Справа № 671/273/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд в складі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську клопотання слідчого СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про застосування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000064 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мацьківці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив:

16 лютого 2026 року слідчий СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженним прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обгрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14.02.2026 року близько 21 години 00 хвилин, між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_7 за місцем їхнього спільного проживання в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , через малозначний привід на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Тоді ж, 14.02.2026 близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні спальної кімнати житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_7 , знаходячись у положенні стоячи обличчям до ОСОБА_7 взявши в руки мисливську рушницю марки ІЖ-27, 12 калібру, № НОМЕР_1 , яка на законних підставах належить ОСОБА_5 та зареєстрована на його ім`я у встановленому законом порядку здійснив один прицільний постріл із вищевказаної мисливської рушниці, в напрямку ОСОБА_7 , яка знаходилась на кухні.

У результаті вищевказаних протиправних дій, пов`язаних з фізичним домашнім насильством, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального наскрізного поранення лівої молочної залози, масивної вогнепальної рваної рани правої молочної залози, вогнепальної рваної рани в ділянці ліктьового суглоба з пошкодженням сухожиль та м`язів, з масивним дефектом м`яких тканин.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Слідчий зазначає, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

15 лютого 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження доказами, зокрема рапортом ЄО № 1038 від 14.02.2026 року, протоколом огляду місця події від 14.02.2026, протоколом огляду місця події від 15.02.2026 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.02.2026 року , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.02.2026 року.

Слідчий вказує, що, у разі необрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, існують наступні ризики:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та відповідальність, яка йому загрожує в разі визнання його винуватим, а саме позбавлення волі від 7 до 15 років, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може свідчити про ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- незаконно впливати на свідків та потерпілу, враховуючи, що ОСОБА_5 особисто знайомий із свідками та потерпілою, проживає із ними в одному населеному пункті та має родинні зв`язки з останніми, що свідчить про ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий просить врахувати наявність обставин, зазначених у ст. 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, відсутність у нього постійного місця роботи.

Вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання. Прокурор просить врахувати те, що підозрюваний досконало знає правила користування і поводження зі зброєю, оскільки понад 20 років має право на володіння мисливської рушниці, а після здійснення пострілу в дружину він не надав їй медичної допомоги, не викликав лікарів Швидкої медичної допомоги.

Підозрюваний за захисник заперечують проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять суд обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, або ж визначити заставу.

Захисник просить врахувати позитивну характеристику підозрюваного, його поганий стан здоров`я, те, що він отримав тілесні ушкодження в області щелепи та потребує лікування, а ризики, зазначені в клопотанні не підтверджені доказами. Вказує, що підозрюваний не мав наміру вбивати дружину, вистріл відбувся з незрозумілих причин, тобто він не вчиняв інкримінованого йому злочину - закінченого замаху на умисне вбивство, а в даному випадку могло бути необережне поводження зі зброєю.

Підозрюваний просить врахувати те, що він не пам`ятає усіх обставин вечора, коли сталася дана подія та знає, що не хотів стріляти та не хотів вбивати дружину. Пояснив, що він отримав вогнепальне поранення щелепи випадково, а саме рушниця вистрілила в нього, коли впав на землю.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Крім цього, при обранні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини при визначенні поняття «обґрунтованої підозри», відповідно до якої в ході досудового розслідування при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волідо 15 років, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності інкримінованого діяння. Він працездатний, однак офіційно не працевлаштований. На даний час підозрюваний не давав органу досудового розслідування показання щодо обставин інкримінованого йому правопорушення, а під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу заперечує вчинення правопорушення. А тому, вважаю, що є достатні підстави вважати, що існує ризик, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також на потерпілу, яка не була допитана у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя враховує, зокрема, і те, що ОСОБА_5 , будучи підозрюваним, усвідомлює, що за вчинення вищевказаного злочину йому може загрожувати реальне покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засідання потерпіла ОСОБА_7 за клопотанням сторони захисту дала показання, зокрема, повідомила, що в той час, коли вона вдома сиділа за столом в кухні, її чоловік ОСОБА_5 зайшов в приміщення кухні та вистрілив з рушниці. Вона почула хлопок, шум і побачила кров на руці, після цього, чоловік вибіг на вулицю. Вважає, що її чоловік в неї не цілився, а таож вважає, що він вистрілив в себе випадково, по необережності. Вказала, що вона не може підтвердити наявності у нього стану алкогольного сп`яніння, а якщо і був такий, то лише трохи. Просить не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши поганий стан здоров`я чоловіка.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , пасинок та падчерка підозрюваного, в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу для свого вітчима, посилаючись на наявність в нього хвороби цукрового діабету, та те, що здійснений ним вистріл в їхню матір не міг бути умисним і свідомим, оскільки у них були хороші стосунки, а вітчим був досвідченим мисливцем, який на льоту вцілював в монету п`ять копійок.

На стадії судового контролю слідчий суддя оцінює докази на предмет їх вагомості, що підтверджується і вимогами ст. 178 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд, крім інших обставин, зобов`язаний оцінити саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Обставини, які встановлені в суді, зокрема, наявність у підозрюваного ендокринологічних хвороб, те, що він має постійне місце проживання, позитивна характеристика з місця проживання, показання в суді його пасинка ОСОБА_13 та падчерки ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_7 щодо можливого неумисного випадкового здійснення пострілу, відсутність у підозрюваного судимості, в даному випадку не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, і не дають підстав вважати, що обрання відносно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, належним чином забезпечить його процесуальну поведінку, усуне ризики встановлені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинено із застосуванням насильства.

На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту чи застави, на даному початковому етапі досудового розслідування не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181-183, 194, 196, 205, 206 КПК України,

ухвалив :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали 18 лютого 2026 року о 11 год. 15 хв.

Слідчий суддя: