Справа № 199/193/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 від 14.01.2026, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000008 від 12.01.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом, який перебуває на посаді старшого стрілець-оператор безпілотних літальних апаратів 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат» (з 18.12.2025 у СЗЧ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

14.01.2026 до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 від 14.01.2026, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 341 від 19.11.2025, солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , призваного 29.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 та зараховано до списків особового складу та призначено на посаду старшого стрілець-оператор безпілотних літальних апаратів 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 .

У зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IХ, в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на 30 діб - до 05 години 30 хвилин 26.03.2022 введений воєнний стан, який продовжений, а востаннє - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 № 235/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.04.2025 № 4356-IX, до 05.11.2025.

Згідно зі ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України), проходячи військову службу солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян. Згідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-ХII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_4 , всупереч вищезазначених нормативно-правових норм, будучи, обізнаним з діючим законодавством стосовно заборони носіння, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових вибухових речовин, всупереч «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576 (надалі - Положення), та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (надалі - Інструкція), знаходячись всупереч передбаченого законом порядку у невстановленому в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 12.01.2026, за невстановлених обставин та в невстановлений спосіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений спосіб придбав: промислово виготовлений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, який не належить до категорії вибухових пристроїв чи бойових припасів, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та належить до категорії вибухових речовин, який придатний до вибуху, після чого вирішив забрати вищевказану вибухову речовину до місця свого проживання, чим скоїв придбання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, після чого, транспортуючи безпосередньо при собі заборонені до обігу вищевказані предмети, перемістив їх до обраного ним місця зберігання місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігати до моменту приїзду 12.01.2026 співробітників ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, які відпрацьовували повідомлення за фактом хуліганських дій, що мало місце за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 12.01.2026 в період часу з 18:33 години по 20:03 годину заступником начальника СД Відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладну слідчу дію у вигляді обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої виявлено та вилучено: промислово виготовлений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, який не належить до категорії вибухових пристроїв чи бойових припасів, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та належить до категорії вибухових речовин, який придатний до вибуху, та які ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як такі, що виразилися у носінні, зберіганні, придбанні вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до змісту клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою, оскільки підтверджується долученими до клопотання про обрання запобіжного заходу доказами.

Обґрунтовуючи обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

На думку слідчого відповідно до вимог п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1), 2), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігання переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення інших кримінальних правопорушень є потреба у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 є особою, яка не має законного джерела прибутку та є необхідність в проведенні багатьох слідчих дій.

У судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_6 підтримала клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави;

- підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що він не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки не зберігав вдома корпус гранати з вибуховою речовиною, йому невідомо звідкіля вона взялася у його квартирі. При цьому, крім нього у квартирі мешкає його матір ОСОБА_8 , 1949 р.н. ОСОБА_4 заявив, що 12.01.2026 він дійсно посварився з мамою, погрожував підірвати газ, але не погрожував гранатою; підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- захисник ОСОБА_7 заперечувала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 12.01.2026 здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

12.01.2026 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно із п. 2), 4) ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується, зокрема:

- протоколом обшуку від 12.01.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: предмет, схожий на запал від гранати; предмет, схожий на корпус гранати та сліди папілярних візерунків, що визнані речовими доказами;

- висновком судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-26/1298-ВТХ від 13.01.2026, згідно якої предмет, схожий на корпус гранати, є промислово виготовленим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, який не належить до категорії вибухових пристроїв чи бойових припасів, але є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та належить до категорії вибухових речовин, придатний до вибуху; предмет, схожий на запал від гранати, є промислово виготовленим учбовим запалом типу УЗРГМ, який не належить до категорії вибухових речовин чи бойових припасів, не придатний до вибуху.

Відповідно ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до умисного тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тому у відношенні ОСОБА_4 можливо вирішувати питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані, що характеризують його особу.

Слідчий суддя вважає, що клопотання та матеріали, надані слідчим, свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1), 2), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Тобто ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, є підтвердженим.

Вибухова речовина у корпусі ручної гранати Ф-1 була знайдена за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , тому, зважаючи на те, що досудове розслідування розпочалося 12.01.2026 і за місцем проживання підозрюваного можуть бути проведені певні слідчі (розшукові) дії, відповідно, у разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що перебувають за місцем події, тобто у квартирі АДРЕСА_2 , які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тобто ризик, передбачений п. 2) ч. 1 ст. 177 КПК України, є підтвердженим.

ОСОБА_4 , будучи призваним 29.09.2025 для проходження військової служби за мобілізацією на особливий період, перебуваючи на посаді старшого стрільця-оператора безпілотних літальних апаратів 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти НОМЕР_1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «солдат», 18.12.2025 самовільно залишив військову частину, про що ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, починаючи з 12.12.2018 року до 25.08.2025, а саме: 5 разів за ст. 173 КУпАП та 3 рази за ч. 1 та 3 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинив домашнє насильство у відношенні своєї матері ОСОБА_8 , 1949 р.н., що є пенсіонером, під час якого ОСОБА_4 ображав маму нецензурною лайкою, вимагав у неї кошти, давав мамі стусани, ляпаси, чим завдав шкоду фізичному та психічному здоров`ю матері ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку.

Приводом для проведення невідкладного обшуку 12.01.2026 за адресою проживання ОСОБА_4 став дзвінок на лінію «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 відбувається конфлікт. Заявниця сусідка повідомила, що із вказаної квартири чутно сварку, крики, погрози.

Під час виїзду поліції на місце виклику встановлено, що в квартирі перебуває військовослужбовець ОСОБА_4 , у СЗЧ з 18.12.2025, який утримує свою матір ОСОБА_8 , 1949 р.н., проти її волі та двері не відчиняє. Жінка кличе на допомогу. ОСОБА_4 через двері повідомив працівникам поліції, що в нього є бойова граната та він має намір її підірвати.

12.01.2026 за командою т.в.о. начальник ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_9 введено спеціальну поліцейську операцію «Заручник» та залучено поліцейських корпусу оперативно-раптової дії.

Вищевикладене підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , який не має офіційного працевлаштування, є військовослужбовцем за мобілізацією на особливий період, проте самовільно залишив місце несення військової служби, має середню освіту, неодружений, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що прокурор довів в судовому засіданні те, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а тому доводи сторони захисту щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необґрунтованими.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 , зважаючи на майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 від 14.01.2026, погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000008 від 12.01.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12.03.2026 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою на визначений ними час;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає підозрюваний, без відповідного дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну постійного місця проживання;

- утримуватись від спілкування із особами, які мають статус свідків;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, або інші документи, що надають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін обов`язків у разі внесення застави визначити до 12.03.2026.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1