Справа № 496/1414/26
Провадження № 1-кс/496/298/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000128 від 10.02.2026 року, за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна та свої вимоги мотивує тим, що 09.02.2026 року до Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те що 07.02.2026 приблизно о 12:00 годин невстановлена особа назвавшись працівником ДТЕК шахрайським шляхом, під виглядом заміни лічильника, ввівши в оману заявницю з приводу заборгованості за лічильник, заволоділа грошовими коштами у сумі 3500 гривень.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 10.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону матеріали кримінальних проваджень №0000128, 0000131, 0000133, 0000135, 0000136, з огляду на те, що вони вчинені однією особою, об?єднані в одне провадження, якому присвоєно №0000128.

В ході огляду відеозаписів з камер зовнішнього спостереження на місцях, де невстановлена особа вчиняла кримінальні правопорушення відносно потерпілих, встановлено, що зовнішні ознаки правопорушника співпадають із зовнішніми ознаками фігуранта, який вчиняє кримінальні правопорушення відносно потерпілих в селі Вигода Одеського району Одеської області. Також під час здійснення досудового розслідування потерпілі впізнають одну й ту саму особу, яка здійснювала шахрайській дії відносно потерпілих, під приводом заміни лічильника, отримуючи при цьому грошові кошти.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході виконання окремого доручення оперативному підрозділу, встановлено, що до вищезазначених кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку від 19.02.2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 добровільно видав, а саме виявлено та вилучено: куртка працівника ДТЕК сірого кольору, три квитанції ТОВ «ООЕК» Біляївська дільниця Роздільнянського підрозділу із прописаною сумою коштів 3500, посвідчення працівника ДТЕК «Одеські електромережі», Оператор системи розподілу, посвідчення №3595/2 а ім`я ОСОБА_7 , Інжннер центру локалізації втрат, Біляївський підрозділ, яке заламіновано. 20.02.2026 року слідчим винесено мотивовану постанову про визнання речовим доказом вилученого, оскільки вилучене майно буде використане для проведення судових експертиз та містить на собі слідову інформацію, яка залишена особою на момент вчинення злочину, також вилучена куртка з логотипом ДТЕК являється речовим доказом оскільки у вказаній частині верхнього одягу ОСОБА_6 ходив по хатах потерпілих та шахрайським шляхом заволодівав грошовими коштами, також згідно показів потерпілого невідома особа навала посвідчення ДТЕК, та вилучене в ході обшуку ОСОБА_8 посвідчення може слугувати для проведення судових експертиз та впізнання із потерпілими та являється речовим доказом.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, проте прохальна частина клопотання містить заяву щодо розгляду справи без їх участі.

У відповідності ч. 1 ст. 172 ЦПК України неприбуття слідчого, прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.170 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

20.02.2026 р. слідчим винесено мотивовану постанову про визнання речовим доказом вилученого майна, оскільки вилучене майно - є можливим знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить на собі слідову інформацію.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що вище вказане майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом, тому підлягає збереженню до завершення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження, користування на майно, яке 19.02.2026 року за адресою: Одеська область, Одеський район, село Вигода, вулиця Космонавтів, 12, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав, а саме:

-куртка працівника ДТЕК сірого кольору, яку упаковано до сейфпакету №NPU5431193 та опечатано;

-три квитанції ТОВ «ООЕК» Біляївська дільниця роздільнянського підрозділу із прописаною сумою коштів 3500, які вилучено та упаковано до сейфпакету №ICR0163020 та опечатано;

-посвідчення працівника ДТЕК «Одеські електромережі», Оператор системи розподілу, посвідчення №3595/26 на ім?я ОСОБА_7 , Інженер центру локалізації втрат, Біляївський підрозділ, яке заламіновано, вилучено та упаковано до сейфпакету №ICR0163020 та опечатано.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1