Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2445/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/21/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження №289/2445/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року, якою застосовано до підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровакан, Вірменія, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, яка на утриманні дітей не має, зареєтрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, до 23.02.2026 включно. Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий суддя не врахував належним чином пояснення підозрюваної про те, що тілесні ушкодження потерпілому були завдані нею під час необхідної оборони, оскільки потерпілий відносно неї вчиняв домашнє насильство. Вказує, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, є необґрунтованою, а ризики, наведені слідчим в клопотанні, не доведені. Посилається на те, що слідчим суддею належним чином не враховано, що підозрювана має постійне місце проживання та співпрацювала зі слідством, надавала пояснення. Вважає недоведеним те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що СВ ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000246 від 25 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 грудня 2025 року, близько 22:00 години ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання у будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , де під час спільного відпочинку, розпивала алкогольні напої разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 .

В цей же день, час та місці, під час спільного розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник раптовий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння взяла металеву трубу, та невстановлений слідством гострий предмет, зайшла до кімнати де перебував ОСОБА_10 , та після цього без розриву у часі нанесла один удар металевою трубою в область лівого плеча та два удари невстановленим гострим предметом в область живота ОСОБА_10 , в результаті чого, заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням кишківника, та не проникаюче поранення грудної клітки зліва, по середній акселярофій лінії по 7 підребер`ї, які по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент його спричинення.

25.12.2025 ОСОБА_7 було затримано у порядку ст.208 КПК України та 26.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З метою запобігання ризикам, передбаченим п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без внесення застави.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання вказаним ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваної ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №0000246 від 25 грудня 2025 року доказами, копії яких містяться в матеріалах провадження, а саме: протоколами огляду місця події від 25.12.2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 25.12.2025 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.12.2025 року; повідомленням про підозру від 26.12.2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та іншими доказами.

За таких обставин, доводи захисника про необґрунтованість підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

Водночас, слідчий суддя вважав доведеними ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваної: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Перебуваючи на волі ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцем події є місце її проживання та ще не всі речові докази вилучені.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, обґрунтований тим, що підозрювана проживала разом з потерпілим і вона, будучи обізнаною про свідків, котрі давали свідчення у кримінальному провадженні, може впливати на останніх з метою зміни показів, оскільки вказані особи ще не допитані судом.

Ризик вчинення нового кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я проти свого співмешканця, не працює та джерела доходу не має.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання встановленим ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде недостатнім, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останній в разі доведення її вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу заслуговують на увагу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, проте, приходить до висновку, що в судовому засіданні місцевого суду та при апеляційному розгляді не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що тілесні ушкодження потерпілому були завдані підозрюваною під час необхідної оборони, оскільки потерпілий відносно неї вчиняв домашнє насильство, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних доказів таких дій з боку потерпілого не надано ні слідчому судді, ні апеляційному суду.

Посилання захисника на те, що потерпілий ОСОБА_10 з підозрюваною примирилися про що захисником отримано заяву від потерпілого 30.12.2025, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки походження та обставини отримання захисником вказаної заяви колегії суддів невідомі, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_7 перебуває під вартою з 25.12.2025, а потерпілий перебуває у лікарні.

Водночас, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судима та запобіжний захід не є покаранням в розумінні вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що цілодобовий домашній арешт із забороною залишати місце проживання буде достатнім запобіжним заходом, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2025 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 23 лютого 2026 року.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4)утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками, визначеними слідчим в даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення

Строк дії ухвали до 23.02.2026.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :