Справа № 738/405/26
№ провадження 1-в/738/57/2026
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, засудженому ОСОБА_2

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового розгляду:

прокурора ОСОБА_4

представника установи

виконання покарань - ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» звернулася до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме пробаційним наглядом, засудженому ОСОБА_2 , яке обґрунтоване тим, що він відбув 1/2 частину призначеного судом строку покарання, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, стягнень не має, має одне заохочення, його поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, пробаційним наглядом.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Представник Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання установи виконання покарань задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки вважає застосування до засудженого даної пільги є передчасним.

Встановлені судом обставини.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 06 серпня 2024 року. В строк відбування покарання ОСОБА_2 зараховано час його попереднього ув`язнення день за день з 06 серпня 2024 року до дня набрання вироком законної сили.

Отже, на час розгляду подання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого, матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06 серпня 2024 року.

За час перебування у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» засуджений дотримувався розпорядку дня, порушень встановленого режиму тримання не допускав, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 04 липня 2025 року.

За час відбування покарання в установі характеризується позитивно: дотримується вимог, які визначають порядок та умови відбування покарання, на профілактичних обліках не перебуває, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 04 серпня 2025 року по 31 жовтня 2025 року виконував обов`язки працівника по виготовленню малопомітної перешкоди, за дотримання правил поведінки, сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав одне заохочення, з 25 листопада 2025 року по даний час виконує обов`язки працівника швейної дільниці, до покладених обов`язків ставиться сумлінно. Залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт».

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №4 від 17 лютого 2026 року), беручи до уваги висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_2 , згідно з яким він набрав 92 балів, що свідчить про те, засуджений став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, та думку членів комісії, погоджено застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 «Види покарань», а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59? «Пробаційний нагляд», за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства (ч.4 ст. 59? КК України).

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до частини другої статті 59? КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання, ніж позбавлення волі.

Згідно з ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , в судовому засіданні встановлено, що засуджений, перебуваючи в слідчому ізоляторі порушень режиму тримання не допускав, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

Відбуваючи покарання у ДУ «Менська виправна колонія (№91)», засуджений характеризується виключно позитивно. Відразу після прибуття до установи виконання покарань 04 серпня 2025 року був працевлаштований працівником по виготовленню малопомітної перешкоди, де працював до 31 жовтня 2025 року, з 25 листопада 2025 року по теперішній час працює на швейній дільниці підприємства установи виконання покарань. За сумлінне виконання покладених на нього обов`язків та дотримання правил поведінки має заохочення.

За висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_2 отримав 92 бали, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення, та вказує на можливість застосування до цього пільги, передбаченої статтею 82 КК України.

Оцінка ризику вчинення ОСОБА_2 повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства визначена як низька, про що зазначеного в його харастеристиці.

Наведені обставини свідчать про наявність у поведінці засудженого позитивних тенденцій, про сумлінне здійснення процесу виправлення засудженого, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Суд також враховує, що ОСОБА_2 засуджений за вчинення тяжкого злочину, поряд з цим суд враховує ставлення засудженого до вчиненого правопорушення, оскільки, як вбачається з характеристики на засудженого та матеріалів справи, ОСОБА_2 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у зв`язку з чим вироком суду було затверджено угоду про визнання винуватості.

При цьому, суд зауважує, що хоча ОСОБА_2 засуджений за злочин, який відноситься до тяжких, проте, положення ст. 82 КК України не містять такої заборони, а містять прив`язку лише до виду покарання та позитивних змін, які вказують про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд, врахувавши, що засудженим відбуто 1/2 призначеного строку покарання, характеристику ОСОБА_2 , відсутність стягнень та наявність заохочення, його працевлаштування, і це є тими критеріями, які свідчать, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування останнім призначеного покарання перестає бути необхідним, вважає, що подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання, а саме, пробаційного нагляду.

Враховуючи викладене, а також те, що завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими, зокрема, тими, які засуджені до покарання у виді позбавлення волі або позбавлення волі на певний строк, яким замінено покарання у виді пробаційного нагляду, а тому, на переконання суду, з урахуванням того, що засуджений став на шлях виправлення, про що свідчать його позитивні зміни, ОСОБА_2 необхідно замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, що відповідає вимогам ст. 82 КК України.

На думку суду, застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, пробаційним наглядом, засудженому ОСОБА_2 задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання 01 (один) рік 05 (п`ять) місяців 01 (один) день позбавлення волi на цей же строк пробаційним наглядом.

На підставі частини другої статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 09 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1