Дата документу 23.03.2026Справа № 554/3038/26
Провадження № 1-кс/554/3756/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР у місті Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 з 04.03.2026 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР у місті Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

11.03.2026 року ОСОБА_3 направив до суду заяву про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що судову повістку внесено до системи «Електронний суд» 10.03.2026, тобто після дати засідання 09.03.2026, повідомлення СourtID надійшло заявнику 10.03.2026 о 03:08. Строк розгляду скарги за ч.2 ст.306 КПК перевищено без будь-якого повідомлення заявника про перенесення. Сукупність цих обставин свідчить про умисне позбавлення заявника права на участь у розгляді, що є несумісним з принципом неупередженості суду (ст.6 ЄКПЛ, ст.7 КПК).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 35, ч.1 ст. 81 КПК України заява про самовідвід надійшла на розгляд судді ОСОБА_1 та призначена до розгляду на 23 березня 2026 року об 11.30 годині, у зв?язку із участю головуючого у підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів з 16.03.2026 по 20.03.2026 включно.

Заявник ОСОБА_3 до суду не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Уповноважена особа ТУ ДБР в м. Полтава в судове засідання не з?явилась з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

Неявка учасників кримінального провадження не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши доводи заяви, матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, частиною 1 статті 76 КПК визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Частиною 1 статті 80 КПК визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов?язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. При цьому, згідно з частиною 4 статті 80 КПК заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

З вимог ч.1 ст. 81 КПК України вбачається, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно з частиною 3 статті 81 КПК, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом є гарантією права на справедливий суд, як в процесі щодо прав та обов`язків цивільного характеру, так і щодо кримінального обвинувачення і неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід/самовідвід.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб?єктивного та об?єктивного критеріїв. За суб?єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Стосовно суб?єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно до об?єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03 травня 2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб?єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження та об?єктивного критерію, тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з?ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. При чому позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об?єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення ЄСПЛ у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), п. 58). У цьому зв?язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб?єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Межа між цими двома критеріями не є герметичною, оскільки не лише сама поведінка судді може, з точки зору зовнішнього спостерігача, породити об?єктивно виправдні сумніви у його неупередженості (об?єктивний підхід), але й може свідчити про його особисте переконання (суб?єктивний підхід). Тому застосування одного з цих критеріїв, або ж обох, залежатиме від конкретних обставин, пов?язаних із спірною поведінкою (рішення ЄСПЛ "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], §§ 119 і 121 заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об?єктивного, так і суб?єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об?єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб?єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

Під час розгляду заяви судом встановлено, що заявлений відвід не містить даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , що передбачені діючими нормами КПК України.

Заявником не надано належних доказів того, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , встановлені вимогами КПК України.

Тому, суд вважає необґрунтованими доводи заявника щодо наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки не вбачається існування будь-яких обставин, які б поза розумним сумнівом свідчили про це.

Враховуючи вимоги кримінального процесуального закону, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що заявником не наведено ґрунтовних та достатніх доказів, та обставин, що викликають сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Таким чином, викладені у заяві доводи заявника не свідчать про упередженість слідчого судді та не є тими обставинами, які виключають участь слідчого судді від розгляду скарги, а тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР у місті Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Полтави: ОСОБА_5