Номер провадження: 11-п/813/90/26
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 про направлення до іншого суду матеріалів кримінального провадження №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.182, ч.4 ст.189 КК України,

встановив:

На розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.182, ч.4 ст.189 КК України (єдиний унікальний номер справи №522/10211/25, провадження №1-кп/522/1984/26).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2026 року в підготовчому судовому засіданні прийнято рішення про направлення подання до Одеського апеляційного суду для вирішення питання щодо направлення до іншого суду матеріалів вказаного кримінального провадження.

12.03.2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 звернулась до апеляційного суду з поданням про направлення до іншого суду матеріалів кримінального провадження.

Розгляд подання в апеляційному суді проведено за відсутності учасників провадження, які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи подання, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Положеннями ст.34 КПК України (далі - КПК) регламентовані правила та порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, і дана норма закону за структурою Кримінального процесуального кодексу України відноситься до Параграфу 3 «Суд і підсудність» Глави 3 «Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження».

Частиною 1 статті 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав за яких кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до положень ч.5 ст.34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у рішенні від 22.04.2020 року (справа №51-1901впс20), встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Ознайомившись із поданням та дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для передачі кримінального провадження до іншого суду, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Абзацом 1 частини 9 статті 615 КПК визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Підставою звернення судді місцевого суду із поданням про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до іншого суду, послугувало те, що відповідно до формулювання обвинувачення перша вимога передачі майна ОСОБА_7 з погрозою розголошення особистих відомостей про потерпілого та його близьких родичів, які потерпілий бажав зберегти в таємниці та погрози застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обвинуваченими потерпілому була висунута біля АЗС «Socar», по вул. Люстдорфська дорога, буд.11а, у м. Одесі. За таких обставин, на думку місцевого суду, інкримінований ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочин (вимагання) був закінченим на території Хаджибейського району м. Одеси, тому справа не підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Однак, із вказаними висновками місцевого суду апеляційний суд не погоджується з таких підстав.

Із обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.182, ч.4 ст.189 КК України.

Враховуючи положення ст.12 КК України, в порівнянні, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.189 КК України - є більш тяжким, ніж кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.2 ст.182 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.4 ст.189 КК України висунуто обвинувачення за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, погрозою пошкодження та знищення їхнього майна, розголошення відомостей, які потерпілий та його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, різних за тяжкістю, тому за приписами ч.1 ст.32 КПК кримінальне провадження має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинене більш тяжке кримінальне правопорушення, тобто за ч.4 ст.189 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що правильно встановлено місцевим судом.

В ухвалі місцевий суд зазначив, що інкримінований обвинуваченим злочин, передбачений ч.4 ст.189 КК України, фактично був закінчений у Хаджибейському районі м. Одеси, коли на виконання спільного злочинного умислу, діючи за попередньою змовою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , отримавши з невстановлених, на теперішній час джерел, конфіденційну інформацію про ОСОБА_7 , членів його сім`ї, 04.09.2024 року, о 19:00 год., біля АЗС «Socar» по вул. Люстдорфська дорога, 11а, у м. Одесі, у ході зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній виказав ОСОБА_7 вимогу у поверненні ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 60000 доларів США, продемонструвавши наявність у нього особистих відомостей про потерпілого та його близьких родичів, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, з виказанням погроз, розголошення відомостей та застосування насильства до потерпілого та його близьких родичів в разі неповернення коштів.

З урахуванням формулювання обвинувачення місцевий суд дійшов висновку, що перша вимога передачі майна ОСОБА_7 з погрозою розголошення особистих відомостей про потерпілого та його близьких родичів обвинуваченими потерпілому була висунута біля АЗС «Socar» по вул. Люстдорфська дорога, 11а, у м. Одесі, тому справа підсудна Хаджибейському районному суду м. Одеси, оскільки вимагання є закінченим злочином з моменту висунення вимоги, в даному випадку за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11а.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки як вбачається із формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, в ньому відсутній виклад обставин, на які посилається місцевий суд, а саме щодо подій датованих 04.09.2024 року, о 19:00 год., біля АЗС «Socar» по вул. Люстдорфська дорога, 11а, у м. Одесі, де під час зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній виказав ОСОБА_7 вимогу у поверненні ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 60000 доларів США.

Так, вказані обставини зазначені при формулюванні обвинувачення за ч.2 ст.28, ч.2 ст.182 КК України щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак вони не можуть бути враховані, оскільки вказане кримінальне правопорушення є менш тяжким (в порівнянні з ч.4 ст.189 КК України), та відповідно до приписів ст.32 КПК не є визначальною обставиною при визначенні територіальної юрисдикції суду.

Так, відповідно до формулювання обвинувачення за ч.4 ст.189 КК України в обвинувальному акті, стороною обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за їх попередньою змовою, за таких обставин:

-… продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , з метою спонукання до передачі ОСОБА_7 грошових коштів, виказав останньому погрозу передачі конфіденційної інформації членам етнічних злочинних угрупувань Одеського регіону…;

-у подальшому, у невстановленому досудовому розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 24.09.2024 року, … ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили застосувати психічний тиск до нього ( ОСОБА_7 ) та членів його сім`ї шляхом створення та розповсюдження компрометуючої інформації, виказання погроз застосування насильства щодо ОСОБА_7 та його близьких осіб, пошкодження та знищення його майна;

-з цією метою 24.09.2024 року, о 10:44 год., ОСОБА_6 … зателефонувавши на особистий мобільний номер телефону ОСОБА_9 повідомив останній її персональні дані, а також її батька…, та виказав погрозу у вигляді прибуття на день народження її батька… та про необхідність повернення ОСОБА_7 позичених грошових коштів;

-одночасно з цим, ОСОБА_6 з метою пригнічення волі ОСОБА_7 , залякування останнього та примушування його до передачі грошових коштів, повідомив ОСОБА_9 про можливість направлення її фотографій з прогулянки у парку із сином…;

-у подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 25.09.2024 року, з метою примушування ОСОБА_7 до передачі грошових коштів, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , … розмістили у групі в месенджері Телеграм «Спонсори Содержанки Одесса» оголошення про надання ОСОБА_9 інтимних послуг, закріпивши у оголошенні про це її особистий номер телефону… та фотографії…;

-одночасно із цим, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою здійснення психологічного насильства на ОСОБА_7 та членів його сім`ї, та примушування його до передачі грошових коштів, почали розсилати посилання на зазначене оголошення іншим особам…;

-надалі, 25.09.2024 року, о 23:02 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_5 … надіслали батьку ОСОБА_9 ОСОБА_10 повідомлення …, що ОСОБА_7 та його дружина винні грошові кошти, та виказали погрозу пошкодження та знищення майна останнього …;

-у цей же день, 25.09.2024 року, о 23:02 год., ОСОБА_6 та ОСОБА_5 … надіслали матері ОСОБА_9 ОСОБА_11 повідомлення … про надання ОСОБА_9 інтимних послуг з метою збору грошових коштів на подарунок батьку;

-у подальшому, у невстановленому розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше, 29.09.2024 року, з метою залякування ОСОБА_7 подальшим застосуванням насильства, та примушуванням його до передачі грошових коштів, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , почав вчиняти дії щодо слідкування за ОСОБА_7 та його родиною, та збором відповідних фото- та відеоматеріалів;

-з цією метою, 29.09.2024 року ОСОБА_6 почав слідкувати за переміщенням ОСОБА_7 , його дружини та сина, та слідкуючи за ними, о 12:30 год., прибув до парку «Перемоги» у м.Одесі, який знаходиться між вулицями проспект Шевченка, вул.Маршала Говорова та вул. Академічн, … де ОСОБА_6 продовжував спостереження…, здійснив фотофіксацію…;

-після цього, 29.09.2024 року, о 13:18 год, … ОСОБА_6 , використовуючи у месенджері Телеграм сторінку…, надіслав ОСОБА_9 повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_7 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства та знищення майна …;

-цього ж дня, о 21:35 год., продовжуючи протиправні дії, направлені на залякування ОСОБА_7 подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів, ОСОБА_6 …, використовуючи месенджер Телеграм, надіслав матері ОСОБА_9 ОСОБА_11 повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_7 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства у вигляді вчинення невідомими особами дій щодо завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , а також зазначив на ведення постійного спостереження за ОСОБА_9 та необхідність сплати ОСОБА_7 грошових коштів;

-будучи пригніченим, заляканим діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , побоюючись за власне життя та життя близьких осіб, ОСОБА_7 вимушено погодився про передачі грошових коштів, про що 08.10.2024 року, о 13:00 год, у ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_5 ;

-у подальшому, 11.10.2024 року, о 12:00 год, ОСОБА_7 на виконання вимог ОСОБА_5 , зателефонував останньому та повідомив про наявність грошових коштів у розмірі 25000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про необхідність прибуття за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд.59, до готелю «Чорне море», де його буде чекати ОСОБА_8 ;

-цього ж дня, о 13:00 год, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 , прибув за вищевказаною адресою, та передав ОСОБА_8 частину грошових коштів у розмірі 25000 доларів США.

Таким чином, з викладу формулювання обвинувачення за ч.4 ст.189 КК України, подій датованих 04.09.2024 року, о 19:00 год., біля АЗС «Socar» по вул. Люстдорфська дорога, 11а, у м. Одесі, про які вказував місцевий суд, не значиться.

Окрім цього, із формулювання обвинувачення за ч.4 ст.189 КК України, вбачається, що інкримінований ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочин був закінчений за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд.59, де ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 частину грошових коштів у розмірі 25000 доларів США.

За таких обставин, саме Приморський районний суд м. Одеси, з урахуванням вимог ст.32 КПК України, є повноважним судом для розгляду даного кримінального провадження за територіальною юрисдикцією.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло з порушенням правил територіальної підсудності.

Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, які б на даний час давали підстави вважати, що кримінальне провадження №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.182, ч.4 ст.189 КК України, надійшло до Приморського районного суду м. Одеси з порушенням правил підсудності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст.32, 34 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні подання судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 про направлення до іншого суду матеріалів кримінального провадження №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.182, ч.4 ст.189 КК України.

Кримінальне провадження №0001604 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.182, ч.4 ст.189 КК України, повернути для подальшого розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3