Справа № 629/718/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2026 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000228 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_4 просив суд застосувати обраний 25.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі клопотання прокурора від 23.12.2024.

Дане клопотання прокурор обґрунтовував тим, що обвинувачений ОСОБА_2 неодноразово, без поважних причин, не з`являвся на виклик до суду, виїхав за кордон до Республіки Польща та до України не повертався, на зв`язок із судом не виходив, був оголошений у міжнародний розшук, у зв`язку із чим ризик переховування обвинуваченим від суду існує та є обґрунтованим; оскільки обвинувачений ОСОБА_2 переховувався від суду, відповідно за його відсутності не було можливим допитати свідків, дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, тому обвинувачений ОСОБА_2 своїми діями перешкоджав кримінальному провадженню. Вказані обставини разом із тяжкістю можливого покарання, що загрожує ОСОБА_2 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, є достатніми підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, відповідає особі обвинуваченого та позбавить його можливості і далі перешкоджати інтересам правосуддя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, захисник просив суд обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід домашній арешт або заставу.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та зміст клопотання прокурора, вважає, що на цей час є всі підстави для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу (ч. 3 ст. 315 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою - агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

26.12.2018 у відношенні ОСОБА_2 складено обвинувальний акт у межах кримінального провадження № 0000228 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

ОСОБА_2 на цей час обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину: пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, зо що передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно у відношенні ОСОБА_2 можливо вирішувати питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд звертає увагу, що під час судового провадження при застосуванні обраного запобіжного заходу обвинуваченому не перевіряється висунуте ОСОБА_2 обвинувачення за ч. 3 ст. 369 КК України на предмет його обґрунтованості, оскільки питання щодо формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним або недоведеним, є завершальною стадією судового провадження ухвалення вироку.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що доводи прокурора є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно п. 1) ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Явка обвинуваченого до суду є обов`язковою, що слідує з вимог ч. 2 ст. 318 КПК України.

Зокрема, 17.08.2018 на підставі ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внести заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 123340 гривень.

24.10.2018 кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 вперше надійшло на судовий розгляд до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

26.12.2018 ОСОБА_6 внесла за ОСОБА_2 заставу та останній був звільнений з-під варти.

Проте обвинувачений ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 20.01.2022, 03.02.2022, 09.02.2022 в Лозівському міськрайонному суді Харківської області не з`явився, у зв`язку із чим ухвалою цього суду від 09.02.2022 був оголошений у розшук, а матеріали відносно ОСОБА_2 виділені в окреме судове провадження, яке було зупинено до розшуку обвинуваченого.

З 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні запроваджено воєнний стан, дія якого продовжена по цей час.

У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.04.2022 № 16/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області була визначена Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

На підставі вищевикладеного кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 17.06.2022 надійшло на судовий розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, який на цей час має назву: Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Проте обвинувачений ОСОБА_2 , знаючи про свій статус обвинуваченого, у підготовчі судові засідання даного суду як особисто, так і в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Судом отримано лист начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.08.2024, з якого слідує, що ОСОБА_2 перетнув державний кордон України на виїзд 31.01.2022 о 22:55 годині через пункт пропуску «Грушів» та станом на 25.12.2024 до України не повернувся.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2 ухилився від суду та переховувався від правосуддя за межами України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.12.2024 оголошено міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_2 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.12.2024 обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.12.2024 зупинено судове провадження у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 до міжнародного розшуку обвинуваченого.

23.10.2025 суд отримав листи виконувача обов`язків начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 20.10.2025 та директора Департаменту міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України ОСОБА_8 від 22.10.2025 про затримання 19.10.2025 на території Республіки Польща ОСОБА_2

23.10.2025 ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з метою вирішення питань, передбачених статтею 575 КПК України та приписами Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, для підготовки документів про видачу обвинуваченого ОСОБА_2 з території Республіки Польща поновив судове провадження у кримінальних провадженнях: № 0000157 та № 0000228.

У період з 23.10.2025 по 09.04.2026 здійснювалися заходи, визначені статтею 575 КПК України та приписами Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, щодо екстрадиції обвинуваченого ОСОБА_2 в Україну.

17.03.2026 Міністерство юстиції України повідомило суд, що Міністерство юстиції Республіки Польща прийняло рішення про видачу до України ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. При цьому польською стороною відмовлено у видачі ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

25.03.2026 Міністерство юстиції України повідомило суд, що у разі застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно забезпечити його поміщення до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)».

09.04.2026 обвинувачений ОСОБА_2 екстрадований в Україну.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.04.2026 закрито кримінальне провадження № 0000157 в частині обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до п. 8) ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не отримано згоди Республіки Польща, яка видала до України ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 ухилився від суду та переховувався від правосуддя за межами України в Республіці Польща, тому наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України запобігання спробам переховуватися від суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 переховувався від суду, відповідно за його відсутності було не можливо допитати свідків, дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, тобто здійснювати правосуддя у даному кримінальному провадженні, тому обвинувачений ОСОБА_2 своїми діями перешкоджав кримінальному провадженню, відповідно наявний ризик, передбачений п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання щодо застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд також враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_2 , який розлучений, не є особою з інвалідністю, не страждає на тяжкі захворювання.

З урахуванням викладеного суд вважає, що прокурор довів в судовому засіданні те, що тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, прокурор також довів, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_2 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу,

Так висновки суду ґрунтуються на тому, що станом на 26.12.2018 ОСОБА_2 був звільнений з-під варти під заставу, а згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно з моменту звільнення 26.12.2018 ОСОБА_2 з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_2 вважався таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У подальшому ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.11.2023 було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_4 та звернуто заставу, визначену обвинуваченому ОСОБА_2 в сумі 123340 грн., що перебуває на депозитному рахунку ТУ ДСА в Харківській області, в дохід держави, перерахувавши її на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Тому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 інших, більш м`яких запобіжних заходів, є необґрунтованими, оскільки відносно ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, але обвинувачений порушив умови застосування даного запобіжного заходу, ухилився від суду, що стало підставою для оголошення його у розшук.

Згідно п. 3) ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З урахуванням приписів п. 3) ч. 4 ст. 183 КПК України суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначає розмір застави, оскільки щодо ОСОБА_2 у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був ним порушений.

Керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 315, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_4 .

Застосувати обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07.06.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_2 , який перебуває під вартою, - з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали буде оголошено об 11:40 годині 13.04.2026.

Суддя: ОСОБА_1