Провадження № 1-кп/734/426/25 Справа № 734/4220/25
В И Р О К

іменем України

16 жовтня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника військової частини ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001469 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 3 ст. 413 КК України,

встановив:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року за № 1225, п. 1, 4, 14 Розділу І, п. 12 Розділу ІІ, п. 2 Розділу X Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, порушуючи встановлені правила зберігання зброїв та іншого військового майна, в умовах воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але у період часу з 07 год 00 хв 20.08.2025 до 10 год 00 хв 21.08.2025 перебуваючи у лісі поблизу розташування підрозділів військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у районі населеного пункту АДРЕСА_2 , залишив без нагляду ввірену йому для службового користування зброю, а саме 7,62 мм автомат АКМ, заводський номер НОМЕР_2 , 4 магазина до АКМ, ремінь розвантажувальний у кількості 1 шт., сумку-підсумок А-30 у кількості 2 шт., сумка-підсумок в Г кількості 1 шт. та сумку-підсумок розкладну універсальну у кількості 1 шт., що призвело до виходу вказаної вище зброї та іншого військового майна з його володіння, позбавлення можливості нею користуватися та її втрати, внаслідок чого заподіяв майнову шкоду військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 5259 грн 71 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у втраті ввіреної для службового користування зброї та іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину повністю визнав, у вчиненому розкаявся та повідомив суду, що він був на пробіжці 20 серпня 2025 року в лісі, стомився, зійшов з дистанції перепочити, зняв з себе автомат, 4 магазини і 4 сумки. Перепочив і пішов далі, проте майно забув. В подальшому він заблукав у лісі і 21 серпня 2025 року його виявили на КПП в смт Десна. Ввірене йому майно так і не було віднайдене. Цивільний позов визнає.

Прокурор, обвинувачений та представник потерпілої особи просили досліджувати докази в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. В судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України допитав обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про наявність складу вчинення обвинуваченим злочину, а вина ОСОБА_4 у втраті ввіреної для службового користування зброї та іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, в умовах воєнного стану, - доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч. 3 ст. 413 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання,суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , обставини справи, що пом`якшують покарання. ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до нетяжких, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання в межах висунутого обвинувачення, які передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і призначає йому покарання у виді позбавлення волі із встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин, встановлених в судовому засіданні.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

25 вересня 2025 року разом з обвинувальним актом до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява за підписом прокурора ОСОБА_3 , подана в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5 259,71 грн.

В судовому засіданні 16 жовтня 2025 року прокурором подано заяву про зменшення позовних вимог і прокурор просить стягнути з обвинуваченого 1 794,22 грн заподіяної шкоди, оскільки сума в розмірі 3 465,49 грн вже стягнута з грошового забезпечення ОСОБА_4 .

Цивільний позов прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 794,22 грн суд вважає за необхідне задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

За даними Витягу з Книги обліку стягнення та нарахувань військової частини НОМЕР_1 зі ОСОБА_4 стягнуто 3 465,49 грн.

Таким чином, з ОСОБА_4 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 підлягає стягненню різниця невідшкодованої шкоди, яка становить 1 794,22 грн.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 128, 349 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України на підставі якої призначити йому покарання вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 794,22 грн - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 збитки, завдані кримінальним правопорушенням, у розмірі 1 794 гривні 22 копійки.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6