Справа № 445/1573/25
Провадження № 1-кп/445/160/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000169 від 20.06.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Ванжулів Лановецького району Тернопільської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, раніше не судимої, тимчасово не працюючої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

19 червня 2025 року близько 23 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння у салоні автомобіля марки «Volkswagen Grafter» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який рухався з Республіки Польща у напрямку м.Тернопіль автодорогою «Львів-Тернопіль-Рава-Руська» неподалік села Кривичі, Глинянської ТГ, Львівського району, Львівської області, в ході раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно дістала із сумки потерпілої ОСОБА_5 гаманець чорного кольору з якого викрала грошові кошти належні потерпілій у сумі 24 530 грн. В подальшому, ОСОБА_4

заховала вказані грошові кошти у власне взуття, чим своїми діями завдала потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму. Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_5 , матеріальних збитків на суму 24 530 грн. Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, не заперечила фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Розкаюється у вчиненому, просила суворо не карати. Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, при обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 покладається на розсуд суду. За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. ЇЇ дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, оскільки така вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином. Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судима, офіційно не працевлаштована, на обліках у лікаря нарколога перебуває з 20.10.2017, у лікаря психіатра не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , характер умисних дій обвинуваченої, ступінь тяжкості злочину, її поведінку після вчинення злочину, заяви потерпілої, яка не має претензій до останньої, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченій повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, ставлення обвинуваченої до вчиненого, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка раніше не судимий, її щире каяття, суд вважає, що її виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст.76 КК України обов`язки. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та заява потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання, щодо майна, на яке накладено арешт слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку - 16.03.2026.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.06.2025 (справа № 449/908/25).

Речові докази:

- купюри номіналом 1000 грн., з серійними номерами: БР8571231 (2021 року), АА3374665 (2019 року), номіналом 500 грн., з серійними номерами: ЄА4343222 (2021 року), ГА5305639 (2018 року), ЄП2657444 (2024 року), номіналом 50 грн., з серійним номером: АА4483396 (2019 року), номіналом 20 грн., з серійними номерами: ЕА0076842 (2021 року) та АН7046783 (2021 року), котрі упаковано в спец-пакет з серійним номером CRI1097269 - повернути потерпілій ОСОБА_5

- гаманець чорного кольору по-типу шкіряного у якому знаходились грошові кошти, котрий упаковано в спец-пакет з серійним номером RIC2192271 - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- купюри номіналом 1000 грн., з серійними номерами: АК1158011 (2021 року), АР7352836 (2021 року), купюри номіналом 500 грн., з серійними номерами: АК1643375 (2021 року), ЕТ6846021 (2024 року), ЄЄ2196074 (2021 року), БВ4975076 (2018 року), ВЄ6553396 (2018 року), ЄД7036852 (2021 року), БА4624293 (2021 року), АЖ4868882 (2018 року), ВТ0693929 (2023 року), ЄД1485759 (2021 року), ЕС9771515 (2021 року), ЕБ8027943 (2021 року), ЗН1578139 (2024 року), АЕ3769961 (2018 року), ЗГ0738253 (2021 року), ХГ9361567 (2015 року), ЄЖ1159844 (2021 року), АЖ2639995 (2018 року), ЄТ8900415 (2024 року), ГК3306620 (2023 року), ЄЄ5709610 (2021 року), ХА8471585 (2015 року), ЄЖ2263852 (2021 року), ЄД6533784 (2021 року), ЕС9042292 (2024 року), КД9799570 (2024 року), ЕГ2855655 (2021 року), ЄИ2137455 (2021 року), ЕЕ7462711 (2021 року), ЕД4261102 (2021 року), ВТ1366404 (2023 року), ХИ1851360 (2015 року), ВИ5707057 (2018 року), ГБ7036072 (2018 року), ГЛ6689508 (2023 року), АК2317749 (2021 року), ЕС2769507 (2024 року), номіналом 200 грн., з серійним номером: ГГ8843220 (2019 року), номіналом 100 грн., з серійними номерами: ЄЕ7553138 (2021 року), ЕЗ486502 (2021 року), номіналом 20 грн., з серійними номерами: ЕД9787142 (2021 року), АМ2852317 (2021 року), котрі упаковано в спец-пакет з серійним номером RIC2192270 - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- кросівок червоного кольору, котрий упаковано в спец-пакет з серійним номером RIC2192272 - знищити.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1