Оболонський районний суд міста Києва
Унікальний № 756/6662/23
Провадження № 1-кп/756/481/26
ВИРОК

Іменем України

04 березня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001883 від 31.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Коцюбинське Київської області, громадянина України, з середньою освітою, директора ТОВ «Медвудтранс», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

у невстановлені дату та час, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» () поблизу вул. Мічуріна 1, що знаходиться в Оболонському районі м. Києва, виявив рублену деревину породи «сосна звичайна», після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а саме деревини, яка належить Комунальному підприємству «Святошинське лісопаркове господарство» ().

Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 в невстановлений досудовим розслідуванням день та час зателефонував ОСОБА_6 та запропонував оплачувану роботу, яка полягала у перевезенні лісопродукції на автомобілі «Fiat-Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 , на що останній погодився, не знаючи, що лісопродукція крадена, ОСОБА_3 не належить та дозвільна документація на неї в останнього відсутня. Після чого, ОСОБА_3 заздалегідь зателефонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким запропонував оплачувану роботу, яка полягала в навантажені деревини, а також іншій невстановленій на даний час досудовим слідством особі, яка здійснювала розпил вже вирубленої деревини, на що остання погодились, не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , та не що лісопродукція ОСОБА_3 не належить та дозвільна документація на неї в останнього відсутня.

Так, ОСОБА_6 попередньо отримавши від ОСОБА_3 документацію на деревину та ключі від транспортного засобу «Fiat-Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інша невстановлена досудовим слідством особа не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи єдиного умислу з ОСОБА_3 на вчинення злочину, вважаючи свої дії законними, 30.08.2022 точний досудовим розслідуванням час не встановлений, прибули на територію лісу Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» () поблизу вул. Мічуріна 1, (координати: 50.572883,30.449347) що знаходиться в Оболонському районі м. Києва, де невстановлена на даний час досудовим слідством особа, розпиляла вже вирублену деревину на частини, а саме: 2 дерева породи «сосна звичайна». Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 навантажили власними силами 50 колод розпиляної деревини, загальним об`ємом 6,42 м3 до автомобілю «Fiat-Iveco» д.н.з. НОМЕР_1 , яким мав керувати ОСОБА_6 .

В подальшому, за допомогою вказаного транспортного засобу та за вказівкою ОСОБА_3 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вивезли вказану лісопродукцію за межі території Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» () та поїхали в напрямку м. Києва, де були зупинені працівниками поліції на блок-посту «Кондратюка-Кільцева» по вул. Вишгородській 75.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду Комунальному підприємству «Святошинське лісопаркове господарство» () у розмірі 7328,43 (сім тисяч триста двадцять вісім грн. 43 коп).

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

27.02.2026 року між прокурором та обвинуваченим за участю захисника було укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись таких умов:

«Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується:

Беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, в обсязі обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001883 під час судового розгляду.

Обвинувачений зобов`язується у строк протягом 10 (десяти) днів з моменту укладення угоди про визнання винуватості зробити внесок на офіційний рахунок Управління 1 Корпусу Національної гвардії України «ІНФОРМАЦІЯ_6» (військова частина НОМЕР_2 ), у розмірі 50 000 грн на підтримку останньої. Отримувач: Управління 1 Корпусу Національної гвардії України «ІНФОРМАЦІЯ_6» (військова частина НОМЕР_2 ); р/р НОМЕР_3 ; МФО 820172; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Про здійснення внеску повністю або частково повідомити Оболонську окружну прокуратуру міста Києва з наданням підтверджуючих документів. У разі зміни реквізитів та/або скасування потреби в благодійній допомозі за таким призначенням платежу (цільовою програмою), обвинувачений за погодженням із прокурором, зобов`язаний перерахувати вказані кошти на інші офіційні (спеціальні) рахунки, призначені для збору коштів для потреб Збройних Сил України.

Істотні для відповідного кримінального провадження обставини:

1.Відповідно до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів.

2.Наявність суспільного інтересу полягає у швидкому судовому провадженні, що забезпечить справедливе, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення у даному провадженні.

3.Обвинувачення ОСОБА_3 пред`явлено у кримінальному провадженні за вчинення тяжкого злочину, в якому потерпілим надано письмова згода прокурору на укладення угоди.

4.Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив матеріальну шкоду Комунальному підприємству «Святошинське лісопаркове господарство» () у розмірі 7328,43 (сім тисяч триста двадцять вісім грн. 43 коп), яка 13.02.2026 останнім відшкодована в повному обсязі шляхом внесення на рахунок НОМЕР_5 отримувач КП «Святошинське лісопаркове господарство» 7500 гривень.

5.Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку Комунальному підприємству «Святошинське лісопаркове господарство».

6.Обвинувачений ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, повністю визнає вину, щиро розкаюється, має на утриманні троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , нагороджений подякою від керівництва Бучанського районного управління поліції в Київській області за допомогу тим, хто діє відсіч агресору та подякою від ІНФОРМАЦІЯ_5 за участь у спільній боротьбі з російським агресором, має хронічне захворювання - хронічний панкреатит з діспептичним синдромом.Також враховується факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення вперше.

7.Так, ст. 69 КК України передбачає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

8.Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України: відсутні.

9.Відповідно до положень частин 2, 3 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

10.Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

11.Згідно з положеннями ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Сторони (прокурор і обвинувачений ОСОБА_3 ) погоджуються на: призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України визначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, а саме призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок».

Прокурор в судовому засіданні підтримала укладену угоду на викладених в ній умовах, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, і пояснив, що обставини обвинувачення викладені правильно і він з ними згодний, він розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди є добровільним, не є наслідком обіцянок або умов, які не передбачені в угоді. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Захисник ОСОБА_5 висловив думку про відповідність угоди вимогам закону, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого в судове засідання не прибув, прокурором надана письмова згода від потерпілого прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Потерпілий згідно з письмовою заявою надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

В матеріалах справи наявна квитанція про відшкодування шкоди потерпілому у цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений є раніше не судимим, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання негативної інформації не надано, має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , нагороджений подякою від керівництва Бучанського районного управління поліції в Київській області за допомогу тим, хто діє відсіч агресору та подякою від ІНФОРМАЦІЯ_5 за участь у спільній боротьбі з російським агресором, має хронічне захворювання.

Вид і розмір покарання узгоджені між прокурором та обвинуваченим, визначені з урахуванням положень статей 65-67, 69 КК України, і суд з ними погоджується, оскільки мають місце обставини, які пом?якшують покарання та у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: обвинувачений щиро розкаюється, добровільно відшкодував завданий збиток та зобов`язався перерахувати грошові кошти на потреби ЗСУ.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Наведене, з урахуванням особи обвинуваченого, свідчить про наявність підстав для призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду покарання, ніж встановлено санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Згідно з поясненнями сторін у судовому засіданні, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зобов`язання за угодою, взяті на себе обвинуваченим, можливі ним до виконання, підстави для визнання його невинуватим відсутні, а тому підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого може сприяти узгоджене сторонами покарання, та є недоцільним призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

На підставі ст. 174 КПК України, необхідно скасувати арешт з автомобіля марки «Fiat-Iveco», зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_6 ), накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року.

Питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль марки «Fiat-Iveco», зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_6 ) - повернути власнику ОСОБА_12 ; 50 дерев`яних стовбурів - повернути КП «Святошинське лісопаркове господарство» за належністю.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід не застосовувався і підстави для цього відсутні.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 717,00 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2026 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт з автомобіля марки «Fiat-Iveco», зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , ключів, 50 дерев`яних стовбурів породи "сосна", накладений ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 (МФО 899998) витрати на залучення експерта в розмірі 717,00 грн.

Речові докази у справі:

- автомобіль марки «Fiat-Iveco», зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 та ключі від автомобіля (квитанція № 001670), які зберігаються в Оболонському УП ГУНП у м. Києві - повернути власнику ОСОБА_12 за належністю.

- 50 дерев`яних стовбурів, породи "сосна", загальним об`ємом 6,42 куб.м., які зберігаються в Оболонському УП ГУНП в м. Києві - повернути КП «Святошинське лісопаркове господарство» за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його законному представнику, захиснику, прокурору і потерпілому.

Суддя ОСОБА_1