Справа № 642/1192/26
Провадження № 1-кп/642/323/26
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, студента 3 курсу «Українського державного університету залізничного транспорту», особи з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

19 лютого 2026 року до Холодногірського районного суду м. Харкова в порядку ст.ст.283, 291 КПК України з Новобаварської окружної прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 19.02.2026 року призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню, будь-яких клопотань не заявляли.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Холодногірському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження немає.

В ході досудового розслідування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, термін дії якого сплинув 27.02.2026 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці, зазначивши, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, а передбачені ст. 177 КПК України ризики, які були враховані слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді такого клопотання суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального проваджений матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Згідно ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя, яке карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, тобто є підстави вважати що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме :

-переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_5 не має законних джерел отримання заробітку, стійких соціальних зв`язків, через що за місцем мешкання його нічого не утримує. Крім цього, обвинувачений, усвідомлюючи незворотність настання покарання, може, намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання та територію України в цілому, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від суду;

-знищити, сховати знаряддя злочину, яким потерпілому ОСОБА_7 було нанесено тяжке тілесне ушкодження, у вигляді невиправного знівечення обличчя, так як під час досудового розслідування знаряддя, яким було нанесено тілесні ушкодження потерпілому знайдено не було;

-незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус обвинуваченого, останньому відоме місце проживання потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, тому, він може умовляннями вчинити протиправний тиск на них з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів.

Враховуючи викладене суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації, раніше не судимий.

Відповідно до ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 31, ст. 35 КПК України кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні професійним суддею одноособово вищезазначеним складом суду.

Згідно ст. 314 -1 КПК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, відноситься до тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання слід доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації надати суду досудову доповідь для долучення до матеріалів кримінального провадження, форма, зміст та порядок складання якої визначені законодавством.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314-316, 372, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 діб, а саме до 27.04.2026. Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 в період з 21-00 години до 06-00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

2) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

3) не відлучатися із міста Харкова та Харківської області без дозволу прокурора або суду.

Термін дії ухвали до 27.04.2026.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України на 12 березня 2026 року об 12-00 годині.

Відповідно до ст. 314 -1 КПК України доручити представнику Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у строк до 27.03.2026 року скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого для долучення до матеріалів кримінального провадження.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: