Провадження № 1-кп/204/656/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001227, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2025, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

Чечелівським районним судом міста Дніпра здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

У даному судовому засіданні прокурор подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, яке обґрунтовано тим, що у кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_6 не має будь якої рухомої/нерухомої власності, постійного місця роботи, останній може безперешкодно покинути територію міста Дніпра та області переслідуючи мету не бути притягнутим до кримінальної відповідальності та не бути засудженим у подальшому. Також продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів у кримінальному провадженні, оскільки анкетні дані та місця мешкання останніх достовірно відомі обвинуваченому. Окрім цього, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь - якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішення, у тому числі вирок суду.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не призведе до забезпечення нормальної поведінки обвинуваченого та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Потерпілий у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав та просив його задовольнити. Також вказав, що у зв`язку з не доведенням обвинуваченим, що він є офіційно працевлаштованим, доцільніше було б застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_6 думку захисника підтримав.

Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У контексті питання про зміну запобіжного заходу чи продовження його дії, суд оцінює як підстави, що слугували для обрання запобіжного заходу, так і їх чинність на етапі вирішення питання про його продовження, а так само оцінює обставини, на які сторона покликається в обґрунтування підстав для зміни та продовження запобіжного заходу на стадії судового розгляду.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Надаючи оцінку наявності ризиків, існуванням яких прокурор обґрунтовує необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, суд уважає, що на даний час існують ризики, передбачені п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та своєї актуальності не втратили, при цьому виходить з такого.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.

Ураховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду. Таким чином, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, потерпілий та свідки у судовому засіданні не допитані, а обвинуваченому відомо їх місце проживання та анкетні дані, існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків. При цьому, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, слід також враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Таким чином ризик впливу на потерпілого та свідків існує на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом. Тобто на даний час існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений може вчинити спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, зокрема не виконувати процесуальні рішення суду.

Таким чином, наявність на цей час ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в сукупності з обсягом висунутого ОСОБА_6 обвинувачення вказує на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу. Суд уважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби буде доцільним для обвинуваченого ОСОБА_6 та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, та буде достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням встановлених судом існуючих ризиків та особи обвинуваченого недостатнє для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби стоком на два місяці з покладенням у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків. Вказаний запобіжний захід є пропорційним наявним ризикам, а також тим завданням, які має досягти судовий орган на цьому етапі судового провадження.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним продовжити строк домашнього арешту в певний період доби обвинуваченому ОСОБА_6 на 2 місяці, задовольнивши клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст.110, 181, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби задовольнити.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в певний період доби з 22:00 год. до 06:00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05 травня 2026 року, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги обвинуваченому та подальшого невідкладного повернення до житла.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 05 травня 2026 року наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд, прокурора про зміну місця свого проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у цьому кримінальному провадженні;

- здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_6 домашнього арешту в певний період доби покласти на ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.03.2026.

Суддя ОСОБА_1