Справа № 712/255/26
Провадження № 1-кп/712/694/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючий ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представник потерпілого (адвокат) ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси - обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси з Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 01.01.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання при вирішенні питання про можливість призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 та представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 , заявили клопотання про повернення обвинувального акту разом з реєстром матеріалів досудового розслідування прокурору для усунення недоліків та виконання вимог кримінального процесуального законодавства.

Клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , було мотивовано тим, що органом досудового розслідування не вірно вирішено питання про процесуальний статус особи, якій спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2 ст. 286-1 КК України, тобто у зв`язку із спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, а відповідно до матеріалів досудового розслідування одному потерпілому спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а іншому учаснику дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є кваліфікуючою ознакою складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Клопотання представника потерпілих адвокат ОСОБА_6 мотивовано тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було визнано потерпілими в кримінальному провадженні № 0000003 від 01.01.2026. Однак із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується за ч.2 ст. 286-1 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто в обвинувальному акті визнано спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , в той час, як спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 залишено по за увагою та не інкриміновано обвинуваченому.

Сформоване стороною обвинувачення правова кваліфікація фактично виключає ОСОБА_8 з числа осіб, яким завдано шкоду внаслідок кримінального правопорушення, що на її думку, у подальшому вплине на реалізацію його прав, як потерпілого, у тому числі й на пред`явлення цивільного позову про відшкодування завданої шкоди.

Крім того, не вірно зазначені дані потерпілої по батькові по тексту обвинувального акту, замість « ОСОБА_10 » вказано « ОСОБА_11 », що є необхідним для здійснення належної ідентифікації потерпілої особи та відомостей відносно неї.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі та повернути обвинувальний акт на доопрацювання прокурору.

Потерпіла ОСОБА_7 просила задовольнити клопотання її представника.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив заперечення проти задоволення клопотання адвокатів про повернення обвинувального акту, мотивуючи це тим, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам процесуального законодавства, що передбачені у ст. 291 КПК України, обвинувачення та обставини і факти вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті в такий спосіб, обсязі та мірі, в яких прокурор вважає їх встановленими та не потребує додаткової кваліфікації. Враховуючи зазначене, прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт разом з додатками до нього, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Аналіз положень ст. 314, 315 КПК України дає можливість суду зробити висновок, що основним завданням підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні є вирішення організаційно-розпорядчих питань, які пов`язані виключно з підготовкою справи до розгляду по суті з тією метою, щоб судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався ефективно, оперативно та у відповідності до завдань кримінального провадження, що визначені у ст. 2 КПК України. Тобто, під час підготовчого судового засідання за винятком окремих випадків (надходження угоди у кримінальному провадженні або наявність чітко визначених підстав для закриття кримінального провадження) суд не має права досліджувати докази та на основі них встановлювати, підтверджувати чи спростовувати у будь-який спосіб обставини та факти, що викладені в обвинувальному акті, стосуються суті обвинувачення чи в будь-якій інший спосіб занурюватися у питання, які стосуються розгляду обвинувачення по суті.

Оцінка фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доказів та правової кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, здійснюються та вирішуються виключно на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судом рішенням.

Отже, під час підготовчого судового засідання суд у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства має зосереджуватися саме на вирішенні організаційно-розпорядчих питань, які стосуються створення, забезпечення всіх належних умов для проведення ефективного, оперативного, своєчасного та справедливого судового розгляду обвинувачення по суті у відповідності до завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У ст. 291 КПК України встановлюються такі вимоги щодо обвинувального акту - обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що одним з організаційно-розпорядчих питань, що вирішуються судом під час підготовчого судового засідання при визначені можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, є питання відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства. При цьому оскільки вимоги до обвинувального акту встановлюються лише положеннями ст.ст. 291, 292 КПК України, то суд під час підготовчого судового засідання здійснює перевірку обвинувального акту на предмет відповідності тільки цим статтям.

Суд перевіривши доводи учасників, вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України через невірне зазначення анкетних даних потерпілої ОСОБА_7 , оскільки по батькові ОСОБА_12 , а в обвинувальному акті на арк.5 та арк. 7 її прізвище невірно вказано як ОСОБА_7 . Правильне зазначення таких даних у обвинувальному акті є необхідним для здійснення належної ідентифікації потерпілої та відомостей відносно неї.

Крім того, суд вважає, що не в повній мірі визначений процесуальний статус особи, якій спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, оскільки у обвинувальному акті ОСОБА_8 зазначений потерпілим, а сформована стороною обвинувачення правова кваліфікація фактично виключає ОСОБА_8 з числа осіб, яким завдано шкоду внаслідок кримінального правопорушення.

Оскільки суд здійснює судовий розгляд в межах пред`явленого обвинувачення, то в подальшому під час розгляду кримінального провадження, вказане може суттєво вплинути на кінцевий результат кримінального провадження. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на положення ст.ст. 110, 291, 314 КПК України суд приходить до висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні за № 0000003 від 01.01.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, необхідно повернути прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 291, 314 -316 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні за № 0000003 від 01.01.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України задовольнити.

Повернути прокурору обвинувальний акт в кримінальному провадженні за № 0000003 від 01.01.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04.05.2026 о 10:00 годин

Головуючий: ОСОБА_1