Справа №751/3014/26
Провадження №1-кс/751/1002/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшої слідчої в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від

03 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні старша слідча в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 03 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Із клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000659 від 03 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 368 КК України.

Як зазначає слідча у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 22 січня 2026 року у голови позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 на базі КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, обумовлений займаною посадою, з метою одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення дій щодо визнання військовозобов`язаних громадян України призовного віку непридатним до військової служби або ж придатним для служби в частинах забезпечення за результатами проходження військово-лікарської комісії.

Встановлено, що з метою реалізації свого злочинного умислу

ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22 січня 2026, залучила до реалізації свого злочинного плану медсестру травматологічного кабінету поліклінічного відділення КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_8 , якій доручила за отримання частини отриманої неправомірної вигоди підшукувати військовозобов`язаних громадян України, які проходитимуть військово-лікарську комісію в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» та мають відповідні захворювання центральної та периферичної нервової системи, з подальшим висуненням їм вимоги у наданні для ОСОБА_7 неправомірної вигоди для отримання за результатами проходження військово-лікарської комісії статусу непридатних до військової служби або придатних до служби в частинах забезпечення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 березня 2026 року о

10 годині 38 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у ліфті приміщення КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», переслідуючи корисливий мотив, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_7 , отримала від ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду в розмірі 1 500 гривень, за вчинення ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 дій з використанням свого службового становища, що полягали у видачі картки обстеження та медичного огляду за результатами проходження військово-лікарської комісії із зазначенням діагнозу, який стане підставою для отриманням ним статусу придатного до служби у військових частинах забезпечення.

За вказаних обставин, встановлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, реалізуючи спільний із ОСОБА_7 вказаний злочинний умисел, супроводила ОСОБА_9 до приміщення кабінету ОСОБА_7 , де в умовах конспірації передала ОСОБА_7 частину попередньо отриманої від ОСОБА_9 неправомірної вигоди у розмірі 500 гривень, решту якої залишила собі.

Також, органом досудового розслідування встановлено, що після цього, 19 березня 2026 року, голова позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 на базі КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи службовою особою за ознакою представника влади, за отриману від ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду, поєднану з вимаганням, внесла до картки обстеження та медичного огляду

ОСОБА_9 діагноз щодо наявності у останнього захворювання у сфері неврології та навпроти графи «Невропатолог» здійснила напис про встановлення йому ступеню придатності до військової служби за ст. 64б розкладу хвороб військово-лікарської комісії, що визначає придатність до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення та охорони.

19 березня 2026 року, після одержання та розподілу неправомірної вигоди, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були затримані уповноваженими особами в порядку ст. 208 КПК України.

20 березня 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

20 березня 2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

19 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 березня 2026 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 в ході проведення якого виявлено та вилучено: - грошові кошти в сумі 5000 гривень купюрами номіналом 200 гривень та 800 гривень купюрами номіналом по 100 гривень з наступними серією та номерами: БК8507069, ВМ7597805, ВН1065669, БК8194238, ЕЗ3383658, АМ5755398, ЕД7457817, ЗБ1763515, ЄВ0156394, ЕИ0433575, БМ1683720, ЄВ7438903, ЄЖ4611651, ЄД2365891, ЕБ4562403, ЕБ0626934, БН7645604, АС4515699, ГА0129872, ЗВ0351665, ЗВ6334266, ЕВ6566166, ВМ2382440, ЄЖ3002964, ЕВ9455433, АП9526815, ЄГ8226088, ЄЗ7868661, АП0693844, АК0761262, АН7688279, АК1372402, ЕВ5771786; - 3 купюри номіналом 100 доларів США з наступними серією та номерами: HF90067974D, KB37498410E, HF43968921; - грошові кошти у сумі 8 000 гривень купюрами номіналом по 1000 гривень та 19 000 гривень купюрами номіналом 500 гривень з наступними серією та номерами: ГР8473494, ЗП 4099396, КЕ7583294, АЛ0429737, ГП7025484, АС2373298, ГТ9608146, ЗП4124896, ВУ8426008, ЄП2713292, ЗМ6134978, ВС2147711, МВ6477623, КЄ3116199, ЛА7098906, КД0387904, ЄС6483719, КИ2087512, ЕН0448027, ЄЄ0556371, ЄР6587654, БЛ9180005, ГЛ3443747, АН1068031, КЗ6306408, ЄМ7139458, ГК7980943, ВС4023428, ЕД3492699, ЕТ2409694, ЄУ9511516, ЛВ2528960, ЕЗ5016872, ВУ9068058, АР5448945, ЄБ6704065, КБ9507839, ЕИ2561421, ЄН0846879, ГК3226898, КЗ6758608, ГМ6743070, ЄС0405318, ЕЕ5388705, ЛА9557272, ХВ1125494.

Вилучені грошові кошти постановою слідчого від 20 березня 2026 року визнано речовими доказами і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Обґрунтовуючи своє клопотання, слідча указує на те, що вилучені грошові кошти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігають на собі сліди його вчинення, та є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ, а тому виникла необхідність для їх арешту задля недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання про арешт майна, посилаючись на доводи викладені у ньому.

Власник майна ОСОБА_10 та його представник адвокат

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчої про арешт майна. Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 зазначив про те, що 19 березня 2026 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук та вилучено гроші, які належали родині ОСОБА_4 та були отримані як заробітна плата за основним місцем роботи та від викладацької діяльності. Указав на те, що слідчим не наведено жодних доказів причетності ОСОБА_10 до вказаного кримінального провадження, а вилучені грошові кошти не відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України. Власник майна ОСОБА_10 підтримав думку свого представника, вказав, що кошти належать його родині.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думки слідчого, власника майна та його представника, вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до такого висновку.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів ( ч. 10 ст. 170 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядженням майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000659 від 03 вересня 2025 року, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, поєднаному з її вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, поєднаному з її вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з копією протоколу обшуку від 20 березня 2026 року було проведено санкціонований обшук будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: - грошові кошти в сумі 5000 гривень купюрами номіналом 200 гривень та 800 гривень купюрами номіналом по 100 гривень; - 3 купюри номіналом 100 доларів США; - грошові кошти у сумі 8 000 гривень купюрами номіналом по 1000 гривень, та 19 000 гривень купюрами номіналом 500 гривень.

Згідно з копією постанови слідчого від 20 березня 2026 року зазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у свої рішення неодноразово зазначав, що вимога законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справах «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Визначені нормами КПК України повноваження слідчого судді спрямовані на здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у поєднанні з метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладають саме на слідчого суддю обов`язок встановлення, з`ясування та дослідження усіх обставин справи у кожному конкретному випадку (постанова Великої Палати Верховного суду від 12 грудня 2019 року в провадженні № 11-788сап19).

Що стосується вилучених грошових коштів, належних ОСОБА_4 , то в клопотанні не наведено обґрунтування, що ці грошові кошти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя погоджується з доводами представника власника майна адвоката ОСОБА_5 про те, що у клопотанні не зазначено та до нього не долучено жодних доказів, що ОСОБА_4 має відношення до кримінального провадження, що також не вбачається із повідомлених

20 вересня 2026 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозр.

Враховуючи всі зазначені обставини, беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності власника відповідного майна завданням кримінального провадження і негативні наслідки вказаного арешту для останнього, з метою недопущення порушення прав власника на мирне володіння майном слідчий суддя не вбачає підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшої слідчої в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 03 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1