25.11.2025
Справа № 401/1903/25;
Провадження № 1-кс/401/1120/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року місто Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000421 від 14 червня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0000421 від 14 червня 2025 року, а саме майно, виявлене та вилучене 24.11.2025 року в період з 11 годин 57 хвилин по 12 годину 19 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 : автомобільний номерний знак «UA1234AB».

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 14.06.2025 у період часу з 08 год. 00 хв. по 13 год. 30 хв. невідома особа шляхом зламу металевої решітки вікна проникла до приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 звідки таємно викрала грошові кошти у розмірі 30000 гривень, 500 доларів США та мобільний телефон марки «HUAWEI DRA-L21» в корпусі блакитного кольору ІМЕІ № НОМЕР_1 ; ІМЕІ № 2 НОМЕР_2 без сім-карт. З викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядилася на свій власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму близько 50000 гривень.

14.06.2025 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000421, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.11.20025 на підставі ухвали слідчого судді Світловодського міськрайонного суду від 19.11.2025, справа №401/1903/25, провадження №1-кс/401/1099/25 в період з 11 годин 57 хвилин по 12 годину 19 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , яка померла та на даний час фактично користується ОСОБА_7 , в ході проведення обшуку виявлено та вилучено автомобільний номерний знак « НОМЕР_3 ».

Вказаний номерний знак вилучено та визнано речовим доказом, з метою фіксації відомостей та фактичних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення, які матимуть доказове значення по справі.

В ході досудового розслідування було встановлено що у родини ОСОБА_8 наявне домоволодіння АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 , матері ОСОБА_7 , який у зв`язку зі смертю останньої користується даним домоволодінням.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 з 18.08.2021 року, але на даний час ним користується ОСОБА_7 .

Вищевказане тимчасово вилучене майно використовувалося для вчинення кримінального правопорушення, і згідно пункту 1 частини 2 статті 167 КПК України вказане майно слід розцінювати як використані засоби вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, що до яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Внаслідок наведених обставин, а саме того, що вищевказане майно, використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, з метою забезпечення зберігання вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нього, із забороною на його використання, розпорядження та відчуження оскільки це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному та всебічному досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Таким чином, з метою виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вищеперераховане майно, оскільки вказане майно є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України та має важливе доказове значення для даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Внаслідок наведених обставин, а саме того, що вищевказане майно, використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, з метою забезпечення зберігання вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на нього, із забороною на його використання, розпорядження, оскільки це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному та всебічному досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Прокурор та слідчий подали до суду заяви про розгляд вказаного клопотання без їх участі. Клопотання підтримують повністю.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000421 від 14 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, скоєного за наведених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вилучені в ході обшуку предмети визнані речовими доказами, а тому з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування арешту є розумним та співрозмірним обмеженням права власності (користування) на зазначене майно. Застосування арешту майна не потягне за собою негативних наслідків власнику цього майна.

Керуючись: ст.ст. 2, 7, 22, 26, 170-173, 309, 369 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 24.11.2025 року в період з 11 годин 57 хвилин по 12 годину 19 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-Автомобільний номерний знак « НОМЕР_3 »;

з метою фіксації відомостей та фактичних даних про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала суду про арешт майна виконується негайно, слідчим, прокурором, шляхом утримання вказаного майна на зберіганні, забезпечивши його схоронність.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, ОСОБА_7 .

На ухвалу суду протягом 5 днів, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1