Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/156/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 399/1053/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 358 (194) В ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000145 від 18.09.2025 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2025 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості;

визнано винуватим та призначено покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_8 , який відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України, поміщений до спеціалізованого пакету «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» N?5627555 знищити.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у використанні завідомо підробленого документа, за таких обставин.

Так, В 2015 році, точного часу на досудовому розслідуванні не встановлено, ОСОБА_8 перебував в місті Світловодськ, Кіровоградської області, точної адреси на досудовому розслідуванні не встановлено. В цей час у останнього виник протиправний умисел, спрямований на придбання завідомо підробленого офіційного документа - посвідчення водія, з метою його подальшого використання, а саме керування автомобілем. При цьому, в установленому законом порядку ОСОБА_8 посвідчення водія на території України не отримував. Діючи згідно свого протиправного умислу ОСОБА_8 в середині 2015 року, точна дата та час не встановлені, у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії - А1, А, В, С та СЕ заплативши при цьому грошові кошти, точної суми в ході досудового розслідування не встановлено. При цьому, ОСОБА_8 усвідомлював, що отримав дане посвідчення всупереч встановленому порядку, поза межами державних офіційних установ.

17 вересня 2025 року приблизно о 13 годині 30 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , здійснюючи керування транспортним засобом марки «VILKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по автодорозі М22 Полтава-Олександрія 127 км Олександрійського району Кіровоградської області, допустив порушенням правил дорожнього руху, передбачене п.8.5.1, а саме здійснив обгін іншого автомобіля при цьому перетнув суцільну білу лінію 1.1, яка поділяє протилежні напрямки руху.

З огляду на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_8 був зупинений інспектором СРПП сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНІ в Кіровоградській області та притягнутий на місці до адміністративної відповідальності, шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього, інспектором СРПП сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, у відповідності до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліції України» було висунуто законну вимогу ОСОБА_8 пред`явити посвідчення водія, яке надає право на керування транспортним засобом.

У цей час у ОСОБА_8 виник протиправний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія, придбаного ним в м. Світловодськ, Кіровоградської області в середині 2015 року.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, на законну вимогу співробітників поліції, зумовлену необхідністю установлення особи і перевірки правомірності керування водієм транспортним засобом, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, надав інспектору сектору реагування патрульної поліції для огляду завідомо підроблене посвідчення водія з наступними реквізитами: серія НОМЕР_1 , на ім`я - ОСОБА_8 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії - А1, А, В, С та СЕ, тобто умисно протиправно використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта від 13 лютого 2024 року № СЕ-19/112-25/13242-ДД, складеного за наслідками проведення судово-технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікації дій обвинуваченого та призначене покарання, просив вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання про долю речового доказу. На підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , що є речовим доказом, залишити в матеріалах кримінального провадження. В іншій частині вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтував тим, що Місцевий суд, ухвалюючи оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 , прийняв рішення про знищення речового доказу - підробленого посвідчення водія, чим не дотримався вимог п.7 ч. 9 ст. 100 КПК України та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, повністю досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, районний суд дотримався вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч.1 ст.349 КПК України докази не досліджувались.

Разом із тим, згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно із положеннями ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається, вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у використанні завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, та з посиланням на вимоги ст. 100 КПК України, вирішив питання щодо речових доказів зазначивши про необхідність їх знищення, зокрема: бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_8 , який відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України, поміщений до спеціалізованого пакету «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» N?5627555.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що постановою старшого дізнавача СД ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 18.09.2025 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Тобто, згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, які є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

За таких підстав суд першої інстанції, у вироку дійшов до передчасного та помилкового висновку про знищення бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 .

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє об`єктивне підтвердження. Тому, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню. Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2025 року слід змінити в частині вирішення долі речових доказів. В іншій частині вирок підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім?я ОСОБА_8 , який відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України, поміщений до спеціалізованого пакету «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» N?5627555 залишити в матеріалах кримінального провадження.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)