КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/3596/26 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2864/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, але в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, та утриманням його в ДУ «Київський слідчий ізолятор МЮ України».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001703 повністю та ухвалити нову ухвалу, про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 , застосувавши відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Обгрунтовуючи скаргу, захисник посилається на те, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу прокурором зазначені наступні ризики, які слугували підставою для звернення з клопотанням до слідчого судді:

- переховування від органів досудового слідства або суду;

- можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, всупереч вимогам ст.ст. 181, 184, 191 КПК України сторона обвинувачення не надала жодних доказів, які б вказували на наявність зазначених нею ризиків, не довела неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків, вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

При цьому, підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання.

Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів прокурором не доводилась.

Адвокат зазначає, що в даному випадку прокурором подане клопотання виключно з додатками, які обґрунтовують підозру.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не досліджувалась.

Крім цього, клопотання подане не до суду за місцем розташування органу досудового слідства.

За таких умов суд, на підставі ч. 5 ст. 199 КПК України та ч. 2 ст. 194 КПК України зобов`язаний був відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, Управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001703 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

В порушення вимог закону, у невстановлений під час досудового розслідування час та за невідомих обставин, невстановленою досудовим розслідуванням особою прийнято рішення щодо створення стійкого ієрархічного об`єднання - злочинної організації з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації, а саме злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено, психотропної речовини, обіг якої обмежено та наркотичного засобу, обіг якого обмежено, у великих та особливо великих розмірах.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, за невідомих обставин у вказаний проміжок часу, зазначеною особою визначено план вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів.

Відповідно до вказаного плану, з метою унеможливлення її викриття з боку правоохоронних органів та забезпечення сталої незаконної діяльності на території різних регіонів України, передбачалось наступне:

- пропозиція щодо незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів, а також підбір нових учасників злочинної організації, мала здійснюватися через спеціально створений у мобільному застосунку «Telegram» чат;

- кожен з учасників зазначеної організації у своїй злочинній діяльності мав використовувати вигадані анкетні дані та постійно змінювати абонентські номери;

- незаконний збут, зберігання з метою незаконного збуту, а також передача психотропних речовин та наркотичних засобів між учасниками злочинної організації мала здійснюватися шляхом використання так-званих сховків на відкритих ділянках місцевості в яких одні учасники залишали приховані особливо небезпечні психотропні речовини та наркотичні засоби, а інші їх отримували та в подальшому аналогічним чином або через поштові сервіси збували наркозалежним особам;

- грошові кошти, отримані в результаті вказаної злочинної діяльності, мали зараховуватись на електронні гаманці чи банківські рахунки, відкриті на ім?я учасників злочинної організації чи третіх осіб;

- злочинна організація мала поділятись на окремі ієрархічні структурні частини, учасники яких не мали бути знайомі між собою та мали діяти автономно у складі своїх структурних частин, чітко дотримуючись відведеної ролі у вчиненні злочинів, вчинюваних учасниками вказаної організації (організатор-керівник всієї злочинної організації, він же адміністратор окремих груп у мобільному застосунку «Telegram», куди залучались нові учасники для отримання вмінь та навичок щодо виготовлення психотропних речовин для подальшого виконання цих функцій, а також функцій, направлених на збут, осіб, які забезпечували надходження наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а також осіб, які забезпечували надходження лабораторного обладнання та прекурсорів, необхідних для виготовлення психотропних речовин.

З метою виконання вказаного плану злочинної діяльності, зазначена невстановлена особа - організатор злочинної організації, у невстановлений проміжок часу та за невідомих обставин створила у мобільному застосунку «Telegram» мережу телеграм-каналів з назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які діяли на території Київської, Одеської, Запорізької, Житомирської, Харківської областей, а також інших регіонів України.

Так відповідно до функцій, які виконували учасники вказаної злочинної організації, вони поділялись на:

- осіб, які виконують організаційно-розпорядчу керівну функцію, до яких входить коло невстановлених осіб;

- виконавці - особи які здійснювали незаконне виготовлення, зберігання психотропних речовин, а також подальший їх збут, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входили: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- виконавці - особи які здійснювали незаконне постачання прекурсорів з метою їх використання під час виготовлення психотропних речовин, до яких серед інших на даний час невстановлених осіб, входив: ОСОБА_16 ;

- виконавці - невстановлені особи, які забезпечували надходження наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс з метою його подальшого збуту, а також невстановлені особи, які забезпечували надходження лабораторного обладнання, необхідного для виготовлення психотропних речовин.

Так, з метою реалізації свого злочинного плану щодо вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів, учасниками злочинної організації за вказівкою організатора підшукано та облаштовано ряд приміщень для здійснення протиправної діяльності, про які задля забезпечення конспірації було відомо лише кожному з них, зокрема у якості місць незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також зберігання прекурсорів використовувались приміщення які розташовані за адресами:

- АДРЕСА_3 , яке облаштоване ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ;

- АДРЕСА_4 , яке облаштоване ОСОБА_17 та ОСОБА_13 ;

- АДРЕСА_3 , яке облаштоване ОСОБА_15 ;

- АДРЕСА_5 , яке облаштоване ОСОБА_16 .

Надалі, організатором - невстановленою особою створено ряд окремих груп у мобільному застосунку «Telegram», куди залучались учасники для отримання навичок та вмінь щодо виготовлення психотропних речовин з метою їх подальшого збуту.

Для розподілу грошових коштів, отриманих внаслідок злочинної діяльності, організатором створено електронний гаманець з якого зараховувались кошти на електронні гаманці або банківські рахунки, відкриті на ім?я учасників злочинної організації чи третіх осіб.

Для підтримання постійного зв?язку і координації спільних дій щодо вчинення злочинів, з метою недопущення викриття злочинної діяльності об`єднання, її організатором прийнято рішення використовувати мобільний застосунок «Telegram», через який він надавав вказівки для виконання тих чи інших дій, направлених для досягнення злочинного задуму.

Створена злочинна організація характеризувалася протягом усієї своєї діяльності такими ознаками: кількістю та стабільністю членів об`єднання, до якого увійшли 8 (вісім) установлених та 1 (одна) неустановлена особа, які добровільно погодились на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації;

- тривалістю свого існування - у період з серпня 2024 року до викриття їхньої злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів, тобто до 13.05.2025;

- ієрархічністю структури злочинної організації, яка виразилася у її

- багаторівневості, її розподілі на окремі структурні частини з визначенням їх керівників, диференціацією задач і функцій кожної з цих ланок, необхідних для досягнення спільної злочинної мети самої організації;

- стійкістю, що виразилося в попередній зорганізованості її членів у

- спільне об`єднання для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів; в суворому підборі членів організації; визначенні керівників її структурних частин, підпорядкованих організатору, а також наявністю постійного з його боку контролю за діяльністю членів при організації вчинення злочинів, керівництві в їх підготовці та здійсненні; наявності детально розробленого плану, який був доведений всім її учасникам; визначенні способів і механізмів скоєння злочинів; постійним зміцненням внутрішніх зв?язків між учасниками об`єднання і чітким визначенням ролей кожного з них, загального мотиву щодо вчинення злочинів, а також бажанням досягнення загального злочинного результату;

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням період, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 на виконання вказівки організатора, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили підшукати та облаштувати приміщення, тим самим організувати місце для незаконного виготовлення психотропних речовин.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 11.12.2024 за невстановлених обставин підшукали та орендували приміщення за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борова, вул. Яблунева, 3 з метою його подальшого використання задля виготовлення психотропних речовин, а також незаконного зберігання обладнання, яке можливо використовувати для їх виготовлення з метою подальшого збуту.

При обранні вказаного приміщення, як місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, враховувалась його віддаленість від сторонніх осіб, у тому числі працівників правоохоронних органів, наявність електропостачання та повного доступу до нього, що надавало можливість використовувати приміщення у такий спосіб.

Надалі, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на організацію та утримання місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, дотримуючись плану вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 обладнали вказане приміщення, надавши йому стану, придатного для постійного перебування, а також за достовірно невстановлених обставин, дати та часу, але не пізніше 11.12.2024 перемістили до цього приміщення обладнання та прекурсори, які можливо використовувати для систематичного незаконного виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - РVP та психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

У подальшому 26.02.2025, у денний час доби, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, виконуючи свою роль у складі злочинної організації, перебуваючи у невстановленому місці, помістив два вакуумних пакети, куди попередньо поклав зазначені зразки наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс, до окремих картонних коробок ТОВ «Нова Пошта».

Потім того ж дня 26.02.2025, ОСОБА_7 за невстановлених обставин, використовуючи мобільний додаток «Нова Пошта» та вигадані анкетні дані відправника « ОСОБА_18 м.т. НОМЕР_1 », створив експрес-накладну за номером N? 3870 для картонної коробки зі згаданим наркотичним засобом всередині, маса зразку якого складала 0,5240 г, тим самим підготувавши пакунок до відправлення третій особі із зазначенням анкетних даних отримувача « ОСОБА_19 , с. Мала Любаша відділення №2, м.т. НОМЕР_2 », продовжуючи незаконно зберігати цей засіб з метою збуту.

Зробивши це, ОСОБА_7 , використовуючи мобільний додаток «Нова Пошта» та вигадані анкетні дані відправника « ОСОБА_18 м.т. НОМЕР_1 », створив експрес-накладну за номером № 0633 для картонної коробки зі згаданим наркотичним засобом всередині, маса зразку якого складала 0,7378 г, тим самим підготувавши пакунок до відправлення третій особі із зазначенням анкетних даних отримувача «Лисенко Софія, м. Бердичів, поштомат 46644 м.т. НОМЕР_3 , продовжуючи незаконно зберігати цей засіб з метою збуту.

З метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця 26.02.2025, у денний час доби, ОСОБА_7 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, продовжуючи незаконно зберігати при собі наркотичний засіб, поміщений до відповідних двох упакувань, перемістив його до території, прилеглої будинку № 32/16 по вул. Європейська в м. Вишневе Київської області, де того ж дня скористався поштоматом № 55066 ТОВ «Нова Пошта», відправивши посилки з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, маси зразків якого складали 0,5240 г та 0,7378 г третім особам, тим самим здійснивши незаконний збут.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 26.02.2025, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 на виконання вказівки організатора злочинної організації, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці вирішили повторно здійснити незаконне виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі та її незаконне зберігання з метою подальшого збуту.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 13.05.2025, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 на виконання вказівки організатора злочинної організації, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, вирішили повторно здійснити незаконне виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін у великих розмірах та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі, а також їх незаконне зберігання з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 13.05.2025, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , виконуючи свою роль в складі злочинної організації, перебуваючи у попередньо облаштованому приміщенні за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борова, вул. Яблунева, діючи умисно, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи завчасно заготовлені прекурсори, речовини, рідини та предмети, виконуючи в точній послідовності відомий їм алгоритм дій схеми синтезу, незаконно виготовили психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін у великому розмірі загальною масою 9,5467 г та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі загальною масою 59,114 г, які спільно розпочали незаконно зберігати для подальшого збуту.

В подальшому 13.05.2025 у період часу з 10 год 13 хв до 14 год 45 хв, співробітниками правоохоронного органу під час проведення обшуку приміщення, яке використовували ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борова, вул. Яблунева, 3 психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін у великому розмірі загальною масою 9,5467 г та особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP в особливо великому розмірі загальною масою 59,114 г виявлені та вилучені, а їх протиправна діяльність припинена.

ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та останньому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 13.05.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4. ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та повідомлено про нову підозру:

- в участі у злочинній організації, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України;

- в організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, вчиненому злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України;

- в незаконному придбанні та зберіганні прекурсору з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, вчиненому злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України;

- в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великому розмірі, вчиненому злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великому розмірі, вчиненому злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- в незаконному зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому злочинною організацією, повторно, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великому розмірі, вчиненому злочинною організацією, повторно, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому злочинною організацією, повторно, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України;

- в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великому розмірі та особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великому розмірі, вчиненому злочинною організацією, повторно, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_20 14.05.2025 відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.07.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_21 . 01.07.2025 ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.08.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_22 . 05.08.2025 ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.10.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_23 . 25.09.2025 ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.11.2025 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_24 . 05.11.2025 ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.01.2026 без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_25 . 25.12.2025 ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2026 без визначення розміру застави.

Стороні захисту у вказаному провадженні у період з 05.02.2026-09.02.2026 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України.

Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено до 07.03.2026.

13.02.2026 року старший слідчий в ОВС 4 відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням з заступником начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні №0001703 від 21.08.2024, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме:

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відеоконтролю;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - огляд і виїмка кореспонденції;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - огляд і виїмка кореспонденції;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за особою, місцем та річчю, а також протоколами оглядів відеозаписів отриманих з поштових сервісів;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за особою та місцем;

- висновками судових експертиз дослідження матеріалів, речовин, виробів;

- проведеними обшуками за місцями виготовлення, зберігання психотропних речовин та наркотичних засобів, місцями мешкань та транспортних засобів учасників злочинної організації;

- показаннями свідків - понятих, присутніх у ході проведення слідчих дій в порядку ст. 234 КПК України - обшуків, які підтверджують факти вилучень психотропних речовин, наркотичних засобів та лабораторного обладнання;

- речовими доказами;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Аналізуючи сукупність доказів, які отримані органом досудового розслідування на даний час та вказані вище, не викликає сумніву факт існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому протиправних діянь як в розрізі національного законодавства, так і практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого у кримінальному провадженні про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри.

Сторона обвинувачення вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів його вини у вчиненні вказаних злочинів та невідворотності настання покарання у разі доведення вини сторона обвинувачення обгрунтовано припускає що підозрюваний в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання.

Крім того, у зв?язку з тим, що на даний час частина території України окупована, не виключено, що з метою уникнення відповідальності в майбутньому підозрюваний може переховуватися на непідконтрольних органам державної влади територіях,

Також підозрюваний неодружений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність у останнього стійких соціальних зв?язків;

- ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обгрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_7 та іншими причетними особами відбувалось за допомогою мобільних телефонів та систем обміну миттєвими повідомленнями - месенджерів, тому ОСОБА_7 як особа, що на думку органу досудового розслідування незаконно виготовляла, зберігала з метою збуту, а також збувала психотропні речовини та наркотичні засоби володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками та чати в месенджері «Telegram», перебуваючи на волі, може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

- ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, полягає в тому, що підозрюваний, зокрема, може попередити інших невстановлених на даний час співучасників про факт викриття їх спільної злочинної діяльності, а також створити штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій;

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, а отже сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, оскільки незаконне виготовлення, придбання, зберігання та збут психотропних речовин приносить швидкий стабільний заробіток. Крім того, підозрюваний вже скоював злочини у сфері незаконного обігу психотропних речовин та наркотичних засобів.

Фактичні обставини злочинів, інкримінованих підозрюваному свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Вище перелічені ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

На даний час зазначені вище ризики не зменшились, а отже інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 закінчується 22.02.2026, однак у зв?язку із ознайомленням сторони захисту із матеріалами кримінального провадження, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, тобто стороні обвинувачення в ході досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, але в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, та утриманням його в ДУ «Київський слідчий ізолятор МЮ України».

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобігання ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження існування ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такого висновку слідчий суддя дійшов з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Слідчий суддя дослідив також доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 та встановив, що органу досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, станом на день розгляду клопотання слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, а слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, без визначення розміру застави, так як у відповідності до положень п.п. 1 п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, вчинених у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Також, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані та долучені до нього матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Твердження апелянта про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів не приймаються до уваги та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, ризик у кримінальному провадженні має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткову доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки докази наявності достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Посилання апелянта на характеристики особи підозрюваного не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, не спростовують висновків слідчого судді та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що клопотання було розглянуте слідчим суддею не за місцем знаходження органу досудового розслідування, є безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України.

Наказом Національної поліції України № 1108 від 28.11.2023 визначено місцем розташування та проведення досудового розслідування слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України службові приміщення в адміністративних будівлях за такими адресами в місті Києві: вул. Богомольця, 4; вул. Богомольця, 10; вул. Мечнікова, 16; бульв. Кольцова (Руденка), 22-А; просп. Лобановського, 51; вул. Солом`янська, 1.

Згідно наявної в матеріалах справи постанови заступника начальника Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_26 від 12.05.2025, місце розташування органу досудового розслідування - управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України визначено за адресою: м. Київ, Святошинський район, бульв. Миколи Руденка, 22-А, тобто в межах територіальної юрисдикції Святошинського районного суду міста Києва.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про розгляд клопотання слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва із порушенням правил територіальної підсудності.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Враховуючи те, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2026 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4