Справа № 643/2966/26
Провадження № 1-кс/643/1660/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 у режимі відеоконференції з приміщення Вінницького міського суду Вінницької області, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Салтівського районного суду міста Харкова 17.02.2026 надійшла скарга ОСОБА_3 , на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказував, що з 10.01.2024 у провадженніДругого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві знаходиться кримінальне провадження №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України. Він в порядку ч.2 ст.55 України неодноразово звертався до слідчого із заявами, у яких просив визнати його потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Однак, прокурор, не провівши жодних слідчих, процесуальних дій, спрямованих на встановлення істини у справі, виносив постанови про відмову у визнанні його потерпілим, які в подальшому скасовувалися слідчими суддями за його скаргами. Так, 08.10.2025 слідчий суддя, розглянувши справу №643/16268/25 за його скаргою на постанову прокурора від 10.09.2025, виніс ухвалу, якою скасував вказану постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Не зважаючи на це, 22.01.2026 слідчийДругого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , навіть не допитавши його, знову виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим у цьому кримінальному провадженні.Вважає, підстави, з яких слідчим відмовлено у визнанні його потерпілим, суперечать положенням КПК України, а саме ч.5 ст.55 КПК України. При винесенні вказаної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди, завданої йому кримінальним правопорушенням, лише вказано, що не здобуто та ним не надано будь-яких доказів про спричинення йому істотної шкоди або тяжких наслідків фігурантами у справі. У зв`язку з чим, звернувся до слідчого судді із скаргою у якій просив, скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 22.01.2026 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, вказав, що слідчим його навіть не допитано та не зважаючи на це винесено необґрунтовану постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Наполягав на її скасуванні та задоволенні вимог скарги.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

До початку судового засідання від заступника керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві надійшли матеріали кримінального провадження №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України - для огляду їх судом, в частині оскаржуваної постанови слідчого. Разом з цим, просив проводити розгляд скарги без участі представника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з додатками, матеріали кримінального провадження, заяву прокурора, дійшов таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно положень ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні здійснюється, у тому числі, слідчим суддею (п.18 ч.1 ст.3 КПК України) та регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України.

За змістом ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зі скарги вбачається, що постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 22.01.2026 відмовлено ОСОБА_5 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000064 від 10.01.2024.

В обґрунтування зазначеної постанови слідчого, з посиланням на вимоги ст.55 КПК України, вказано, що слідчий враховує відсутність будь-яких доказів спричинення заявнику шкоди. Так, з матеріалів кримінального провадження не об`єктивних даних, які б вказували на спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди громадянину ОСОБА_3 діями працівників ТУ ДБР у місті Полтаві або у Харківської обласної прокуратури. З урахуванням викладеного визнання громадянина ОСОБА_3 потерпілим є передчасним, а відтак на теперішній час не вбачається підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, крім іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий зобов`язаний винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, а не постанову про відмову у залученні потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України, не досліджено питання спричинення шкоди ОСОБА_3 відповідно до норм КПК України, а саме, не визначено в чому виразилося спричинення моральної шкоди, а також матеріальної коди, у разі її спричинення.

В оскаржуваній постанові слідчий не надав оцінки вказаним фактам та обставинам, при цьому, останнім навіть не допитано ОСОБА_3 з приводу заподіяння йому шкоди та якої саме.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу особи, що звернулася до суду із скаргою, що перш за все він є заінтересованою особою у заявленні та підтвердженні належними доказами вид та розмір спричиненої йому шкоди. Орган досудового розслідування перевіряє надані докази та дає їм належну правову оцінку тощо.

З урахуванням наведеного, висновок слідчого про те, що на даний час під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження факти щодо заподіяння ОСОБА_3 матеріальної або моральної шкоди, є передчасним та не мотивованим, а рішення прийнято без належної оцінки всіх доказів та підлягає скасуванню.

Таким чином, слідчий суддя вважає за доцільне скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України, задовільнити, скасувавши постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 22.01.2026.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, окрім іншого, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Керуючись ст.ст.2, 39, 40, 55, 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 22.01.2026 у кримінальному провадженні №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000064 від 10.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.3 ст.382, ч.1 ст.396 КК України повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві для провадження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1