Справа №523/1318/26
Провадження №1-кс/523/1405/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією) у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення даних до ЄРДР за заявою від 07.01.2026 року,

ВСТАНОВИВ:

До провадження Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією) у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення даних до ЄРДР за заявою від 07.01.2026 року.

Керівник слідчого відділення, будучи сповіщеними про час і місце судового засідання засобом електронного зв`язку, до суду не прибули, надали відповідь що заяву ОСОБА_3 було скеровано за належністю до ГУНП в Одеській області. Просили проводити розгляд без їх участі.

Відповідно до ст. 306 ч. 3 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

12 січня 2026 року заявник письмово звернувся до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, із вищезазначеною заявою від 07.01.2026 року про кримінальне правопорушення

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вивчивши скаргу з доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За ч.1 ст.9 вказаного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч.2 ст.307 означеного Кодексу, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Статтею 115 КПК України визначено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 214 КПК України регламентовано, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у разі встановлення факту звернення із заявою та констатації факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст.214 КПК 24-годинного строку, слідчі судді мають постановляти ухвали про задоволення скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора (п.1.1. Розділу І «Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених Рішенням №9 зборів суддів ВССУ від 23.12.2016 року).

На відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч.4 ст.214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Оскільки доказів про те, що слідчим відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення було внесено, в судове засідання не представлено, то ці обставини обумовлюють висновок слідчого судді про допущену уповноваженою особою бездіяльність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого СВ (з дислокацією) у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення даних до ЄРДР за заявою від 07.01.2026 року - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за письмовою заявою ОСОБА_3 від 07 січня 2026 року про вчинення, кримінального правопорушення для проведення повної та всебічної перевірки викладених фактів у заяві.

На підставі ч. 4 ст. 535 КПК України зобов`язати керівника зазначеного органу досудового розслідування повідомити Пересипський районний суд м. Одеси про виконання даної ухвали слідчого судді.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1