Справа №490/2098/25
Провадження №1-кп/490/1385/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 листопада 2025 року м. Миколаїв

Центральний районного суду м. Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаїв клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001472 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, міста Орджонікідзе, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва перебуває кримінальне провадження № 0001472 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 систематично не являвся у судові засідання, ухвалою суду від 14.07.20225 року щодо останнього було застосовано привід у судове засідання.

В подальшому від ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт, в якому зазначено, що виконати ухвалу про привід ОСОБА_4 не представилось можливим через відсутність останнього за місцем проживання.

З огляду на це ухвалою суду від 07.10.2025 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до Центрального районного суду м. Миколаєва для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого розгляду кримінального провадження. А також ухвалою суду від 07.10.2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук.

12.11.2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 було доставлено до Центрального районного суду м.Миколаєва для розгляду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризику, передбаченого передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вік, стан здоров`я та сімейний стан ОСОБА_4 не перешкоджають утриманню останнього під вартою. Підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу відсутні, оскільки він не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити в задоволені клопотання, оскільки ризики на які вказує прокурор нічим не доведено.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Судом встановлено, що 13.11.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.11.2024 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

25.03.2025 року обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні скерований до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 систематично не являвся у судові засідання, ухвалою суду від 14.07.20225 року щодо останнього було застосовано привід у судове засідання.

В подальшому від ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт, в якому зазначено, що виконати ухвалу про привід ОСОБА_4 не представилось можливим через відсутність останнього за місцем проживання.

З огляду на це ухвалою суду від 07.10.2025 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до Центрального районного суду м. Миколаєва для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого розгляду кримінального провадження. А також ухвалою суду від 07.10.2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція ч.4 ст. 185 КК України, по якій обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, раніше не судимий, не працює, не одружений, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, що підтверджує ризик переховуватися від суду з метою уникнення покарання за скоєне.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не має, підстав для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не встановлено і застосування більш м`ягких запобіжних заходів на думку суду не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором в судовому засіданні не доведені, а отже вони до уваги не беруться.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальне становище, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченого покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого відповідні обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 176-178, 182-183, 194, 196-197, 315, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0001472 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 року, на 60 днів, до 10 січня 2026 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 60560 гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаної застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із м.Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматись від спілкування з свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1