ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/297/26 Справа № 203/444/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 20 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 20 січня 2026 року задоволено частково клопотання слідчого.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 березня 2026 року включно.

Визначено підозрюваному заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 199 680 грн.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного на строк до 17 березня 2026 року включно наступні обов`язки:

- прибувати за викликами слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування;

- не відлучатись за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого діяння та існування щодо ОСОБА_8 ризиків з числа передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту психотропних речовин, тобто з метою отримання прибутку; врахував початкову стадію досудового розслідування і те, що на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено джерела придбання підозрюваним психотропних речовин та причетних до цього осіб.

Крім того, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, слідчий суддя визнав за необхідне клопотання слідчого в частині визначення розміру застави задовольнити частково та визначити підозрюваному заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, в разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - просить зменшити розмір застави до мінімального.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя прийняв до уваги лише доводи сторони обвинувачення, які не були підтверджені будь-якими доказами, та повністю проігнорував докази, подані стороною захисту.

Вказує, що ОСОБА_8 раніше не судимий до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягався, проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з матір`ю, офіційно не працевлаштований, але працював вантажником.

Зазначає, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а прокурором не доведено наявність цих ризиків.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 належним чином виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону.

Клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що в проваджені СВ відділу поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 18.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений дату та час, за невстановлених обставин виник злочинний умисел направлений на придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини. Так, 15.01.2026 в невстановлений час та місці у ОСОБА_8 у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб в невстановленої особи незаконно отримав, тим самим придбав, заздалегідь розфасовану особливо небезпечну психотропну речовину PVP в поліетиленових згортках різного кольору загальною кількістю більше ніж 60 одиниць для подальшого збуту зазначеної речовини шляхом розміщення її в загальнодоступних місцях на території міста Дніпро, з подальшим інформуванням невстановленої особи, про місця та адреси такого розміщення за допомогою месенджера «Telegram». Далі, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину почав пересуватися вулицями міста Дніпра, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини шляхом її розміщення загальнодоступних місцях. В період часу з 20.15 год. 17.01.2026 до 00.30 год. 18.01.2026 на території залізничного вокзалу Дніпро-Головний за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, працівниками поліції у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину - PVP заздалегідь розфасовану в 37 поліетиленових згортках рожевого кольору, в 19 поліетиленових згортках сірого кольору, в 3 згортках прозорого кольору, а також скляну трубку спеціально пристосовану для вживання психотропних речовин шляхом куріння, з залишками психотропної речовини. Таким чином, ОСОБА_8 незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину. 18.01.2026 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

З апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту обґрунтованість підозри як підстава для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 не оскаржується, а тому колегія суддів не вдається до детального обговорення висновків суду у цій частині та обмежується констатацією того, що наданим матеріалами обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею враховано вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , усвідомлюючи суворість можливого покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань на такі, що будуть вигідні стороні захисту, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчим суддею було враховано дані про особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, а саме: раніше не судимий, втім не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; тяжкість злочину в якому він підозрюється, обставини злочину, що в своїй сукупності свідчать про неможливість забезпечення встановленого судом ризиків менш суворим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів зважає на те, що тяжкість можливого покарання хоча сама по собі і не може бути підставою для тримання особи під вартою, втім підлягає врахуванню у сукупності з іншими встановленими ризиками та свідчить про їх особливу вагомість, оскільки ОСОБА_8 небезпідставно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Крім того, колегія суддів вважає висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту психотропних речовин, тобто з метою отримання прибутку, також не з`ясовані джерела набуття підозрюваним психотропних речовин та причетні до цього особи. Вказані обставини свідчать про наявність у підозрюваного можливості за допомогою вказівок, порад, надання відомої йому інформації як підозрюваному у кримінальному провадженні, іншим особам, що можуть бути причетні до збуту психотропних речовин, перешкоджаючи повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування, збиранню доказів та встановленню всіх причетних до вчиненого кримінального правопорушення осіб; а також є високою вірогідність продовження вчинення ОСОБА_8 аналогічних кримінальних правопорушень.

З урахуванням обставин справи, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого суду щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворий запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, коли відбувається первинна фіксація обставин кримінального правопорушення та збирання доказів, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Вищезазначене повністю спростовує наведені в апеляційній скарзі доводи захисника про недоведеність наявності вказаних ризиків.

Також, слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому провадженні, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, згідно з якими суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, з чим і погоджується колегія суддів та вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи всі обставини кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_8 підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, й таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження. При цьому колегія суддів враховує зокрема обсяг психотропної речовини, виявленої та вилученої у ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги захисника вказаних висновків не спростовують, оскільки вони не містять нових істотних для справи відомостей, а зводяться до тенденційної переоцінки на користь захисту тих обставин справи та відомостей про особу підозрюваного, які були відому слідчому судді та, на переконання колегії суддів, дістали належну оцінку.

З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 20 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4