Справа № 638/221/26
Провадження № 1-кс/638/724/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Харків

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та процесуального прокурора на постанову про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0001323 від 01 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова зі скаргою та проханням визнати бездіяльність слідчого та процесуального прокурора у вказаному кримінальному провадженні, що полягає у невиконанні ухвали слідчого судді від 20.10.2025 та від12.01.2026, скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні заявника потерпілим від 13 березня 2026 року, зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування виконати ухвалу слідчого судді від 20.10.2025, витребувати у органу досудового розслідування матеріали вказаного кримінального провадження для перевірки доказів вказаної скарги, повідомити керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області щодо невиконання ухвал слідчих суддів від 20.10.2025, 12.01.2026 для вжиття заходів реагування.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він звернувся до слідчого з клопотання у даному кримінальному провадженні та просив вчинити дії щодо визнання його потерпілим, проте слідчий відмовив у задоволенні клопотання та позбавив права заявника брати участь у слідчих діях, подавати докази, права користатися правовою допомогою, права звертатися до суду з цивільним позовом. Крім того були проігноровані ухвали слідчих суддів. Все це свідчить про завдання йому моральної шкоди. Також заявник повідомив, що він систематично з 2018 року звертався до органів влади, проте, як він вважає, його права порушуються.

В судове засіданні сторони не з`явились. Повідомлялись належним чином.

Від ОСОБА_3 надійшла заява, де він повідомляв, що не може прибути у судове засідання з поважних причин, просив розглядати справу за його відсутсності.

Вивчивши матеріали, які надійшли разом зі скаргою ОСОБА_3 , суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження 0001323 від 01.11.2025 дані про кримінальне провадження внесені органом досудового розслідування Ізюмське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 31.10.2025.

10.12.2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням щодо додаткової кваліфікації дій та внесення відповідних доповнень в ЄРДР.

Постановою від 13 грудня 2025 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

ОСОБА_3 звертався до слідчого 10.12.2025, де просив визнати його потерпілим, вказував про завдану йому моральну шкоду

09 березня 2026 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_4 з заявою визнання його потерпілим. Слідчий отримав вказану заяву 10.03.2026. У вказаній заяві ОСОБА_3 просив визнати його потерпілим, видати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, повідомити його про прийняте рішення у встановленому законом порядку.

Постановою від 13 березня 2026 року у задоволені вказаної заяви було відмовлено за відсутністю підстав задоволення вказаної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Ст. 2 КПК України передбачають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Згідно п. п. 1 4 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності.

В свою чергу ч. 2 ст. 9 КПК України покладає обов`язок на прокурора, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом дослідженні клопотання ОСОБА_3 .

Суд, при цьому зауважує, що вказані клопотання та заяви до слідчого органу були направлені, тобто в цій частині вимоги скарги справедливі. Суд може зобов`язувати вчинити певні дії, при умові, що слідчий отримав клопотання повинен вирішити вказані клопотання у вказаному КПК порядку.

Судом встановлено, що досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває. Слідчий за власним розсудом призначає слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні. В порядку ст. 220 КПК України слідчий повинен ухвалити відповідну постанову стосовно наданих клопотань.

В зв`язку з цим суд обґрунтовано задовольняє скаргу заявника в цій частині. Та вважає за необхідне наголосити щодо зобов`язання слідчого, та процесуальних керівників в провадженні, яких перебуває вказане кримінальне провадження розглянути у належний спосіб, передбачений КПК України, клопотання та заяви ОСОБА_3 , шляхом ухвалення відповідних постанов та надання можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Всі вказані дії виконати протягом розумного строку не більше одного місяця з моменту отримання вказаної ухвали.

Окремо суд зазначає, про те, що прохання визнати незаконною та скасувати постанову слідчого від 13 березня 2026 року щодо відмови у задоволенні заяви про визнання потерпілим такою, що не відповідає вимогам КПК України не є обґрунтованими та доведеними у належний спосіб.

Посилання заявника на неодноразові звернення до слідчого з клопотаннями як на підставу вимог скарги суд відхиляє, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є правом та способом захисту прав, наданих КПК України.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (в даному випадку слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

За правилом частини другої статті 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виносить ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунення недоліків у такій діяльності.

При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного визнання їх дій такими, що не відповідають вимогам КПК України.

Всі ці обставини свідчать про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 в цій частині.

Також суд відмовляє у задоволенні скарги в частині необхідності зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування виконати ухвалу слідчого судді від 20.10.2025, витребувати у органу досудового розслідування матеріали вказаного кримінального провадження для перевірки доказів вказаної скарги, повідомити керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області щодо невиконання ухвал слідчих суддів від 20.10.2025, 12.01.2026 для вжиття заходів реагування. Суд ухвалюючи таке рішення виходив з того. Що ухвала від 20.10.2025 виконана, дані до ЄРДР внесені. Крім того суд зазначає, що ухвала за результатами розгляду вказаної скарги буде скерована до органу досудового розслідування для врахування та виконання у належному порядку

На підставі ст. 303-307 КПК України, суд,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та процесуального прокурора на постанову про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 0001323 від 01 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого, та процесуальних керівників в провадженні, яких перебуває кримінальне провадження № 0001323 від 01 листопада 2025 року розглянути у належний спосіб, передбачений КПК України, клопотання та заяви ОСОБА_3 шляхом ухвалення відповідних постанов та надання можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Всі вказані дії виконати протягом розумного строку не більше одного місяця з моменту отримання вказаної ухвали.

В іншій частині в задоволенні вимог заявника відмовити.

Повний текст ухвали складений 30 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_5