопотанням в порядку ч.3 ст.233 КПК України. Ухвалами слідчого судді від 09.01.2023 року відмовлено в задоволенні клопотань про надання дозволу на проведення обшуку в квартирі ОСОБА_5 та про накладення арешту на мобільний телефон марки "XiaomiRedmi 3S". 12.01.2023 року після отримання ухвали слідчого судді від 09.01.2023 року, відповідно до вимог ст.169 КПК України, мобільний телефон марки "XiaomiRedmi 3S" повернуто під розписку особі в якої він був вилучений, а саме ОСОБА_5 . Того ж дня ОСОБА_5 добровільно надав працівникам поліції для огляду та вилучення вказаний мобільний телефон.

З приводу вилучення та повернення мобільного телефону обвинуваченому ОСОБА_5 .

В судовому засіданні досліджені Заява ОСОБА_5 від 12.01.2023 року про те, що він, ОСОБА_5 , надає працівникам поліції для огляду та вилучення мобільний телефон «Хіаоmі Redmi3S». заяву складено вірно, зауважень не має. (а.к.п.185 Т.3) та розписка від 12.01.2023 року про отримання від працівників поліції мобільного телефону «Хіаоmі Redmi3S» сріблястого кольору.(а.к.п.186 Т.3) Був повернений особі, у якої був вилучений під час обшуку, оскільки ухвалою слідчого судді від 09.01.2023 року було відмовлено у наданні дозволу на проведення дозволу на проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 та ухвалою слідчого судді від 09.01.2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту майна- мобільний телефон «Хіаоmі Redmi3S». (а.к.п.233 зворотня- 237 Т.3)

Щодо посилання сторони захисту про відсутність умислу на вчинення розбійного нападу обвинуваченими, а їх дії лише були направлені на те, щоб отримати надлишково виплачені гроші робітнику.

В судовому засіданні потерпілий зазначив, що обвинувачені окликали його іншим іменем, він не окликнувся та не обернувся, бо має інше ім`я. При цьому обвинувачені вимагали 500 грн.

Тобто, з боку обвинувачених жодним чином не було зазначено, що вони намагаються повернути належні їм гроші. Відразу було застосовано фізичне насилля.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що потерпілий був за статурою, за одягом схожий на працівника ОСОБА_12 , якому переплатила його дружина кошгти, але ж в той же час надав покази, що працівника ОСОБА_12 ніколи не бачив, хоча і був на полі під час робіт.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_7 дав покази про те, що він наздогнав потерпілого і вони зчепилися.

Свідок ОСОБА_41 в своїх показах зазначила, що ОСОБА_13 та ОСОБА_33 вимагали у потерпілого 500 грн.

У постановах від 27.02.2024 року у справі № 185/3304/21, від 13.02.2024 року № 295/4243/22, від 23.11.2023 року у справі № 157/146/18, від 25.10.2023 року у справі № 136/430/22, від 12.09.2023 року у справі № 720/592/20, від 27.10.2022 року у справі № 332/3717/18 Верховним Судом наведено правову позицію про те, що домовленістю групи осіб про спільне вчинення кримінального правопорушення є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може бути у будь-якій формі- усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Верховний Суд у постановах від 23.10.2023 року у справі № 645/2114/20, від 09.11.2023 року у справі № 623/1971/20, від 23.11.2023 року у справі № 592/3595/17 також дав визначення конклюдентним діям як зовнішньому виявленню взаємопогодженої та мовчазної поведінки, з якої можна зробити висновок про дійсні наміри особи, наприклад обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Узгоджені дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вказують на те, що їхні дії були конклюдентними, останні діяли з єдиним спільним наміром, направленим на заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Дії обвинувачених із самого початку були взаємоузгоджені та спільними. Так, коли вони побачили потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надав вказівку обвинуваченому ОСОБА_7 наздогнати потерпілого. Коли обвинувачений ОСОБА_7 зупинив потерпілого ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_5 , підійшовши слідом, почав наносити удари потерпілому. В цей же час обвинувачений ОСОБА_7 , з метою подолати супротив потерпілого, утримував його за шию.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення…. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень…. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Переконливих доводів щодо недопустимості досліджених в кримінальному провадженні доказів стороною захисту надано не було.

Суд, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, вважає докази належними та допустимими, і такими, що узгоджуються між собою.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України в судовому засіданні доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 187 КК України, оскільки він скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України в судовому засіданні доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 187 КК України, оскільки він скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , суд враховує обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинувачених, дані про їх особи, тяжкість вчиненого ними злочину.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст.12 КК України вчинив особливо тяжкий злочин (ч.4 ст.187 КК України), раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд також враховує досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, відношення до вчиненого, поведінку після вчинення злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст.12 КК України вчинив особливо тяжкий злочин (ч.4 ст.187 КК України), раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, суд також враховує досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 після вчинення нападу, коли переконались, що потерпілий не той чоловік, якого вони шукали, не вжили заходів щодо надання медичної допомоги потерпілому, а залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Потерпілим ОСОБА_4 заявалений цивільний позов про відшкодування йому матеріальної шкоди в розмірі 27885,03 грн. та моральної шкоди в розмірі 500000 грн.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Що стосується вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, то суд дійшов наступних висновків.

В підтвердження спричиненої матеріальної шкоди потерпілим надані квитанції про проведені обстеження та квитанції на придбання ліків, чеки на оплату. Так, згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 133 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у відділенні хірургії з 03.01.2023 року по 21.01.2023 року. (а.к.п.22 Т.1) Так, потерпілим наданий чек № 509 від 10.01.2023 року та до нього квитанція № від11.01.2023 року на проведення оплати набору для металоостеосинтезу на суму 20400 грн. (а.к.п.25,26 Т.1). Згідно описової частини висновку ексаперта № 153-Е від 114.092.2023 року, потерпілому ОСОБА_4 12.01.2023 року було проведено операцію. (а.к.п.85- зворотня Т.2)

Так, згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 133 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні у відділенні хірургії з 03.01.2023 року по 21.01.2023 року. (а.к.п.22 Т.1) Згідно рекомендації було призначено медикаментозне лікування та перев`язки, в тому числі і ліки: дексалгін, серрата, остеопро.(а.к.п.22 Т.1). Згідно квитанції від 03.01.2023 року на суму 2041,30 грн., квитанції від 18.01.2023 року на суму 355 грн., від 23.01.2023 року на суму 424,80 грн., від 12.01.2023 року на суму 1090,87 грн., від 17.01.2023 року на суму 165,80 грн., від 23.01.2023 року на суму 424,80 грн., від 17.01.2023 року на суму 96,60 грн., від 08.01.2023 року на суму 303,48 грн., від 20.01.2023 року на суму 1044,90 грн., на загальну суму 5947,55 грн. Крім того, до цивільного позову надана квитанцію до прибуткового касового ордера № 5 на суму 100 грн. за проведене обстеження КТ, про проведення якого зазначено у виписці з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 ..

Отже, судом встановлено, що потерпілим ОСОБА_4 доведений розмір матеріальної шкоди у загальній сумі 26347,55 гривень.

В той же час суд вважає, що немає підстав для задоволення матеріальної шкоди на суму 280 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 102 від 11.01.2023 року на суму 280 грн. за УЗД органів черевної порожнини, оскільки згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого не вбачається призначення та проведення данного обстеження під час лікування. Сам потерпілий зазначив, що дійсно УЗД йому не призначалось.

Тож, суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на його користь матеріальної шкоди в сумі 26347,55 гривень.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено судам в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Потрепілий ОСОБА_4 на обґрунтування заподіяної йому моральної шкоди послався на те, що в момент вчинення відносно нього злочину він переніс сильний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям безпомічності та страху за своє життя та здоров`є. В подальшому потерпілий переніс операцію. В період лікування і на даний час він потребує допомоги з боку родичів, з приводу чого почуває себе як джерело клопоту та обмеження для близьких.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення з обвинувачених на його користь моральної шкоди у розмірі 500000 гривень, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Оцінюючи вимоги позивача, слід виходити з того, що в результаті вчиненого відносно потерпілого злочину, останній безсумнівно отримав моральні страждання, які мають бути відшкодованими в порядку та в розмірі встановленому законом.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі 752/17832/14-ц).

Суд зауважує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним завданій шкоді.

Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації, а крім того - у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності.

Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з Прав Людини(далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі»,зазначається, що, «…з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Вирішуючи питання, що пов`язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об`єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

Виходячи з наведених висновків, розглядаючи заявлені потерпілим вимоги, аналізуючи суть самого порушення прав позивача,що сталося в умовах особливого періоду в країні, виходячи з справедливих й розумних критеріїв належного розміру відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, суд визначає розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди 200000 грн., що є необхідним та достатнім для компенсації немайнових втрат.

В решті заявлених потерпілим ОСОБА_4 позовних вимог слід відмовити.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 59-23 від 04.01.2023 року в розмірі 755,08 грн., № 82-23 від 04.01.2023 року в розмірі 755,08 грн., а всього на загальну суму 1510,16 грн. підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в солідарному порядку по 755 грн.08 коп. з кожного, на підставі ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраний у вигляді тримання під вартою. (строк застосування з 23.02.2023 року).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраний у вигляді тримання під вартою. (строк застосування з 23.02.2023 року).

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області суду від 09 січня 2023 року накладений арешт на майно: портмоне "Atrix"з сувенірною купюрою номіналом 500 грн., карткою мережі заправок "Mix", підвіску у вигляді ложки, PowerBank чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів, ВП № 1 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області суду від 17 січня 2023 року накладений арешт на майно: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi3S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Речові докази: micro- sd з аудіозаписом звернення ОСОБА_4 на лінію "102", DVD-R "Mvmedia", DVD-R диск "Ezperanza", СD-R диск з відеозаписом з 02.01.2023 року з магазину "Велес" по б-ру Будівельників в м. Кам`янське, що знаходиться на зберіганні вматеріалах кримінального провадження, необхідно залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi3S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , необхідно залишити в його розпорядженні.

Речові докази: портмоне "Atrix" з сувенірною купюрою номіналом 500 грн., карткою мережі заправок "Mix", підвіску у вигляді ложки, PowerBank чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів, ВП № 1 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, необхідно повернути в розпорядження потерпілого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369- 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання- з 23.02.2023 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбуття призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 23.02.2023 року, до набрання вироком законної сили згідно ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання- з 23.02.2023 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбуття призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 23.02.2023 року, до набрання вироком законної сили згідно ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 26347 (двадцять шість тисяч триста сорок сім) грн.55 копійок.

Стягнути в солідарному порядку із засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 (двісті тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути із засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 процесуальні витрати по кримінальному провадженню в розмірі 755,08 грн. з кожного.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.01.2023 року на портмоне "Atrix"з сувенірною купюрою номіналом 500 грн., карткою мережі заправок "Mix", підвіску у вигляді ложки, PowerBank чорного кольору, та від 17 січня 2023 року на мобільний телефон «Хіаоmі Redmi3S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Речові докази: micro- sd з аудіозаписом звернення ОСОБА_4 на лінію "102", DVD-R "Mvmedia", DVD-R диск "Ezperanza",СD-R диск з відеозаписом з 02.01.2023 року з магазину "Велес" по б-ру Будівельників в м. Кам`янське, що знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі Redmi3S», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити в його розпорядженні.

Речові докази: портмоне "Atrix" з сувенірною купюрою номіналом 500 грн., карткою мережі заправок "Mix", підвіску у вигляді ложки, PowerBank чорного кольору, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів, ВП № 1 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, повернути в розпорядження потерпілого ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Дніпровський районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1