Провадження № 1-кс/712/4717/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження № 0003058 від 15.09.2025 за ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 254 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

Прокурор Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно - фронтальний навантажувач оранжевого кольору із заводським номером САТ00950НМ5К02013, який відповідно до витягу Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області належить на праві власності ПП «Авто-ВІС» (), директором якого є ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003058 від 15.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 254 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0132 та :01:001:0134, розташованих у межах Хацьківської сільської ради Черкаського району, невстановлені особи здійснювали незаконний видобуток піску, чим порушили правила використання надр та вимоги законодавства про охорону земель.

В ході огляду місця події, проведеного 19.09.2025 на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/12581/25, було виявлено фронтальний навантажувач оранжевого кольору із зазначеним заводським номером, який знаходився безпосередньо в площині кар`єру, де здійснювався видобуток піску. На поверхні ділянки зафіксовано сліди протекторів шин, ідентичні до шин цього навантажувача, а на стінах кар`єру поглиблення, схожі на відбитки ковша машини.

Транспортний засіб вилучено та переміщено на територію Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Черкаській області (вул. Гоголя, 341, м. Черкаси), де він зберігається. Постановою слідчого від 19.09.2025 вказаний навантажувач визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначила, що незастосування арешту може створити ризик приховування, пошкодження, псування чи відчуження вказаного майна, що унеможливить забезпечення доказів у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, прокурор просить накласти арешт на фронтальний навантажувач оранжевого кольору із заводським номером САТ00950НМ5К02013, заборонивши розпорядження та користування ним, визначивши місце його зберігання територію Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Черкаській області.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, зазначивши, що підтримує клопотання в повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 06.10.2025 подав до суду письмові заперечення на зазначене клопотання. Свої доводи він обґрунтовує тим, що в матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що була подія кримінального правопорушення, у тому числі відсутні дані про спричинення шкоди. У матеріалах клопотання відсутні докази того, що існує можливість приховати, пошкодити зіпсувати, пошкодити фронтальний навантажувач. Акцентує увагу на тому, що арешт майна не виправдовує такий ступінь втручання в права та свободи потребам досудового розслідування.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, 15.09.2025 СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області зареєстровано кримінальне провадження № 0003058 з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 254 КК України.

Підставою для реєстрації кримінального провадження стало виявлення на земельних ділянках в адміністративних межах Хацьківської сільської ради групи осіб, які здійснювали видобуток піску, що може свідчить про порушення правил використання надр та їх незаконне видобування.

Під час огляду відповідних земельних ділянок вилучено навантажувач фронтальний оранжевого кольору заводський номер САТ00950НМ5К02013, який відповідно до витягу Головного Управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на праві власності належить ПП «Авто-ВІС» ().

Постановою слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 19.09.2025 вказаний навантажувач визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Матеріали клопотання свідчать, що вилучений фронтальний навантажувач був виявлений безпосередньо в площині кар`єру під час огляду місця події 19.09.2025. За існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення він визнаний речовим доказом у провадженні.

Доводи сторони захисту щодо відсутності події кримінального правопорушення та заподіяної шкоди на цій стадії не підлягають перевірці. Завдання слідчого судді під час розгляду цього клопотання полягає у перевірці наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, зв`язку майна з кримінальним провадженням і розумності та співмірності втручання (ч. 3 ст. 132, п. 1 ч. 2 ст. 170, ст. 98 КПК України).

Виконуючи це завдання, слідчий суддя враховує, що з показань свідків - сільського голови Степанківської ОТГ ОСОБА_6 та начальника відділу земельних ресурсів ОСОБА_7 у поєднанні з даними протоколу огляду земельних ділянок від 19.09.2025 наявна сукупність відомостей, що формує обґрунтовану підозру можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 254 КК України.

Також з наданих матеріалів убачається, що фронтальний навантажувач виявлено безпосередньо у площині кар`єру під час огляду місця події 19.09.2025. На місцевості зафіксовано сліди протектора шин і відбитки, що кореспондують використанню такої техніки. Постановою слідчого від 19.09.2025 його визнано речовим доказом. За цих обставин майно відповідає критеріям речового доказу, а застосування арешту в частині заборони розпорядження ним є необхідним.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування способу арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не наведено переконливих даних про наявність конкретних і реальних ризиків приховування, пошкодження, псування чи знищення зазначеного майна у разі незастосування заборони користування ним (ч. 11 ст. 170 КПК України). З урахуванням того, що майно має значні габарити, індивідуальні ознаки, належить третій особі (не підозрюваній) через відсутність відомостей про те, що майно не може бути збережене як доказ без позбавлення власника можливості користування, слідчий суддя вважає, що вимога про заборону користування є надмірною та непропорційною завданням кримінального провадження (ч. 3 ст. 132 КПК України). Зазначеної мети можна досягти менш обтяжливим способом - шляхом заборони розпорядження.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження і відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження фронтальним навантажувачем оранжевого кольору із заводським номером САТ00950НМ5К02013, який відповідно до витягу Головного Управління Держпродспоживслужби в Черкаській обласні на праві власності належить ПП «Авто-ВІС» ().

У решті вимог клопотання відмовити, зокрема в частині заборони користування навантажувачем та визначення місця його зберігання на території Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Черкаській області.

Виконання ухвали покласти на слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1