У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000697, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000697, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно, яке вилучено 20.11.2025 в ході проведення огляду місця події, а саме в службовому приміщенні працівників прикордонної служби КПП «Чоп (Дружба)», яке знаходиться за адресою: площа Героїв Майдану, буд. 3, м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, а саме на: одну грошову купюру номіналом 100 Євро з серією та номером: «SB».

Клопотання мотивоване тим, що вищевказана грошова купюра зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та може бути засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Крім того, відносно вилучених грошових коштів існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони можуть мати значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, перебування їх на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики щодо їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення передачі, що унеможливить належне проведення необхідних слідчих дій та експертиз. У зв`язку з цим є необхідність у накладенні арешту на зазначені грошові кошти з метою збереження їх як речових доказів.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак, у клопотанні зазначив, що підтримує його в повному обсязі та у зв`язку з службовою необхідністю просить розгляднути клопотання у його відсутності.

Третя особа, відносно майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаної особи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000697, відомості про яке 20 листопада 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання також встановлено, що 20.11.2025 близько 10 год. 00 хв. в ППР «Чоп(Дружба)» на виїзд з України прибув громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час прикордонного контролю надав працівникам прикордонної служби неправомірну вигоду в сумі 100 Євро за безперешкодний перетин державного кордону України.

Факт вилучення грошових коштів, на які прокурор просить накласти арешт, підтверджується матеріалами справи.

Постановою слідчого від 20 листопада 2025 року, зазначені грошові кошти визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Арешт поданий з метою збереження речового доказу.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучені грошові кошти можуть мати значення речового доказу, позаяк могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи бути знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, вилучені грошові кошти можуть бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного надання неправомірної вигоди працівникам прикордонної служби.

Враховуючи потребу органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з вилученими грошовими коштами, а також можливість використання їх в якості речового доказу у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що на даний момент досудового розслідування зберігаються ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних грошових коштів, а відтак є необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення їх збереження.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 20 листопада 2025 року в ході проведення огляду місця події в службовому приміщенні працівників прикордонної служби КПП «Чоп (Дружба)», яке знаходиться за адресою: площа Героїв Майдану, буд. 3, м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, а саме на: одну грошову купюру номіналом 100 Євро з серією та номером: «SB».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1