У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід по скарзі ОСОБА_4 на бездіяльність Житомирської окружної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 161, 190, 255, 256, 364, 366, 396 КК України керівником Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , заступником керівника вказаної прокуратури ОСОБА_6 , суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , процесуальним прокурором ОСОБА_16 , керівниками органу слідства у різний час ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , слідчими ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ,

встановив :

Суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід з огляду на те, що у період 2009-2010 роки він працював разом із ОСОБА_4 на той час ДП «Житомирський ремонтно-механічний завод» та між ним склались товариські відносини, у зв`язку чим суддя ОСОБА_3 неодноразово надавав скаржнику юридичні консультації з різних питань, у тому числі й особистих.

Сторони у справі у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду даної заяви.

Відповідно до ст. 81 КПК України уразі заявлення самовідводу суддею, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, визначено, що суддя повинен бути відведеним від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини від 24.05.1989 у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п.п. 24-30 рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії» розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення самовідводу судді ОСОБА_30 .

На переконання суду відхилення відводу може сприйматися сторонами як порушення закріпленого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, оскільки суддя ОСОБА_3 у період з 2009 по 2010 рік працював юрисконсультом на той час ДП «Житомирський ремонтно-механічний завод», підтримував та підтримує із ОСОБА_4 товариські стосунки, що унеможливлює участь слідчого судді ОСОБА_3 у розгляді даної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, суд,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Житомирської окружної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 161, 190, 255, 256, 364, 366, 396 КК України керівником Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , заступником керівника вказаної прокуратури ОСОБА_6 , суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , процесуальним прокурором ОСОБА_16 , керівниками органу слідства у різний час ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , слідчими ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1