Справа № 751/5829/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/225/26
Категорія - ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001524 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , розлучений, освіта середня-спеціальна, не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі

на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) два роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 16936,60 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що у березні 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу магазину «Седам», за адресою: м. Чернігів, вул. Красносільського, буд.61, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом знайденого на землі, без передбаченого законом дозволу придбав, обернувши у своє володіння предмет зовні схожий на набій, у подальшому переніс вказаний предмет до будинку за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 13.06.2025.

13.06.2025, у період часу з 07:00 год до 10:59 год, працівниками поліції під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в одній із кімнат будинку, виявлено та вилучено предмет зовні схожий на набій, котрий згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи № СУ-19/125-25/8432-ВТХ від 19.06.2025, є пострілом 23x152 мм із бронебійно-запалювально-трасуючим снарядом калібру 23 мм, який відноситься до категорії боєприпасів, виготовлений промисловим способом, який ОСОБА_9 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, в 2023 році, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в кімнаті вказаного вище будинку, під диваном віднайшов та без передбаченого законом дозволу придбав, обернувши у своє володіння предмет зовні схожий на обріз, виготовлений саморобним способом, полімерну ємність з речовиною схожою на порох, п`ять предметів зовні схожих на набої, чим фактично вчинив незаконне придбання вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та зберігав вказані предмети у будинку за місцем мешкання до 13.06.2025.

13.06.2025, не пізніше 07:00 год, ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні будинку за вищевказаною адресою, побоюючись бути викритим працівниками поліції, взяв раніше придбаний предмет зовні схожий на обріз, виготовлений саморобним способом, провів його розбирання та приховав основні частини вогнепальної зброї в різних частинах кімнат будинку.

У подальшому, 13.06.2025, у період часу з 07:00 год до 10:59 год, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у різних частинах кімнат будинку, працівниками поліції виявлено та вилучено: основні частини обрізу, виготовленого саморобним способом, який згідно з висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/125-25/8345-БЛ від 16.06.2025, у зібраному стані є вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим саморобним способом з двохствольної, гладкоствольної мисливської рушниці 12 калібру моделі ТОЗ-66 № НОМЕР_1 , 1971 року випуску, шляхом укорочування стволів до залишкової довжини 404 мм й відпилювання прикладу шийки ложі, обріз придатний до проведення пострілів; п`ять предметів зовні схожих на набої, які згідно з висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/125-25/8547-БЛ від 23.06.2025, є боєприпасами, з яких три патрони довжиною 25 мм є спортивно-мисливськими гвинтівочними патронами кільцевого запалення калібру 22LR (5,6 мм), два патрони довжиною 58 мм та 58,2 мм, один мисливський патрон 12 калібру, виробництва іспанської фірми «RIO» та один мисливський патрон 12 калібру виробництва української фірми «ТАХО», полімерну ємність з речовиною схожою на порох, яка згідно з висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/125-25/8543 від 24.06.2025, є вибуховою речовиною метальної дії - димним порохом, масою 10,1 г, яка здатна до вибухового перетворення, які ОСОБА_9 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_9 та кваліфікацію його дій, просив змінити вирок місцевого суду та призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що місцевий суд призначив ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.263 КК України без урахування положень ч.1 ст.69-1 КК України. Так, при призначенні покарання ОСОБА_9 судом було встановлено наявність обставин, що пом`якшують його покарання, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.66 КК України, та відсутність обставин, що обтяжують покарання. А тому, беручи до уваги санкцію ч.1 ст.263 КК України, максимально можливе покарання ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 КК України мало б бути призначене у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 не з`явився, про час і місце судового розгляду був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Згідно з положеннями ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За змістом ч.1 ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_9 міру покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, поза увагою суду залишились положення ст.69-1 КК України, з урахуванням яких максимально можливе покарання ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 КК України не може перевищувати чотири роки вісім місяців позбавлення волі, оскільки санкцією ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду - зміні у частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_9 - змінити, у частині призначеного йому покарання.

ОСОБА_9 призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4