Справа № 761/4853/26
Провадження № 1-кс/761/4256/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (участь якої забезпечена шляхом відеоконференції),

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000120 від 16.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000120 від 16.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна, яке вилучене 04.02.2026 під час під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ. вул. Тростянецька, 4/2, а саме, на: мобільний телефон марки «Iphone 17 Pro» (заблокований) в корпусі синього кольору; посвідчення офіцера НОМЕР_1 на ОСОБА_5 у кожаному чохлі коричневого кольору; посвідчення ККО №10 на ОСОБА_5 , видане 26 вересня 2025 року; складений ніж чорного кольору на лезі якого мається маркування 8Сr14MoV.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 від 16.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, офіцер ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності.

Так, ОСОБА_5 , діючи за усними вказівками невстановлених осіб, які постійно обіймають посади в одному з районних у місті Києві територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків (функцій), та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, являються службовими особами, вчинив неправомірні дії, які полягають у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.12.2025, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, був залучений як пособник до реалізації злочинного плану, спільно з невстановленими службовими особами одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки м. Києва, щодо скоєння кримінального правопорушення, зокрема, для одержання неправомірної вигоди у великому розмірі, за вчинення дій щодо зняття особи з розшуку у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме вчинення дій, спрямованих на виключення статусу «Розшук» з автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи (АІТС) «Оберіг» відносно третьої особи, з використанням наданої їм влади чи службового становища, та внесення змін до вищевказаної системи, що перебуває у розпорядженні з одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з метою уникнення призову під час мобілізації.

У подальшому, в невстановленому досудовим розслідуванням місці 10.12.2025 ОСОБА_5 , діючи як пособник в одержанні неправомірної вигоди, перебуваючи у м. Києві, в ході обговорення з ОСОБА_6 можливості вчинення дій, спрямованих на виключення статусу «Розшук» з автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи (АІТС) «Оберіг» для ведення цього реєстру, з метою переконання ОСОБА_6 у необхідності виконання всіх оголошених умов, повідомив про те, що має знайомих з числа службових осіб одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки міста Києва, за допомогою яких та за сприяння інших невстановлених службових осіб, він займається вчиненням дій із «зняття» з розшуку осіб у автоматизованої інформаційно-телекомунікаційной системі (АІТС) «Оберіг» і т.п., за грошову винагороду.

Так, зі слів ОСОБА_5 , він за грошову винагороду у розмірі 10 000 доларів США може вирішити питання щодо зняття знайомого ОСОБА_6 з розшуку у автоматизованої інформаційно-телекомунікаційній системі (АІТС) «Оберіг», з метою уникнення призову під час мобілізації.

В свою чергу, ОСОБА_6 , реально сприймаючи діяльність ОСОБА_5 та невстановлених на даний час службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , як протиправну, звернулася до правоохоронних органів.

У подальшому, ОСОБА_7 діяла з метою викриття злочинних дій ОСОБА_5 , під контролем правоохоронних органів.

Надалі, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи за попередньою змовою із невстановленими службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вечірній час доби 07.01.2026, ОСОБА_5 , здійснив дзвінок із власного мобільного номеру телефону НОМЕР_3 до ОСОБА_6 та домовився про особисту зустріч обумовивши місце зустрічі у м. Ворзель, Київської області.

08.01.2026, ввечері, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, перебуваючи в м. Ворзель, Київської області, діючи умисно як пособник для реалізації злочинного плану щодо скоєння кримінальних правопорушень, за попередньою змовою групою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, зокрема для одержання неправомірної вигоди для службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення дій, спрямованих на виключення статусу «Розшук» з автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи (АІТС) «Оберіг» відносно третьої особи, з використанням наданої їм влади чи службового становища, та внесення змін до вищевказаної системи, що перебуває у розпорядженні з одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з метою уникнення призову під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 , повідомив про необхідність надання йому неправомірної вигоди у розмірі 10 000 доларів США, які будуть чинними впродовж двох місяців, після чого система оновиться та статус «розшук» знову з`явиться, на що ОСОБА_6 погодилась. Також, ОСОБА_5 повідомив, що йому необхідний витяг з електронного кабінету системи «Оберіг» особи, відносно якої потрібно вчинити дії, спрямовані на зняття статуту «розшук».

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи за попередньою змовою із невстановленими службовими особами одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки міста Києва, приблизно о 13 год. 52 хв. 04.02.2026 в ході телефонної розмови ОСОБА_5 із власного мобільного номеру телефону НОМЕР_3 , із ОСОБА_6 , яка діючи з відома та під контролем співробітників СБ України, діючи з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_5 , а також інших невстановлених службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив останній, що може зустрітися з нею щодо «послуг» із зняття статусу «розшук» в системі «Оберіг» щодо її знайомого, не повідомляючи про час, дату та місце зустрічі, обумовивши про необхідність зачекати на його телефонний дзвінок. Після чого, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу 04.02.2026 року, приблизно о 17 год. 55 хв., ОСОБА_5 під час телефонної розмови із ОСОБА_6 повідомив, що їй необхідно прибути впродовж 40 хвилин до визначеної ним точки у м. Ворзель, Київської області, для передачі грошових коштів у сумі 10 000 доларів США, за раніше обумовлені «послуги», та повідомив, що від нього прийде «його» людина.

В цей момент ОСОБА_5 , 04.02.2026, приблизно о 19 год. 19 хв., перебуваючи поруч із закладом «This is Пивбар», що за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 4/2, діючи умисно як пособник до реалізації злочинного плану щодо скоєння кримінального правопорушення, за попередньою змовою групою з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами одного з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки м. Києва, зокрема, для одержання неправомірної вигоди для таких осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , яка діяла під контролем правоохоронних органів, повідомив, що потрібно надати неправомірну вигоду щодо «послуг» із зняття статусу «розшук» в системі «Оберіг» відносно її знайомого, в одному з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки м. Києва, з метою уникнення призову під час мобілізації, у розмірі 10 000 доларів США його знайомому, який прийде на зустріч.

В подальшому, цього ж вечора приблизно о 19 год. 27 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за обумоленою ОСОБА_5 адресою, а саме: АДРЕСА_1 , зустрілась з раніше невідомою особою чоловічої статі, яким виявився ОСОБА_8 , який діяв за вказівкою ОСОБА_5 для отримання грошових коштів, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_5 , де передала останньому неправомірну вигоду в розмірі 10 000 доларів США.

У той же день, 04.02.2026 о 19 год. 30 хв., після передачі громадянкою ОСОБА_6 неправомірної вигоди в розмірі 10 000 доларів США, а саме: 4 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами: PH24404682C, PB07109378V, QJ00808302B, QJ00808314B, та 96 купюр номіналом по 100 доларів США (імітаційні засоби), всі з серійним номером LD0880009D (що становить 430 000 грн. за курсом НБУ станом на 04.02.2026), після чого ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та під час затримання, виявлено та вилучено вищевказані грошові кошти.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, з використанням службового становища, у великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

04.02.2026 о 19 год. 27 хв. за адресою: м. Київ. вул. Тростянецька, 4/2 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час особистого обшуку останнього виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 17 Pro» (заблокований) в корпусі синього кольору; посвідчення офіцера НОМЕР_1 на ОСОБА_5 у кожаному чохлі коричневого кольору; посвідчення ККО №10 на ОСОБА_5 , видане 26 вересня 2025 року; складений ніж чорного кольору на лезі якого мається маркування 8Сr14MoV.

05.02.2025 постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , заперечував щодо задоволення клопотання та накладення арешту на майно. На обґрунтування своїх доводів адвокат зазначив, що вилученні у ОСОБА_5 посвідчення не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, вказані посвідченні, останній заявниці не показував, він є діючим військовослужбовцем та не відсторонений від виконання своїх обов`язків.

Заслухавши доводи прокурора, адвокат, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000120 від 16.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 05.02.2026 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 05.02.2026, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а також те, що прокурором не доведено, щопосвідчення офіцера НОМЕР_1 на ОСОБА_5 у кожаному чохлі коричневого кольору; посвідчення ККО №10 на ОСОБА_5 , видане 26 вересня 2025 року, мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, є засобами вчинення кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом та/або містить на собі сліди вчиненого злочину, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в цій частині відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 04.02.2026 під час під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ. вул. Тростянецька, 4/2, а саме, на:

-мобільний телефон марки «Iphone 17 Pro» (заблокований) в корпусі синього кольору;

-складений ніж чорного кольору на лезі якого мається маркування 8Сr14MoV.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1