ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13590/16-к

Провадження № 11-кп/820/63/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Хмельницького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременчуки Красилівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою економічною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня донька 2008 року народження, мешканця: АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділу нагляду і безпеки Замкової виправної колонії № 58, раніше не судимого, -

якого визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України; виправдано ОСОБА_10 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України вчинене обвинуваченим, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лютарка Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, мешканця: АДРЕСА_2 , працюючого заступником чергового помічника начальника Замкової виправної колонії № 58, раніше не судимого,

якого визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України; виправдано ОСОБА_11 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України вчинене обвинуваченим.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді начальника відділу нагляду і безпеки Замкової виправної колонії (№58), відповідно до наказу № 49 о/с від 04.12.2013 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області та ОСОБА_11 , перебуваючого на посаді заступника чергового помічника начальника Замкової виправної колонії (№58), відповідно до наказу № 22 від 01.04.2015 начальника Замкової виправної колонії (№58), являючись службовими особами, які згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень і у спосіб, передбачений законами України, а також працівниками правоохоронного органу, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», 21.10.2015 року, о 17 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні кімнати для проведення обшуку Хмельницького слідчого ізолятора, перевищуючи свої службові повноваження, що супроводжувались застосуванням насильства та спеціальних засобів, умисно спричинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_13 , від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18 год. 40 хв., за наступних обставин.

Статтями 3, 27 Конституції України, встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 № 3352-XII, адміністрація місця попереднього ув`язнення має право застосовувати до осіб, взятих під варту, заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом.

У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на адміністрацію місця попереднього ув`язнення обов`язків, і мають зводитися до завдання якнайменшої шкоди здоров`ю правопорушників.

Працівники місця попереднього ув`язнення мають право застосовувати заходи фізичного впливу і спеціальні засоби, в тому числі прийоми рукопашного бою, наручники, гумові палиці, гамівні сорочки, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, водомети, бронемашини та інші технічні засоби, а також використовувати службових собак для припинення фізичного опору, насильницьких дій, безчинства, подолання протидії законним вимогам адміністрації, якщо інші способи не забезпечили виконання покладених на неї обов`язків.

Згідно розділу V п.2.6 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013, забороняється нанесення ударів гумовою палицею по голові, шиї, ключичній ділянці, животу та статевих органах, а кийком типу «тонфа» - по голові, шиї, сонячному сплетінні, ключичній ділянці, низу живота, статевих органах, нирках, куприку.

На виконання вказівки начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області від 20.10.2015 № 24/6110 та наказу начальника Замкової виправної колонії (№58) від 20.10.2015 № Б-51 до Хмельницького слідчого ізолятора (м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39) відряджено 10 працівників Замкової виправної колонії (№ 58), а саме начальника відділу нагляду і безпеки ОСОБА_10 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 49 о/с від 04.12.2013 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), заступника чергового помічника начальника ОСОБА_11 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 22 від 01.04.2015 начальника Замкової виправної колонії № 58), старшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_14 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 49 о/с від 04.12.2013 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), начальника оперативного відділу ОСОБА_15 призначеного на посаду відповідно до наказу № 17 о/с від 09.04.2014 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), заступника чергового сектору довічного ув`язнення ОСОБА_16 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_17 , заступника чергового помічника начальника сектору довічного ув`язнення ОСОБА_18 (призначених на посади відповідно до наказу № 26 від 01.08.2012 начальника Замкової виправної колонії № 58), чергового помічника начальника ОСОБА_19 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 41 о/с від 01.08.2012 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), старшого інспектора групи контролю за виконанням судових рішень ОСОБА_20 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 50 о/с від 07.10.2015 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), старшого інспектора з питань підготовки до звільнення відділу СВПР ОСОБА_21 (призначеного на посаду відповідно до наказу № 32 о/с від 24.07.2014 начальника управління ДПтС України в Хмельницькій області), яких було екіпіровано спецзасобами гумовими кийками ПР-73 та газовими балончиками сльозоточивої та дратівливої дії «Кобра 1», які 21.10.2015 о 16 год. 40 хв. прибули до господарських будівель Хмельницького слідчого ізолятора, за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39.

В подальшому, 21.10.2015 о 16 год. 55 хв., на автомобілі марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_22 , через контрольно-пропускний пункт по пропуску автотранспорту Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та начальник сектору оперативно розшукової роботи управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області ОСОБА_23 прибули на охороняєму територію Хмельницького слідчого ізолятора, а саме територію виробничих майстерень поряд із приміщеннями столярного цеху.

На вказаному місці, ОСОБА_23 повідомив працівникам Замкової виправної колонії № 58 мету прибуття до Хмельницького слідчого ізолятора а саме, посилення постів, проведення обшуків, здійснення особистого обшуку та конвоювання засудженого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виконуючи вказівку начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області від 20.10.2015 № 24/6110, наказ начальника Замкової виправної колонії № 58 від 20.10.2015 № Б- 51, проведеного ОСОБА_23 інструктажу, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували на першому поверсі корпусу № 1 Хмельницького слідчого ізолятора та мали провести особистий обшук засудженого ОСОБА_13 в кімнаті проведення огляду та доставити для етапування до службового автомобіля «УАЗ», який перебував на території виробничих майстерень поряд із приміщенням столярного цеху.

Інші працівники Замкової виправної колонії № 58 були розташовані на території Хмельницького слідчого ізолятора, відповідно до проведеного ОСОБА_23 інструктажу.

Близько 17 год., з метою виведення та конвоювання, начальник Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_24 надав усну вказівку виконуючому обов`язки чергового помічника начальника Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_25 отримати на КПП № 2 особові справи та попутні списки на засуджених, які мали етапуватись до місць відбування покарань, в тому числі особову справу засудженого ОСОБА_13 , для відправлення до Сокальської виправної колонії № 47, а також щодо виведення останнього засудженого з камери на перший поверх корпусу № 1 для подальшого його огляду та етапування.

Отримавши усну вказівку, ОСОБА_25 зателефонував старшому по корпусу № 1 Хмельницького слідчого ізолятора ОСОБА_26 та повідомив про необхідність виведення ОСОБА_13 з камери № 45, розташованої на третьому поверсі корпусу № 1 на перший поверх корпусу № 1, в зв`язку з його етапуванням з Хмельницького слідчого ізолятора в Сокальську виправну колонію № 47.

На виконання вказівки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 супроводив ОСОБА_13 на перший поверх корпусу № 1 до входу у кімнату обшуку, де перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого пішов до свого службового кабінету, розташованого на другому поверсі корпусу № 1.

Близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у коридорі першого поверху приміщення корпусу № 1 Хмельницького слідчого ізолятору, роз`яснили засудженому ОСОБА_13 , що на виконання вироку Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 07.11.2012 року, яким останнього визнано винним за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 296, 71 КК України та засуджено до 8 років позбавлення волі, який набрав законної сили 15.10.2015, буде здійснено його етапування в Сокальську виправну колонію № 47, в зв`язку з чим, відповідно до розділу ІІІ п. 5 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013, запропонували йому для проведення повного обшуку пройти в розташовану на першому поверсі корпусу № 1 кімнату для проведення обшуку.

Засуджений ОСОБА_13 , не бажаючи виконувати законні вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи біля вхідних дверей кімнати обшуку на першому поверсі корпусу № 1, з метою перешкоджання проведення особистого обшуку та етапування, вчинив активні дії та опір, а саме різко наніс удар дверима в область правого плеча ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правої плечової кістки, після чого, вирвав з рук ОСОБА_11 спеціальний засіб гумовий кийок, за допомогою якого наніс останньому удар по правій руці, спричинивши закритий перелом метаепіфізу п`ятої п`ясної кістки. Внаслідок вищезазначених дій ОСОБА_13 у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виникли особисті неприязні відносини до нього, та як, наслідок умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень. А, тому здійснюючи подальші дії спрямовані на проведення особистого обшуку ОСОБА_13 , перевищили свої службові повноваження при застосуванні заходів фізичного примусу, направлені на подолання опору останнього.

Зокрема, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи разом, намагаючись повалити ОСОБА_13 на підлогу та закрутити руки за спину для одягнення металевих наручників, долаючи опір останнього та після його припинення, за допомогою наявних у них спецзасобів гумових кийків, в порушення вимог розділу V п. 2.6 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, достовірно знаючи про заборону нанесення ударів спецзасобом гумовим кийком в область голови особи, перевищуючи свої службові повноваження, супроводжуючи це застосуванням насильства та спеціальних засобів, тобто дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, умисно у невстановленій слідством черговості, сукупно нанесли кулаками, ногами та наявними при них гумовими кийками численні удари в різні частини тіла ОСОБА_13 , у тому числі, не менше 19 ударів в область голови.

Внаслідок цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , спричинили потерпілому ОСОБА_13 множинні крововиливи в стовбурових відділах головного мозку, крововилив під твердою мозковою оболонкою зліва, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, крововиливи під м`якими мозковими оболонками, крововилив в ділянці верхньої та нижньої повік лівого ока, крововилив під кон`юнктивою лівого ока, крововилив під кон`юнктивою нижньої повіки лівого ока, крововилив та садно в ділянці верхньої повіки правого ока, крововилив в ділянці спинки носа, крововиливи в правій та лівій щічних ділянках, два крововиливи в ділянці облямівки нижньої губи справа та зліва, крововилив та рана на внутрішній поверхні верхньої губи в центральній частині, крововилив в підборідній ділянці справа, крововилив та рана в лобній ділянці зліва, крововилив та садно в центральній частині лобної ділянки та зліва, крововилив в лівій скроневій ділянці, крововилив в ділянці верхньої половини лівої вушної раковини, в лівих скроневій ділянці безпосередньо над лівою вушною раковиною та завушній ділянці, крововилив в м`яких тканинах правої скроневої ділянки, крововилив в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва, крововилив в м`яких тканинах центральної частини потиличної ділянки, численні садна в ділянках верхньої та нижньої губ справа, кінчика та крил носа, в правій та лівій щічній ділянках, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причино наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Крім цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вказаними умисними діями спричинили крововилив у м`язах нижньої третини шиї справа, крововилив лівої передньо бокової стінки навколосерцевої сорочки, крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітини на рівні V ребра по лівій передній пахвовій лінії, крововилив в жировій клітковині правої нирки, крововилив в правій поперековій ділянці, крововилив в крижовій ділянці, крововилив в правій надлопатковій ділянці, садно на лівій боковій поверхні тазу в проекції крила лівої клубової кістки, крововилив на передній поверхні лівого плечового суглоба, циркулярні крововиливи в ділянках правого та лівого променево зап`ясткових суглобів, крововилив на задньо зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, крововилив на задній поверхні лівого стегна у нижній третині, крововилив на задній поверхні лівої гомілки в середній третині, крововилив на передньо зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, крововилив в ділянці нижніх квадрантів правої сідниці, крововилив на задньо зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, крововиливи на передніх поверхнях колінних суглобів, крововилив та садно на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, переривчасте садно на передній поверхні лівої гомілки у середній та нижній третинах, численні садна на передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, крововиливи та садна на тильних поверхнях стоп в проекції 1-х плеснових кісток, садно на тильній поверхні 1-го пальця лівої стопи, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та у причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Подолавши таким чином опір ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поклали останнього на підлогу лицем до низу та здійснили загин рук за спину, а невстановлена досудовим розслідуванням особа одягла спеціальні засоби металеві наручники.

Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 супроводили ОСОБА_13 до службового автомобіля марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на виробничій території Хмельницького слідчого ізолятору, де інші працівники Замкової виправної колонії № 58 завели його в середину салону автомобіля.

Перебуваючи в автомобілі, у потерпілого ОСОБА_13 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень різко погіршилось самопочуття і він втратив свідомість, після чого, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_13 доставлено до медичної частини Хмельницького слідчого ізолятора, де йому надавалась невідкладна медична допомога.

Незважаючи на вжиті реанімаційні заходи працівниками швидкої медичної допомоги о 18 год. 40 хв. констатовано смерть ОСОБА_13 ..

Крім цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що 21.10.2015, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в кімнаті проведення обшуку Хмельницького слідчого ізолятора за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39, застосували до ОСОБА_13 заходи фізичного примусу, спрямовані на подолання опору їх законним діям, реалізовуючи раптово виниклий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, який був викликаний протиправною поведінкою останнього, умисно у невстановленій слідством черговості, сукупно нанесли кулаками, ногами та наявними при них гумовими кийками численні удари в різні частини тіла ОСОБА_13 , у тому числі, не менше 19 ударів в область голови.

В результаті, спричинили ОСОБА_13 множинні крововиливи в стовбурових відділах головного мозку, крововилив під твердою мозковою оболонкою зліва, крововиливи в ділянці верхньої та нижньої повік лівого ока, крововилив під кон`юнктивою лівого ока, крововилив під кон`юнктивою нижньої повіки лівого ока, крововилив та садно в ділянці верхньої повіки правого ока, крововилив в ділянці спинки носа, крововиливи в правій та лівій щічних ділянках, два крововиливи в ділянці облямівки нижньої губи справа та зліва, крововилив та рана на внутрішній поверхні верхньої губи в центральній частині, крововилив в підборідній ділянці справа, крововилив та рана в лобній ділянці зліва, крововилив та садно в центральній частині лобної ділянки та зліва, крововилив в лівій скроневій ділянці, крововилив в ділянці верхньої половини лівої вушної раковини, в лівих скроневій ділянці безпосередньо над лівою вушною раковиною та завушній ділянці, крововилив в м`яких тканинах правої скроневої ділянки, крововилив в м`яких тканинах потиличної ділянки справа, крововилив в м`яких тканинах потиличної ділянки зліва, крововилив в м`яких тканинах центральної частини потиличної ділянки, численні садна в ділянках верхньої та нижньої губ справа, кінчика та крил носа, в правій та лівій щічній ділянках, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Крім цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що вказаними умисними діями спричинили крововилив у м`язах нижньої третини шиї справа, крововилив лівої передньо бокової стінки навколосерцевої сорочки, крововилив на лівій боковій поверхні грудної клітини на рівні V ребра по лівій передній пахвовій лінії, крововилив в жировій клітковині правої нирки, крововилив в правій поперековій ділянці, крововилив в крижовій ділянці, крововилив в правій надлопатковій ділянці, садно на лівій боковій поверхні тазу в проекції крила лівої клубової кістки, крововилив на передній поверхні лівого плечового суглоба, циркулярні крововиливи в ділянках правого та лівого променево зап`ясткових суглобів, крововилив на задньо зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, крововилив на задній поверхні лівого стегна у нижній третині, крововилив на задній поверхні лівої гомілки в середній третині, крововилив на передньо зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, крововилив в ділянці нижніх квадрантів правої сідниці, крововилив на задньо зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, крововиливи на передніх поверхнях колінних суглобів, крововилив та садно на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, переривчасте садно на передній поверхні лівої гомілки у середній та нижній третинах, численні садна на передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах, крововиливи та садна на тильних поверхнях стоп в проекції 1-х плеснових кісток, садно на тильній поверхні 1-го пальця лівої стопи, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та у причино наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Подолавши таким чином опір ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поклали останнього на підлогу лицем до низу та здійснили загин рук за спину, а невстановлена досудовим розслідуванням особа одягла спеціальні засоби металеві наручники.

Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 супроводили ОСОБА_13 до службового автомобіля марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на виробничій території Хмельницького слідчого ізолятору, де інші працівники Замкової виправної колонії № 58 завели його в середину салону автомобіля.

Перебуваючи в автомобілі, у потерпілого ОСОБА_13 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень різко погіршилось самопочуття і він втратив свідомість, після чого, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_13 доставлено до медичної частини Хмельницького слідчого ізолятора, де йому надавалась невідкладна медична допомога.

Незважаючи на вжиті реанімаційні заходи працівниками швидкої медичної допомоги, о 18 год. 40 хв. констатовано смерть ОСОБА_13 , яка настала внаслідок внутрішньочерепної травми забою стовбурових відділів головного мозку, крововиливу під твердою мозковою оболонкою над лівою півкулею головного мозку та крововиливів під м`якими мозковими оболонками лобних та потиличних часток головного мозку.

Зазначені вище дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 органами досудового розслідування кваліфікувалися за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України.

У апеляційній скарзі прокурор прохає вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнати винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 365 КК України та призначити покарання: ОСОБА_10 - за ч. 2 ст. 365 КК України призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки; - за ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання у виді - 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим остаточно призначити міру покарання у виді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки. ОСОБА_11 - за ч. 2 ст. 365 КК України призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки; - за ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання у виді - 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим остаточно призначити міру покарання у виді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 просить вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження за ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 365 КК України відносно них прохали закрити.

Заслухавши обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали клопотання, прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Потерпіла ОСОБА_7 належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, не з`явилась в судове засідання, не повідомила про поважність причини своєї неявки. За таких підстав колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Згідно зі ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі п. 1 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас положеннями кримінального процесуального закону не передбачено імперативних норм, які зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування ст. 49 КК України встановлювати фактичні обставини справи та перевіряти їх доказами, встановлювати факт того, що певне правопорушення (діяння) мало місце, що воно має склад певного кримінального правопорушення, що його вчинила певна особа, оскільки згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України розгляд такого клопотання для суду є невідкладним

Невідкладність вирішення клопотання пов`язана із тим, що суд, встановивши (1) наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, (2) клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та (3) згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, ухвалює рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриває провадження у справі.

За таких обставин, вчинення будь-яких подальших процесуальних дій чи прийняття рішень у кримінальному провадженні процесуальний закон не передбачає.

Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 12 вересня 2022 року (справа №203/241/17) виснувала, що звільнення від кримінальної відповідальності за імперативними приписами ст. 49 КК України є безумовним, оскільки підставою для цього є закінчення передбачених законом про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності певних визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені відповідно до норм ст. 62 Конституції України.

Ця позиція узгоджується з висновками, викладеними, зокрема, в постановах ВС від 20 листопада 2024 року (справа № 754/15954/20), 30 січня 2025 року (справа №757/72925/17-к), 12 лютого 2025 року (справа №758/6166/22), 09 квітня 2025 року (справа № 761/41888/17) та 22 травня 2025 року (справа № 709/2049/17).

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

У розумінні приписів ст. 62 Конституції України метою принципу презумпції невинуватості є захист особи, стосовно якої здійснюється/здійснювалося кримінальне провадження, від будь-яких виявлених у зв`язку із цим форм осуду, унаслідок чого піддано сумніву непричетність такої особи до вчинення кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тому до ухвалення вироку в справі, суд не може робити висновки про винуватість особи, тим більше тоді, коли строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності спливли значно раніше, ніж суд робить такий висновок.

Отже, в ухвалі про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України суд не може викладати будь-які обставини як встановлені судом, де йдеться про підтвердження доказами припущення сторони обвинувачення в обвинувальному акті про ту версію подій, яку вона вважає такою, що відбувалася в об`єктивній дійсності.

Під час апеляційного перегляду виправдувального вироку від обвинувачених надійшло письмове клопотання про їх звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності, у якому вони погодилась на таке звільнення, не визнаючи своєї вини. При цьому сторона захисту не наполягала на залишенні вироку без змін, а просила його скасувати та закрити кримінальне провадження з наведених підстав.

Колегією суддів під час розгляду клопотання встановлено, що інкриміновані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінальні правопорушення згідно обвинувального акту мали місце 21.10.2015 року.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 365 КК України, є тяжкими злочинами, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за які закінчився.

Тож, колегія суддів встановила, що на момент судового розгляду минув передбачений пунктом 4 ч.1 ст.49 КК України строк притягнення обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності. При цьому обвинувачені не заперечували проти закриття кримінального провадження щодо них, не ухилялися від слідства, не вчиняли нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з огляду на позицію обвинувачених та їх захисників суд апеляційної інстанції не зобов`язаний розглядати апеляційну скаргу прокурора та представника потерпілої по суті та, встановивши підстави, передбачені ст. 49 КК України, з урахуванням положень ч.ч. 7, 8 ст. 284 КПК України, ухвалює рішення про закриття кримінального провадження.

Оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 365 КК України на підставі ст. 49 КК, то витрати за проведені експертизи в сумі 31326,15 грн. - покладаються на рахунок держави.

Щодо вирішення цивільного позову, заявленого у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року №3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року (справа № 531/2332/14-к) зазначив, що відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування моральної та матеріальної шкоди слід залишити без розгляду та роз`яснити цивільному позивачу ОСОБА_7 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Така позиція узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові ВС від 27.01.2025 року у справі № 537/984/20 (провадження № 51-1747км22).

Вирішуючи питання про стягнення з обвинувачених витрат на правову допомогу, яку понесла потерпіла ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17), КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат у кримінальному провадженні підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат, покладаються на сторону, що їх подає.

З матеріалів справи убачається, що 11.07.2016 року між потерпілою ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_27 укладено договір про надання юридичних послуг.

Відповідно до квитанції від 25 жовтня 2015 року на підставі угоди про надання юридичних послуг потерпіла ОСОБА_7 сплатила адвокату ОСОБА_27 6000 грн. (т.1, а.с. 83).

Колегія суддів, враховуючи наявність квитанції, вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмету спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 6000 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в цільовому порядку на користь потерпілої.

Відповідно до ст..100 КПК України, речові докази:

- одяг та взуття ОСОБА_10 , який упаковано до спеціального сейф-пакету №2014821 експертної служби МВС України та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури необхідно повернути ОСОБА_10 ;

- одяг та взуття ОСОБА_11 , які упаковано до спеціального сейф-пакету №2014969 експертної служби МВС України та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури необхідно повернути ОСОБА_11 ;

- два гумових кийка та дві пари металевих наручників, які були поміщенні до спеціального сейф-пакету №2014805 експертної служби МВС України та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури необхідно повернути представнику ДУ «Замкова виправна колонія № 58»;

- формений одяг (китель та штани), взуття-берці чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_16 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_18 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь чорного кольору, які були на ОСОБА_21 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_14 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик; формений одяг (китель та штани), взуття-чоботи чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_15 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-берці чорного кольору, шкіряний ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_19 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик «Кобра-1Н»;формений одяг (китель та штани), взуття-берці чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_20 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь чорного кольору, які були на ОСОБА_17 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик та які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури необхідно повернути представнику ДУ «Замкова виправна колонія № 58».

- відеореєстратори марки «Partizan ADH-16 А» чорного кольору з інв. номерами «1040023», «1040024» - необхідно повернути представнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор»;

- жорсткий диск «Seagate Barracuda 1000 Gb» інвентарний номер №10400124, жорсткий диск «Seagate Barracuda 1 ТВ» інвентарний номер №1040021 необхідно повернути представнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 417, 418, 419, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів, -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413, 418-420 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2022 року про виправдання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за недоведеністю, що вони вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.

Клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

На підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 365 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди з Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області в сумі 1000000 грн., моральної шкоди з ОСОБА_10 в розмірі 500000 грн. та ОСОБА_11 в розмірі 500000 грн., відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 28400 грн. - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати по справі в сумі 31326,15 грн. за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в дольовому порядку на користь потерпілої ОСОБА_7 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

Речові докази:

- одяг та взуття ОСОБА_10 , який упаковано до спеціального сейф-пакету №2014821 експертної служби МВС України та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури повернути ОСОБА_10 ;

- одяг та взуття ОСОБА_11 , які упаковано до спеціального сейф-пакету №2014969 експертної служби МВС України та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури повернути ОСОБА_11 ;

- два гумових кийка та дві пари металевих наручників, які були поміщенні до спеціального сейф-пакету №2014805 експертної служби МВС України та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури повернути представнику ДУ «Замкова виправна колонія № 58»;

- формений одяг (китель та штани), взуття-берці чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_16 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_18 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь чорного кольору, які були на ОСОБА_21 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_14 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик; формений одяг (китель та штани), взуття-чоботи чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_15 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-берці чорного кольору, шкіряний ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_19 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик «Кобра-1Н»;формений одяг (китель та штани), взуття-берці чорного кольору, ремінь коричневого кольору, які були на ОСОБА_20 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик;формений одяг (китель та штани), взуття-туфлі чорного кольору, ремінь чорного кольору, які були на ОСОБА_17 в приміщенні Хмельницького СІЗО в період часу з 17 год. 21.10.2015 по 23.10.2015, а також наявний при ньому станом на 23.10.2015 спецзасіб ПР73 та газовий балончик та які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницької обласної прокуратури повернути представнику ДУ «Замкова виправна колонія № 58»;

- відеореєстратори марки «Partizan ADH-16 А» чорного кольору з інв. номерами «1040023», «1040024» - повернути представнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор»;

- жорсткий диск «Seagate Barracuda 1000 Gb» інвентарний номер №10400124, жорсткий диск «Seagate Barracuda 1 ТВ» інвентарний номер №1040021 повернути представнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: