Справа № 203/1400/26
Провадження № 1-кс/0203/1406/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_4 (в залі суду),

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді стрільця 3-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з ООВДО № НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 стрілецького батальйону (з ООВДО) військової частини НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0024992 від 06.11.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0024992 від 06.11.2025 року, в якому слідчий просить суд:

- застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Слідчим була встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. За твердженнями слідчого, до підозрюваного не можуть бути застосовані інші менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, з метою забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків. При цьому слідчий посилається на положення статей 176, 177, 183 КПК України.

Тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 17.02.2026 року, судову справу №203/1400/26, провадження №1-кс/0203/1406/2026, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду, прийнято судом до провадження 18.02.2026 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 16:30 годину 19.02.2026 року, в яке з`явились всі учасники справи.

Під час судового засідання прокурор підтримав вимоги клопотання та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Прокурор наголосив на тому, що повідомлення про підозру є обґрунтованим та наявні ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного у судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що з 17.10.2025 року вже минуло 4 (чотири) місяці та всі ці 4 (чотири) місяці підозрюваний перебував у військовій частині та проходив військову службу. Тому у сторони захисту є сумніви щодо доцільності обрання відносно підозрюваного будь-якого запобіжного заходу, бо ризики відсутні. Захисник зазначив, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, а ризики недоведеними. Крім того, підозрюваний з`явився у судове засідання, у нього немає підстав ухилятися від слідства, ризики, заявлені стороною обвинувачення, відсутні. Також захисник наголосив на тому, що прокурор не довів наявності ризику впливу на свідків.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав свого захисника та просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого та прокурора. Підозрюваний повідомив, що серед свідків йому знайомий тільки командир батальйону ОСОБА_8 , який є його бувшим командиром, а інших свідків він не знає. Також підозрюваний пояснив, що 17.10.2025 року він був у резервній роті, після цього у місті Кропивницькому проходить військову службу. Підозрюваний пояснив, що він готовий співпрацювати зі слідством, допомагати слідчим та пояснити обставини події. Він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, з 08.01.2024 року перебуває у складі Військової частини НОМЕР_3 , має поганий стан здоров`я. Підозрюваний відмовився виконувати наказ командира, з огляду на поганий станом здоров`я, про що повідомив командира, який оголошував наказ, попередньо скаржився лікарям на остеохондроз, та продовжував проходити військову службу у місті Кіровограді з охорони важливих державних об`єктів, йому довірялась зброя.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0024992 від 06.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

13.02.2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0024992 від 06.11.2025 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тобто у вчиненні непокори відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, яке було вручено ОСОБА_4 , 13.02.2026 року.

Відповідно до витягу з наказу від 15.08.2024 року командира військової частини НОМЕР_3 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України «По особовому складу» №56 о/с, місто Кривий Ріг, призначено солдата за мобілізацією ОСОБА_4 стрільцем 3-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №297 Філія « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПрАТ «Укргідроенерго») 3-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів).

Відповідно до витягу з наказу від 15.08.2024 року командира військової частини НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №256, наказано уважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків: солдата ОСОБА_4 , з 15 серпня 2024 року за посадою стрільця 3-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №297 Філія « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ПрАТ «Укргідроенерго») 3-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів).

Відповідно до довідки №575/НГ від 03.10.2025 року Медичної (Військово-лікарської) комісії та відповідно до медичної характеристики від 16.10.2025 року, солдат військової частини НОМЕР_3 НГУ ОСОБА_4 , 1979 року народження, пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області» 03.10.2025 року, за результатами огляду прийнято рішення медичної (військово-лікарської) комісії, зокрема: розповсюджений остеохондроз хребта ІІІ ст., протузії міжхребцевих дисків С3-С4, С4-С5, С5-С6, С6-С7, Th4-Th5, Th6-Th9, незначна клиноподібна диспластична деконфігурація тіл Th6, Th7 І ст., кила міжхребцевого диску L3-L4, протрузії міжхребцевих дисків L4- L5, L5-S1, синдром незначної цервікотораколюмбалгії з незначним порушенням функції, захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби; хронічний вірусний гепатит HCV асоційований, стан після ПВТ (2010 р.), СВВ. (ПЛР HCV -, At HCV +) з нормальною активністю ферментів, поліноз, хронічний алергічний риносинусит, гіперметропія слабкого ступеня обох очей в 1,0 Д, захворювання, ні, не пов`язані з проходженням військової служби.

Солдат ОСОБА_4 в період проходження військової служби знаходився під медичним наглядом фельдшера НОМЕР_2 стрілецького батальйону (з ООВДО).

У медичній характеристиці солдата ОСОБА_4 відображено порядок проведення медичного лікування солдата під час його перебування під медичним наглядом лікаря у період з 01.04.2024 року по 24.09.2025 року, в тому числі щодо здійснення МРТ та знаходження на стаціонарному лікуванні.

Під час ВЛК (03.10.2025 року) було виявлено, зокрема: хронічний вірусний гепатит HCV асоційований, стан після ПВТ (2010 року), поліноз, хронічний алергічний риносинусит, гіперметропія слабкого ступеня обох очей в 1,0 Д.

Рішенням ВЛК визнаний придатним до військової служби.

Відповідно до службової характеристики солдата ОСОБА_4 від 16.10.2025 року, за час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 не виявив досягнень, проявив себе як посередній військовослужбовець.

Відповідно до висновку службового розслідування встановлення причин та умов, що призвели до факту відмови від виконання бойового наказу щодо вибуття у службове відрядження для виконання бойових завдань в районі проведення бойових дій, стрільцем 3-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з ООВДО № НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 стрілецького батальйону (з ООВДО) солдатом, призваним по мобілізації ОСОБА_4 , від 05.11.2025 року за вих. №2254, запропоновано, зокрема, вважати встановленим факт порушення вимог чинного законодавства з боку солдата ОСОБА_4 , вину військовослужбовця вважати доведеною, за неналежне виконання своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, солдата ОСОБА_4 притягнути до дисциплінарної відповідальності оголосити «сувору догану», у діях солдата, призваного по мобілізації ОСОБА_4 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 КК України, направити матеріали службового розслідування до ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, для розгляду та прийняття правового рішення.

За змістом висновку вказано, що в ході проведення службового розслідування було встановлено, що відповідно до донесення із військової частини НОМЕР_3 від 17.10.2025 року №6/11/2/2/3 2166, 17.10.2025 року, перебуваючи в пункті тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_2 , було зафіксовано факт відкритої відмови виконувати бойовий наказ командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону (з ООВДО) щодо вибуття у службове відрядження для виконання бойових завдань в районі проведення бойових дій в оперативному підпорядкуванні командира НОМЕР_4 броп НГУ 1 К НГУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » УВ (с) « ІНФОРМАЦІЯ_6 » стрільцем 3-го стрілецького відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з ООВДО № НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 стрілецького батальйону (з ООВДО) солдатом призваним по мобілізації ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 12.11.2025 року, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 НГУ, свідок, зокрема, пояснив, що під відеозапис командира НОМЕР_2 стрілецького батальйону (з ООВДО) ОСОБА_8 , у присутності всіх вищевказаних осіб зачитав бойовий наказ командира НОМЕР_5 окремої бригади з охорони громадського порядку Національної гвардії України №1222А від 16.05.2025 року. Про вибуття в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_4 БРОП НГ України 1 К НГ України «Азов» ОТУ «Донецьк» УВ (с) «Схід» для виконання бойових завдань особовим складом роти, зокрема: солдатом ОСОБА_4 . Зачитавши наказ ОСОБА_8 , запитав, зокрема, у ОСОБА_4 чи зрозумілий йому даний наказ, на що останній повідомив, що йому зрозуміло. Після, звертаючись в тому числі до ОСОБА_4 , сказав: «Приступити до виконання наказу!». На це ОСОБА_4 відповів, що він не може виконувати бойові завдання за станом здоров`я. У зв`язку із цим, ОСОБА_10 повідомив, що є довідка ВЛК №575/НГУ від 07.10.2025 року, згідно з якою ОСОБА_4 придатний до військової служби.

У ході судового розгляду клопотання судом також безпосередньо були досліджені такі письмові докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема: витяг з ЄРДР, супровідні листи, витяги з наказів про призначення на посади, протоколи допитів свідків, матеріали службового розслідування від 05.11.2025 року, Положення про військову частину НОМЕР_3 .

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2); незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п 3); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5).

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 години 24.02.2022 року на території України було введено воєнний стан, який згодом було неодноразово продовжено.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є, зокрема, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 402 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У ході судового розгляду клопотання суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України. Оскільки підозрюваний обізнаний про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, те, що підозрюваному відомі свідки, які були допитані в ході проведення слідчих дій, так як підозрюваний усвідомлює, що повідомлення про підозру базується, у тому числі на показаннях свідків, які є військовослужбовцями, а також на висновку службового розслідування, притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, те, що підозрюваний у присутності свідків відкрито відмовився виконувати наказ командира, посилаючись на поганий стан здоров`я. Водночас суд враховує те, що це пов`язано з поганим станом здоров`я підозрюваного, та свідчить про об`єктивну неможливість несення ним військової служби шляхом виконання бойового наказу командира. Проте станом на момент судового розгляду клопотання висновком ВЛК він не був визнаний непридатним до військової служби.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що наявність ризиків, на існування яких вказує сторона обвинувачення, та які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, не доведена слідчим та прокурором у судовому засіданні, а саме не доведені: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням поганого стану здоров`я підозрюваного, що пов`язано із несенням ним військової служби, проходженням тривалого лікування у період з 01.04.2024 року по 24.09.2025 року, перебуванням під медичним наглядом; можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з якими підозрюваний проходить військову службу та яким стало відомо про поганий стан його здоров`я, про що вони повідомили під час допитів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки злочин є закінченим та причини відмови підозрюваного виконувати бойовий наказ командира, невиконання ним свого службового обов`язку, є поважними, бо такі пов`язані із наявністю у нього хронічних захворювань, проведенням тривалого лікування, перебуванням під наглядом лікарів.

Так, судом було встановлено, що під час проходження військової служби та у ході досудового розслідування, підозрюваний проходив медичне лікування захворювання, що пов`язане із проходженням ним військової служби, та хронічних захворювань, які не пов`язані із проходженням військової служби, про що вказано вище. У зв`язку з цим, підозрюваний перебував під наглядом лікарів, проходив тривале лікування, тобто причини невиконання ним свого службового обов`язку з несення військової служби та виконання бойового наказу суд вважає поважними та такими, що пов`язані із його поганим станом здоров`я.

Суд дійшов висновку, що і військовому командуванню за місцем несення підозрюваним військової служби, і органу досудового розслідування відомі обставини того, що ОСОБА_4 тяжко хворіє, потребує постійного медичного лікування, що підтверджується матеріалами справи, та у судовому засіданні повідомив суд про те, що проходить лікування, потребує догляду лікаря. Крім того, суд враховує тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні №0024992 з листопада 2025 року, а також те, що за поясненнями підозрюваного він з жовтня листопада 2025 року продовжує виконувати свої службові обов`язки за посадою з охорони та оборони важливих державних об`єктів.

З огляду на викладене вище, на підставі вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку, що прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, проте не довів обставини, передбачені пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто не довів наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор , не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тому слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 178, 194 КПК України, бере до уваги стан здоров`я підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0024992 від 06.11.2025 року, та зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Керуючись статтями 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0024992 від 06.11.2025 року, відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити у межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 24.02.2026 року о 16:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1