Справа № 500/6814/17
Провадження № 1-кс/946/402/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши заяви ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від справи № 500/6814/17 (провадження №1-р/946/20/26) про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року, -

ВСТАНОВИВ :

23 лютого 2026 року ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді ОСОБА_3 з заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року (справа № 500/6814/17, провадження № 1-о/946/1/26) про повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року у справі №500/6814/17, провадження №1-кс/500/2123/17 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 від 24.02.2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року (справа № 500/6814/17, провадження № 1-о/946/1/26) про повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року у справі №500/6814/17, провадження №1-кс/500/2123/17 за нововиявленими обставинами відмовлено.

26.02.2026 року ОСОБА_2 надала чотири заяви (справи № 500/6814/17 (провадження №1-кс/946/402/26), №500/6814/17 (провадження №1-кс/946/403/26), №500/6814/17 (провадження №1-кс/946/404/26), № 500/6814/17 (провадження №1-кс/946/405/26) про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від справи № 500/6814/17 (провадження №1-р/946/20/26) про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року.

26.02.2026 року дані заяви в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 від 27.02.2026 року провадження з розгляду чотирьох заяв (справи № 500/6814/17 (провадження №1-кс/946/402/26), №500/6814/17 (провадження №1-кс/946/403/26), №500/6814/17 (провадження №1-кс/946/404/26), № 500/6814/17 (провадження №1-кс/946/405/26) ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від справи № 500/6814/17 (провадження №1-р/946/20/26) про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року об`єднано в одне провадження, присвоївши спільний єдиний унікальний номер №500/6814/17 (провадження №1-кс/946/402/26).

Вивчивши матеріали заяв, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді визначені у ст.75 КПК України. Так, згідно із вказаною статтею, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як встановлено, слідчим суддею ОСОБА_3 від 24.02.2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року (справа № 500/6814/17, провадження № 1-о/946/1/26) про повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року у справі №500/6814/17, провадження №1-кс/500/2123/17 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Проте, 26.02.2026 року ОСОБА_2 надала заяви про відвід судді ОСОБА_3 від справи № 500/6814/17 (провадження №1-р/946/20/26) про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року.

Пунктом 18 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, крім іншого, встановлено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на положення КПК України, слідчий суддя розглядає усі питання під час досудового розслідування.

Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Тому, слідчий суддя має керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 304 КПК, скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення..

Як визначено в ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

Враховуючи, що заява ОСОБА_2 про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року (справа № 500/6814/17, провадження № 1-о/946/1/26) про повернення заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року у справі №500/6814/17, провадження №1-кс/500/2123/17 за нововиявленими обставинами вже розглянута слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 та постановлена ухвала від 24.02.2026 року про відмову у задоволенні заяви по цій справі, а отже вказана справа вже не перебуває в провадженні судді ОСОБА_3 , то ОСОБА_2 позбавлена права на звернення із заявою про відвід судді по вже закінченому провадженню, а отже подана заява про відвід підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись п.18 ч.1 ст.3, 7, ч.6 ст.9, ст.ст.132, 174, 304, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Чотири заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від справи № 500/6814/17 (провадження №1-р/946/20/26) про роз`яснення ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2026 року - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1