Справа № 401/429/26
Провадження № 1-кс/401/134/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області в дистанційному режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2026 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено тимчасово виконуючим обов`язки керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , та просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин проти громадського порядку та моральності за наступних обставин.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, який самовільно залишив військову частину у військовому званні «солдат», наприкінці серпня 2025 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на території дачного домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, з мотиву жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо ставлення до тварин, в порушення статті 8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України від 17 червня 1980 року, якою заборонено жорстоко поводитись із собаками, котами і хижими тваринами, безцільно знищувати їх, п. 6 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, переслідуючи мету заподіяння тілесних ушкоджень собаці породи німецька вівчарка, що віднесена до хребетних, яка належала останньому та мешкала у нього, та на вказаний час перебував на території вищевказаного домоволодіння, взявши до рук колюче-ріжучий предмет, шляхом знущання над твариною, активним способом, із застосуванням жорстоких методів, які вчиняються особливо болючим способом, умисно наніс собаці породи німецька вівчарка колото-різані рани в області шиї, після чого пристебнув через зроблені отвори на шиї собаки металевий карабін з ланцюгом.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 порушив положення ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-ІУ від 21 лютого 2006 року, а саме: при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин; нанесення побоїв, ст. 8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України від 17 червня 1980 року, затверджених міністерствами житлово-комунального господарства, сільського господарства та охорони здоров`я, власникам тварин забороняється: жорстоко поводитися із собаками, безцільно знищувати їх, та внаслідок дій ОСОБА_6 собака породи німецька вівчарка, що віднесений до хребетних, отримав тілесні ушкодження у вигляді рваних ран та крововиливів в області шиї.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 299 КК України, тобто жорстоке поводження з тваринами, яке призвело до тілесних ушкоджень тварини.

Підставою застосування запобіжного заходу слідчий вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику «переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду» слідчий наводить об`єктивні відомості про те, що підозрюваний ОСОБА_6 ухилився від органів досудового розслідування, відсутній за місцем свого проживання та не виходив на мобільний зв`язок за належним йому абонентським номером телефону. Крім того, оскільки у зв`язку з військовою агресією проти України частина територій нашої держави є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України, підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, відсутність досить стійких соціальних зав`язків, має реальну можливість виїхати на непідконтрольну територію, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідуваня та суду, тобто має місце ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий вказує, що ОСОБА_6 обізнаний про показання свідків у даному провадженні, які викривають його у вчиненні зазначеного злочину та, перебуваючи на свободі, буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на них з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин, що перешкоджатиме досягненню основних завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Наведене свідчить по наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просять його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України визнав повністю, при цьому з клопотанням слідчого не погодився, просить застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід. Запевнив суд, що намірів ухилятися від досудового розслідування не мав, повісток з викликом до слідчого не отримував, постійно проживає за місцем свого фактичного мешкання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, просить відмовити у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що достатнім запобіжним заходом може бути більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та наявні у справі документи, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000746 від 13 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий.

26 грудня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 1( м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 17 лютого 2026 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки останній відсутній за місцем проживання та не виходить на мобільний зв`язок.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 лютого 2026 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 лютого 2026 року, ОСОБА_6 був затриманий 27 лютого 2026 року о 07 год. 03 хвилини за місцем його проживання по АДРЕСА_1 .

Кримінальне правопорушення, яке ставиться у провину підозрюваному, є нетяжким злочином, за які кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 3 років.

Ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з ЄРДР від 13 жовтня 2025 року, рапортом від 13 жовтня 2025 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 23 вересня 2025 року, актом обстеження від 23 вересня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 03 грудня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22 грудня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22 грудня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23 грудня 2025 року, постановою про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами від 24 грудня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28 грудня 2025 року, протоколом веб-сторінки у мережі Інтернет від 22 січня 2026 року.

Підозрюваний на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, не значиться на обліку у лікаря нарколога.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий посилався на те, що в ході перевірок неодноразово виявлено відсутність ОСОБА_6 за місцем проживання, а також відсутність засобів мобільного зв`язку з підозрюваним. Крім того злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , він вчинив у денний час, а тому обмеження, які можуть бути встановлені судом при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не вплинуть на належну поведінку підозрюваного.

Разом з тим, з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, приймаючи до уваги доводи підозрюваного, що повісток про виклик до слідчого він не отримував , а відсутність його за місцем проживання в денний час була пов`язана з роботою, яку він виконує по найму, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є занадто суворим і не виправдовує мету запобігання заявленим ризикам, при цьому домашній арешт на визначений період доби буде достатнім заходом, спроможним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та попередити ризики, про наявність яких заявляє слідчий.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на визначений період доби за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1)не залишати місце свого проживання в період часу доби з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин, без урахування часу перебування в укритті під час повітряних тривог;

2) прибувати за першою вимогою до слідчого СВ ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області , прокурора та суду;

3) не відлучатися з міста Світловодська Олександрійського району Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд, в залежності від стадії розгляду кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками;

5) здати на зберігання свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Встановити строк дії запобіжного заходу з 27 лютого 2026 року до 07 березня 2026 включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу направити для виконання до ВП № 1 ( м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, який в силу дії ч. 4 ст. 181 КПК України повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчий відділ ВП № 1 ( м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний зміст ухвали буде проголошено 02 березня 2026 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя

Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1