БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №728/2966/25
Провадження № 1-кп/730/22/2026
У Х В А Л А

"30" березня 2026 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Борзнянського районного суду Чернігівської області в м. Борзні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000301 від 07.11.2025 року, з обвинувальним актом від 14.11.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000301 від 07.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (№728/2966/25).

У підготовче судове засідання обвинувачений неодноразово не з`являвся, причини своєї неявки не повідомляв, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

За повідомленням уповноважених працівників АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 за адресою, яку останній вказав, як адресу проживання, більше не проживає, відсутній за вказаною адресою.

Неодноразові постанови суду про привід обвинуваченого не виконані. Згідно рапорту о/у ВП № 1 обвинувачений відмовляється від ознайомлення з ухвалою суду, а також не бажає виходити зі свого житла, повідомив, що не буде з`являтися до суду. При подальшій перевірці встановлено, що ОСОБА_4 відсутній за місцем проживання.

Прокурор у підготовчому судовому засідання заявив клопотання про заміну запобіжного заходу, про розшук обвинуваченого, про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, а також клопотанням про звернення застави, внесеної за обвинуваченого, у дохід держави, оскільки обвинувачений не виконав покладені на нього обов`язки та ухилився від явки до суду.

Суд, вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

У ч. 3 ст. 182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Метою припису частини 8 статті 182 КПК є запобігання порушенню підозрюваним покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється.

Водночас зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію.

При цьому, суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК).

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Як убачається, ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.08.2025 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» з визначенням застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840 грн. (справа № 728/2104/25).

За повідомленням ТУ ДСА в Чернігівській області, вказану заставу за обвинуваченого було внесено ОСОБА_5 .

Абзац 3 ч. 4 ст. 202 КПК України вказує, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави особа вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено з-під варти саме на підставі факту внесення заставодавцем грошових коштів. Запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на заставу, яка є запобіжним заходом для обвинуваченого до часу її повернення заставодавцю або до її звернення в дохід держави.

При цьому, на обвинуваченого, у разі внесення застави, були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі суду, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків щодо належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому для використання коштів судового збору.

Обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від явки до суду та не виконав покладені на нього обов`язки, а тому застава, внесена за обвинуваченого підлягає зверненню у дохід держави.

Ані обвинувачений, ані заставодавець до суду не з`явилися, будь-яких заяв до суду не надходило.

У цій справі суд враховує, що обвинувачений після звільнення з-під варти неодноразово протягом тривалого часу не з`являється до суду, про наявність відносно нього даного кримінального провадження, яке слухається, обізнаний, що підтверджується, у тому числі, і надходженням до суду відповідної кореспонденції від обвинуваченого, долею справи не цікавиться, про причини своєї неявки суд не повідомляє.

З огляду на викладене, клопотання прокурора обґрунтовано правовими підставами, доведено, що ОСОБА_4 на виклики до суду не з`являвся, заставодавець не виконав своїх обов`язків щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому суд приходить до переконання, що вимога прокурора про звернення застави в дохід держави є законною та обґрунтованою належними й допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Таким чином, заставу, внесену за обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, слід звернути в дохід держави.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 /тридцяти шести/ годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 не виконав покладені на нього обов`язки та ухилився від явки до суду, тому з метою забезпечення судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні необхідно надати дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оголосити його у розшук та зупинити судове провадження відносно нього.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 191, 315, 334, 335 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оголосити розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове провадження відносно ОСОБА_4 зупинити до його розшуку.

Розшук ОСОБА_4 доручити відділенню поліції № 1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та контроль за виконанням розшуку покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Зобов`язати виконавців та контролюючі органи повідомляти суд про результати виконання даного судового рішення та заходи, які були спрямовані для цього з розумною періодичністю.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 /тридцяти шести/ годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа /особа, якій законом надане право здійснювати затримання/, яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Заставу у розмірі 90840 гривень, внесену 09.09.2025 року на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області за обвинуваченого ОСОБА_4 (платіжна інструкція АТ КБ «Приват Банк» № 2.300028065.1 від 09.09.2025 року) заставодавцем ОСОБА_5 звернути в дохід держави та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суду Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1