Справа № 298/117/26
Номер провадження 1-кс/298/38/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року с-ще Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 4 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 лютого 2026 року за №0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 04.02.2026 за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, що кваліфікується за ч. 3 ст. 332 КК України.

Посилається, що під час досудового розслідування з`ясовано, що 06.02.2026 військовослужбовцями ДПСУ під час виконання заходів, спрямованих на протидію незаконному переправленню осіб через державний кордон України, на околиці населеного пункту Гута Ужгородського району, в напрямку прикордонного знаку №255, було виявлено та затримано громадян України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , за спробу незаконного перетину державного кордону України до Словацької Республіки.

Зазначає, що згідно наданих показів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших зібраних матеріалів було встановлено, що на території Закарпатської області діє група осіб, які з корисливих мотивів організовують та сприяють незаконному переправленню осіб призовного віку через Державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, за грошову винагороду.

Одним із таких осіб є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який виконав відведену йому роль провідника, а саме па своєму транспортному засобі забрав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , із с. Баранинці та довіз на околиці с. Гута, до державного кордону України із Словацькою Республікою в напрямку до 255-го прикордонного знаку державного кордону України з Словацькою Республікою.

Вказує, що 06.03.2026 у період часу із 16:02 год. по 16:26 год., на підставі ухвали Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23.02.2026 року, було проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки «Mercedes-benz» моделі «W124», із номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився у дворогосподарстві за адресою АДРЕСА_3 , тобто за місцем проживання ОСОБА_6 .

В ході проведення вищевказаного обшуку було вилучено належний ОСОБА_6 транспортний засіб марки «Mercedes-benz» моделі «W124», із номерним знаком НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , який поміщено па арешт-майданчик ВП №2 Ужгородського РУН ГУНП в Закарпатській області, (с-ще Великий Березний, вул. Штефаника №5) та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 яке упаковано до паперового конверту та зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Постановою слідчого від 07.03.2026 зазначені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

За вказаних обставин, з посиланням на ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, прокурор ОСОБА_3 просить накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000012 від 04.02.2026 на транспортний засіб марки «Mercedes-benz» моделі «W124», із номерним знаком НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , який поміщено на арешт-майданчик ВП №2 Ужгородського РУН ГУНП в Закарпатській області, (с-ще Великий Березний, вул. Штефапика №5) та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 яке упаковано до паперового конверту та зберігається при матеріалах кримінального провадження, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор, будучи повідомленим належним чином та своєчасно про час і місце проведення судового засідання, на розгляд клопотання не з`явився. Попередньо подав заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі. Подане клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Повідомляє, що стороною обвинувачення повідомлено особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 лютого 2026 року за №0000012 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні від 4 лютого 2026 року.

За відомостями, що містяться у фабулі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000012, стверджується, що До чергової частини відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт з управління міграційної поліції ГУНП в Закарпатській області про те, що громадяни України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час особами, за грошову винагороду, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України до країн Європейського Союзу, поза встановленими пунктами пропуску на території Ужгородського (в тому числі колишнього Великоберезнянського) району, Закарпатської області.

У даному кримінальному провадженні повідомлено підозру ОСОБА_6 .

У клопотанні про арешт майна прокурором наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, про яке зазначається в клопотанні.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2026 року надавався дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу "MERCEDES-BENZ", д.н.з. НОМЕР_1 , 1994 року випуску, VIN НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення і вилучення: засобів зв`язку ОСОБА_6 , а саме: мобільних телефонів, за допомогою яких здійснюється зв`язок через додатки «Telegram, WhatsApp, Viber» та інших додатків, і сім-картки до них, тримачі сім-карток; комп`ютерних носіїв (системні блоки, ноутбуки, диски, дискети, флеш-карти пам`яті), на яких наявна інформація щодо вчинення та підготовки до вчинення кримінальних правопорушень; рацій, планшетів, засобів нічного бачення; чорнових записів, зошитів, блокнотів, в яких міститься інформація щодо злочинної діяльності; копії паспортів громадян України, яких незаконно переправлено через державний кордон України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно відомостей, викладених в протоколі обшуку від 6 березня 2026 року, слідчим СВ відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у справі №298/117/26, 1-кс/298/21/26 виданої 23.02.2026, 6 березня 2026 року в період з 16 год. 02 хв. до 16 год. 26 хв., у присутності двох понятих, за участю ОСОБА_6 , проведено обшук транспортного засобу марки «Mеrcеdes-bеnz» моделі «W124», із номерним знаком НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , із застосуванням цифрової відеокамери марки "Panasonic" Full НD моделі «НС-V260», виявлені під час обшуку транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію вилучено.

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Постановою про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 7 березня 2026 року, винесеною слідчим СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , транспортний засіб марки «Mеrcеdes-bеnz» моделі «W124», із номерним знаком НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ноутбук марки «Acer», упакований до спец-пакету WAR1755958, планшет марки «Ipad», упакований до спец-пакету ICR 0172690, 4 стартові пакети різних операторів зв`язку, упаковані до спец-пакету ІCR0172691 мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_5 , упакований до спец-пакету ICR0172692, визнано речовим доказом по кримінальному провадженні 0000012 від 4 лютого 2026 року.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що зазначене в клопотанні майно, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя зазначає, що автомобіль марки «Mercedes-benz» моделі «W124», із номерним знаком НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 належний підозрюваному ОСОБА_6 , за доводами прокурора та за наявними в клопотанні про арешт майна матеріалами використовувався підозрюваним ОСОБА_6 при перевезенні особи, що мала намір незаконно перетнути державний кордон України, що підпадає під ознаки визначені в статті 98 КПК України, як речових доказів.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, дають обґрунтовані підстави вважати існування ймовірності того, що у вказаному автомобілі можуть бути відомості, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що зазначений вище автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання такого як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Необхідність накладення арешту на вказане майно обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, забезпечить виконання вимог ст.ст.2,9,28,94 КПК України щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування, є всі підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям визначеним у ст.98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості користування та розпорядження вищевказаним майном, в тому числі і його відчуження.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, з врахуванням санкції ч.3 ст.332 КК України, за якою ОСОБА_6 у даному провадженні повідомлено підозру, необхідним є накладення арешту на автомобіль, власником якого є підозрюваний, з метою забезпечення можливої конфіскації в даному провадженні.

На думку слідчого судді, прокурор довів існування достатніх підстав вважати, що вилучене майно, могло бути використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та має доказове значення для кримінального провадження, а відтак задля запобігання ризику знищення речових доказів, з метою забезпечення можливої конфіскації в даному провадженні, вилучений в ході обшуку 6 березня 2026 року автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя враховує і те, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, ступінь тяжкості, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки не має на меті позбавити власників вилученого у них майна, а лише тимчасово обмежити їх право відчужувати, користуватись та розпоряджатись.

З цих підстав клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 4 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 4 лютого 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною на користування, розпорядження та відчуження на вилучені в ході проведеного 6 березня 2026 року обшуку:

- транспортний засіб марки «Mercedes-benz» моделі «W124», із номерним знаком НОМЕР_1 , він-код НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , який поміщено на арешт-майданчик ВП №2 Ужгородського РУН ГУНП в Закарпатській області, (с-ще Великий Березний, вул. Штефаника №5) та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке упаковано до паперового конверту та зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1