Справа № 944/6616/25
Провадження №1-кп/944/897/26
УХВАЛА

26.03.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові клопотання прокурора Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2025 року за №0000645, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Яворівського районний суд Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.

26 березня 2026 року прокурор Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 подала до суду клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів з подальшим його утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», без визначення застави.

На обґрунтування клопотання зазначає таке.

11 вересня 2025 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на території наметового табору військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 , що поблизу АДРЕСА_1 , діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, маючи неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів руками та ногами в область голови та в різні частини тіла потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому крововиливи під серозною оболонкою і у стінку дванадцятипалої кишки, тонкої і ободової киціки справа: крововиливи в брижу тонкої і ободової кишок, крововилив навколониркову жирову капсулу справа, синці та крововиливи у м?яких тканинах в ділянці передньої і бокових стінок живота, не несуть ознак небезпеки для життя, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров?я, у прямому причинному зв?язку з фактом смерті, що настала не перебувають, множинні синці і садна на верхніх і нижніх кінцівках та в ділянках сідниць мають ознаки легких тілесних ушкоджень, у прямому причинному зв?язку з фактом настання смерті не перебувають. Окрім цього спричинив шість саден і синець у лобовій ділянці голови з крововиливами у м?яких тканинах, синець в ділянці надбрівної дуги зліва та на шкірі повік лівого ока, два садна в ділянці надбрівної дуги і у виличній ділянці лиця справа: синець і садно на спинці носа, синець і три садна на праній вушній раковині та привушкожувальній ділянці справа: садно в ділянці правої скронево-вушної складки, синець і два садна на лівій вушній раковині та сосковій ділянці голови зліва: дві забиті рани у потиличних ділянках голови: крововиливи у м?яких тканинах обох скроневих ділянок, крововилив під твердою мозковою оболонкою (субдуральна гематома) у скронево-тім?яно-лобовій ділянці зліва (80мл) крововиливи у мозкову речовину (забій) лівої скроневої і тім?яної часток головного мозку, лінійний перелом скроневої і основної кісток справа, крововиливи під м?якими мозковими оболонками лівої скроневої, тім?яної і потиличної часток, крововиливи під м?якими мозковими оболонками праної скроневої частки головного мозку, вказані черепно-мозгові ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення та перебувають в прямому причинному зв?язку із настанням смерті ОСОБА_7 . Окрім цього, спричинив множинні віддалені і місцеві переломи 4-б-го, 8-го і 10-го ребер зліва та 4-10 ребер справа з крововиливами під пристінковою плеврою, вогнищевий крововилив в клітковину переднього середостіння, множинні синці і садна на передній і бокових поверхнях грудей, множинні синці і садна на спині, просторі крововиливи в м?яких тканинах грудей і спини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із фактом настання смерті ОСОБА_7 , 11 вересня 2025 року в спеціалізованому автомобілі швидкої медичної допомоги по дорозі до лікарні. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12.09.2025 старшим слідчим СВ Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

13.09.2025 ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави терміном на 60 календарних днів до 09.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави терміном на 60 календарних днів до 12.12.2025.

11.12.2025 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, до 08 лютого 2026 року.

05.02.2026 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, до 05 квітня 2026 року.

Водночас, строк тримання під вартою ОСОБА_4 завершується 05 квітня 2026 року, а ризики, наведені в ухвалі слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області про обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не відпали, не змінилися, не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_9 в разі не продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме реальну можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років без можливості застосування ст. 75 КК України. Окрім цього, ОСОБА_4 є жителем іншої області, а тому більш м?який запобіжний майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей процесуальних обов?язків.

В разі не продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними органу досудового розслідування показань, оскільки знає де проживають свідки, може здійснювати фізичний чи психологічний тиск на останніх, залякувати останніх, вчинити кримінальні правопорушення стосовно таких.

Також, у разі не продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме реальну можливість вчинити й інші кримінальні правопорушення, у тому числі й щодо свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства щодо ОСОБА_7 , а саме у спричиненні останньому тілесних ушкоджень, які призвели до смерті останнього, відповідно інші більш м`які запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою не здатні запобігти вищенаведеним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України та не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, йому необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задовольнити, посилаючись на обґрунтування, наведені у клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні, заперечила щодо клопотання прокурора. Зазначила, що свідки допитані на досудовому розслідуванні, обвинувачений є військовозобов`язаним, тому не зможе виїхати за кордон. Крім того, вказала, що він не має судимості, а твердження про те, що може вчиняти інші злочини є безпідставним та необгрунтованим. Крім цього у її підзахисного є мама пенсійного віку, яка потребує допомоги, а також неповнолітній син. Просила визначити мінімальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, підтримав позицію свого захисника.

Суд, оцінивши доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, з таких підстав.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11.09.2025, приблизно о 13 год 15 хв, знаходячись на території наметового табору військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 , що поблизу АДРЕСА_1 , діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_7 декілька ударів руками та ногами в область голови та в різні частини тіла, чим спричинив останньому внутрішньо черепну травму, забій та набряк головного мозку, субдуральний крововилив, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.02.2026 включно, без визначення розміру застави.

Наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності.

Згідно зі змістом ст. ст. 131, 132Кримінальногопроцесуальногокодексу України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.183 Кримінальногопроцесуальногокодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.194 Кримінальногопроцесуальногокодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 177 Кримінального процесуального кодексу Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 Кримінальногопроцесуальногокодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 Кримінальногопроцесуальногокодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді даного клопотання суддя вважає, що прокурором доведено обґрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується зібраними доказами, зокрема: протоколом огляду місця події за адресою: с. Старичі наметове містечко військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2025, протоколом огляду місця події від 11.09.2025, протоколом затримання ОСОБА_4 від 11.09.2025, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , протоколом огляду трупа від 12.09.2025, лікарськеим свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 , висновками експертиз судово-імунологічних, судово-цитологічних та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таке переконання суду ґрунтується на таких обставинах, встановлених в ході розгляду клопотання: наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (вагомість наявних доказів); тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Водночас, будь-яких вагомих та обґрунтованих обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності наведених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не встановив.

Також, з врахуванням наведеного вище, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Тому, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри (обвинувачення) та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, беручи до уваги доведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, та оцінюючи сукупність наведених вище обставин, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з менш суворих запобіжних заходів, в тому числі у виді цілодобового домашнього арешту, на даній стадії досудового провадження не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Зважаючи на викладене, ризики, наведені в ухвалі Яворівського районного суду Львівської області про обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, не зменшились та продовжують існувати.

Також відповідно до ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із погрозами та застосуванням насильства.

В даному випадку ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства щодо ОСОБА_7 , а саме у спричиненні останньому тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із фактом настання смерті ОСОБА_7 , а тому відсутні підстави для визначення розміру застави.

Суд також враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,182-184,193,194,196,197,205 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який утримується в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів до 24 травня 2026 року включно, з утриманням в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1