Дата документу 24.10.2025
Справа № 501/4650/25
ВИРОК

Іменем України

24 жовтня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000793 від 02.09.2025

Прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Захисник ОСОБА_6

Потерпіла ОСОБА_7

Обвинувачена:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області, громадянка України, яка має середню освіту, не працююча, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину віком 15 років, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима в силу ст. 89 КК України.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Формулювання обвинувачення

28 серпня 2025 року, в період часу з 19 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в коридорі квартири АДРЕСА_2 . Знаходячись в коридорі, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 раптово виник конфлікт, який переріс в бійку.

ОСОБА_8 з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, діючи умисно та протиправно, знаючи, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, а протиправне посягання на нього є кримінально-караним, тримаючи у правій руці металеву спицю, нанесла нею удар в область живота ОСОБА_7 .

В результаті умисних дій ОСОБА_8 , та внаслідок нанесення металевою спицею удару в напрямку спереду-назад і декілька знизу-доверху та справа-наліво ОСОБА_7 , остання отримала наступні тілесні ушкодження: ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі без ушкодження внутрішніх органів, тобто колото проникаюче в черевну порожнину поранення передньої черевної стінки, яке згідно з п. 2.1.2 і п. 2.1.3.(к) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розійшлись по кімнатам квартири.

В подальшому, 01 вересня 2025 року ОСОБА_7 звернулась за медичною допомогою, де в хірургічному відділенні КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради їй була надана необхідна медична допомога.

Таким чином ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

Стаття 121. Умисне тяжке тілесне ушкодження

1. Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відомості про укладену угоду

14.10.2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_6 , з письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди обвинувачена та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченої беззастережно визнати у судовому провадженні обвинувачення, а також покарання, яке повинна понести за ч. 1 ст. 121 КК України у виді у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

У судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнала себе винуватою у вчиненні злочину, дала згоду на затвердження судом угоди та призначення узгодженого покарання.

Ухвалюючи вирок, суд погоджується з кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_8 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, водночас, відповідно до даних УІАЗ ГУНП України в Одеській області, судимість погашена, щиро розкаялась у вчиненні злочину, активно спряла розкриттю кримінального правопорушення.

Відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_8 погоджується на призначення узгодженої нею та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченою на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

У випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди (ч. 5 ст. 65 КК України).

Тому, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 04.09.2025 р. накладений арешт на речі і предмети, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, а тому відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України мають бути знищені визнане речовими доказами виявлене та вилучене в ході проведення 02 вересня 2025 року огляду місця події майно, на яке накладений арешт ухвалою слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 04.09.2025 р..

Обвинувачена трималася під вартою у даному кримінальному провадженні з 02 вересня 2025 року, коли її було затримано та до 04.09.2025 року, коли ухвалою слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 04.09.2025 р. їй обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час, до 01 листопада 2025 року включно.

Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті (ч. 5 ст. 72 КК України).

Домашній арешт не підлягає зарахуванню у строк покарання, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України співвідношення встановлено для цілодобового домашнього арешту.

Клопотань про зміну або продовження запобіжного заходу до набрання вироком законної сили сторони не подавали.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.10.2025 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_8 , у присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання попереднє ув`язнення з 02 по 04 вересня 2025 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду 24.10.2025 р.

Ухвала про застосування запобіжного заходу від 04.09.2025 р. припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, який був обраний до 01.11.2025 р., включно.

З набранням вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 04.09.2025 р. та знищити визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів:

- червоний комбінезон, який належить ОСОБА_7 - запакований до паперового конверту;

- 3 скляні трубки з нашаруванням коричневого кольору - запаковані до сейф пакету CRI1198116;

- скляна колба з резиновою трубкою із нашаруванням коричневого кольору - запакована до сейф пакету CRI1197880;

- скляна колба із нашаруванням коричневого кольору - запаковані до сейф пакету CRI117879;

- скляна колба із нашаруванням коричневого кольору - запаковані до сейф пакету CRI1197878;

- скляний пристрій для паління із нашаруванням коричневого кольору - запаковані до сейф пакету CRI1197903;

- лампочка та скляна трубка з нашаруванням коричневого кольору - запаковані до сейф пакету CRI1197877;

- скляна трубка з нашаруванням коричневого кольору - запаковані до сейф пакету CRI1197906;

- змив з дверей житлової кімнати - запаковані до паперового конверту;

- металевий предмет з загостреним кінцем з одного боку та заокругленою ручкою з іншого боку запаковано до паперового конверту.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1