Справа № 492/564/25
Провадження № 1-кп/515/1265/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області

у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника - адвоката ОСОБА_12 ,

психолога ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2025 року за реєстраційним № 0000107 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

12 лютого 2025 року, приблизно, у період часу з 13 до 15 години, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_11 перебував у домоволодінні АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_14 , з якою спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

За тимчасової відсутності ОСОБА_14 , ОСОБА_11 був разом з її малолітньою дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який через погане самопочуття плакав та не міг заспокоїтися.

Далі, ОСОБА_11 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також вимог ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що гарантує безпеку та захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, під час зазначеної події, діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , бажаючи зупинити плач малолітнього, з умислом, спрямованим на протиправне позбавлення його життя, будучи достовірно обізнаним, про те, що потерпілий є малолітньою дитиною, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння смерті ОСОБА_9 та бажаючи їх досягнення, кулаками обох рук умисно наніс малолітній дитині в життєво важливі частини його тіла численні (не менше двадцяти) ударів по голові та тулубу, завдавши йому тілесні ушкодження у виді:

- закритої травми таза: 13 синців на рівні тазу; травми кінцівок: 11 синців і 1 садна лівого плеча, 2 синців і 1 садна передпліччя, 1 синця кисті; 7 синців правого плеча, і 3 синця передпліччя; 2 смугастих саден лівого стегна, 1 синця лівої гомілки, 1 синця і 2 саден лівої стопи; 1 синця правого стегна, і 1 синця правої гомілки, які як по одинці, так і в сукупності, не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я, і за критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- травми голови і шиї: 19 дрібних синців, і 22 дрібних саден у ділянці голови і шиї; 7 дрібно-вогнищевих крововиливів у м`які тканини сухожильного шолому ділянці лобу, у центрі, зліва і з права; вогнищевого крововиливу у м`які тканини сухожильного шолому у тім`яній ділянці зліва та з права, а також у тім`яно-скроневій ділянці зліва, які в комплексі, при звичайному своєму перебігу у «живих осіб», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

- закритої травми грудної клітки і живота: по передній, і зовнішніх поверхнях грудної клітки і живота, а також у ділянці спини і попереку 88 синців, та 9 саден; поперечного перелому правої ключиці на рівні середньої третини; поперечного перелому 5,6,7 правих ребер по передньо-паховій лінії, з пошкодженням пристінкової плеври, і наявністю повітря у м`яких тканинах навколо переломів, а також у плевральній порожнині; поперечних переломів 5,6,7 правих ребер по лопатковій лінії; піднадкістяних переломів 5,7 лівих ребер по передньо-пахвовій лінії; поперечного перелому 8,9,10 лівих ребер по біля-хребцевій лінії; поперечного перелому 11 лівого ребра по задньо-пахвовій лінії; піднадкістяного перелому 12 лівого ребра по лопатковій лінії; рясних крововиливів темно-червоного кольору у м`які тканини грудної клітки, і під пристінкову плевру навкруги переломів ребер; крововиливу під плевру верхньої і нижньої долі правої легені по задній поверхні; з права у плевральній порожнині мається до 40мл рідкої крові, з ліва до 20мл рідкої крові; наявність у черевній порожнині 450мл рідкої крові; розсіяні дрібні крововиливи під серозні оболонки і брижу тонкої кишки; розриву капсули і тканини печінки по передній поверхні між правою і лівою долею, на що вказує наявність у товщі правої долі печінки, ближче до переднього краю порожнина, яка виповнена згортком крові; крововиливу у м`які тканини черева з права на рівні печінки з крововиливом у зв`язки печінки; горизонтального розриву капсули і тканини селезінки довжиною 6,5см з відшаруванням капсули; рясного крововиливу у м`які тканини навкруги селезінки, брижу сигмоподібної і верхню частину прямої кишки, м`які тканини навколо підшлункової залози; рясний крововилив у м`які тканини навколо правої нирки, а також навколо правої надниркової залози, брижу товстої і тонкої кишки з права, які в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя у момент заподіяння.

ОСОБА_11 продовжував свої небезпечні для життя потерпілого дії до тих пір, поки малолітній ОСОБА_9 не втратив свідомість та припинив рухатися.

Смерть малолітнього ОСОБА_9 настала безпосередньо о 17 годин 10 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 у реанімаційному відділенні КНП «Арцизька центральна опорна лікарня», до якої був доставлений каретою швидкої допомоги, від гострої крововтрати та перебуває у прямому причинному зв`язку з спричиненими йому ОСОБА_11 тілесними ушкодженнями у виді: закритої травми грудної і черевної порожнини, у вигляді синців по різних поверхнях грудної клітки і живота, численних переломів ребер по різних лініях зліва і з права, з пошкодженням пристінкової плеври, рясним крововиливом у м`які тканини грудної клітки на рівні переломів ребер; наявністю крові у лівій та правій плевральній порожнини; наявністю 450мл крові у черевній порожнині; розриву селезінки, розриву печінки; рясних крововиливів у м`які тканини черевної порожнини; малокров`я внутрішніх органів.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, відповідно до якого ОСОБА_11 обвинувачується в умисному вбивстві малолітньої дитини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

За наслідками судового розгляду прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_11 в пред`явленому обвинуваченні повністю доведена та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання прокурор просив врахувати, що ОСОБА_11 винуватість визнав частково, відшкодування понесених витрат на поховання не здійснював та не проявив ніякого бажання хоча б частково відшкодувати завдану шкоду, пробачення перед батьками загиблої дитини не просив, а тому просив призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у виді довічного позбавленням волі та задовольнити цивільний позов. Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не вбачав.

Представник потерпілого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 , підтримала позицію сторони обвинувачення щодо виду та міри покарання обвинуваченому.

Разом з цим, вказаний цивільний позивач (потерпілий) пред`явив до цивільного відповідача (обвинуваченого) цивільний позов, в якому просив стягнути із ОСОБА_11 на його користь:

- майнову шкоду в розмірі 73 225,00 грн;

- моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн;

- витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 , даний цивільний позов підтримала та просила задовольнити.

Правова позиція сторони захисту відображена у показаннях обвинуваченого ОСОБА_11 , виступах обвинуваченого, захисника під час дебатів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, цивільний позов не визнав.

Пояснив, що у той день він спав, вдома був сам, разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_9 . Його розбудив ОСОБА_16 , який сказав, що йому потрібно вийти, а тому просив приглянути за малолітнім ОСОБА_9 . Зайшовши до кімнати, де був малолітній ОСОБА_9 , він побачив, що останній плаче, тому він «увімкнув» йому мультфільм і повернувся до своєї кімнати спати, однак малолітній ОСОБА_9 продовжував плакати (кричати), тому, щоб заспокоїти останнього, він наніс йому кулаком удар в живіт. Зазначив, що наносив удари лише в живіт і лише кулаком, ударів було приблизно десять. Пояснив, що не мав наміру вбивати ОСОБА_9 , а лише хотів його заспокоїти. У подальшому він зателефонував до ОСОБА_14 (мати дитини) і вона сказала йому викликати швидку допомогу. У той час додому повернувся ОСОБА_16 , який і викликав швидку допомогу, яка по приїзду забрала ОСОБА_9 до лікарні. Надалі він дізнався, що ОСОБА_9 помер в лікарні.

У судових дебатах ОСОБА_11 зазначив, що вину визнає частково, попросив вибачення перед судом, пояснив, що не мав змоги попросити пробачення у потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 заявив клопотання про вихід за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті та зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, у якому просить вийти за межі висунутого обвинувачення ОСОБА_11 , зазначеного в обвинувальному акті, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з п.2 ч.2 ст.115 на ч.2 ст.121 КК України, так як це покращує становище ОСОБА_11 , посилаючись на відсутність умислу на вбивство.

У судових дебатах захисник зауважив, зокрема, що:

- відеозапис з протоколу огляду місця події є недопустимим доказом, оскільки мали місце випадки, коли фіксувалось одне, за кадром зовсім інше, так, фіксувався інтер`єр кімнати, а за кадром голос говорить про те, що: «оглядаються плями на штанцях»;

- при проведенні обшуку були грубі порушення КПК України, а саме, виявлені речі не були відразу запаковані й опечатані. Потім, вони неодноразово знаходились за кадром і з ними могло будь-що трапитись;

- обшук почався о 01 годині 30 хвилин, в цей момент ОСОБА_11 був затриманий працівниками поліції, хоча мала бути забезпечена його участь у проведенні цієї слідчої дії.

Незважаючи на часткове визнання вини, винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Допитаний під час судового розгляду, в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_9 показав, що про те, що відбулось, йому ніхто нічого не розповідав, він був на роботі на виїзді, йому зателефонували коли ОСОБА_9 був у лікарні. Коли він приїхав до лікарні, то вийшов лікар, який повідомив його про те, що дитина померла. Пояснив, що більшу частину коштів на похорони, пам`ятник витратив він.

Зазначив, що йому завдано майнову та моральну шкоду, поданий цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_20 , допитаний в присутності законного представника ОСОБА_9 та психолога ОСОБА_13 , у судовому засіданні показав, що проживав з родиною у АДРЕСА_1, де орендували житло. У той час він займався питанням отримання паспорту, мав їхати до с. Теплиця здійснити реєстрацію місця проживання. Вдома з його братом ОСОБА_9 залишився брат ОСОБА_16 та ОСОБА_11 . У подальшому йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_9 погано. По приїзду додому (у АДРЕСА_1) швидка допомога вже приїхала, їх мати у швидкій поїхала разом ОСОБА_9 до лікарні, аз ними залишилась бабуся та мамина сестра. У подальшому вони пішли додому взяти речі для мами та подзвонили дідусю, щоб той завіз речі до лікарні. ОСОБА_11 пішов додому, а вони завезли речі. Згодом прийшла мамина сестра та сказала, що ОСОБА_9 не стало. Потім приїхала мати, рідні, поліція, почали розпитувати що сталося, хто був з ОСОБА_9 в останній момент. Вінрозповів, що його брат вийшов до товариша, а з ОСОБА_9 залишався ОСОБА_11 , який з ним був наодинці приблизно пів години. Розповів, що знав про те, ОСОБА_9 боявся ОСОБА_11 , але чому, йому не відомо, брат нічого не казав. Його брат йому розповів, що коли повертався з ОСОБА_26 додому, двері були закриті, він постукав, ОСОБА_11 вийшов та відкрив двері, коли вони зайшли, ОСОБА_9 було погано. На питання що сталось, ОСОБА_11 сказав, що ОСОБА_9 стало погано. Також зазначив, що на спині у ОСОБА_9 були подряпини, які побачили за день до події. Від чого ці подряпини, він не знає. Їх мати знала, що ОСОБА_9 боїться ОСОБА_11 , вона питала з цього приводу ОСОБА_11 , але той відповів, що не знає.

Свідок ОСОБА_16 , допитаний в присутності законного представника ОСОБА_9 та психолога ОСОБА_13 , у судовому засіданні показав, що в той день мати просила, щоб він був з ОСОБА_9 вдома. Коли ОСОБА_9 проснувся, він «увімкнув» йому мультфільми. Потім його товаришу ОСОБА_26 «зламали» телефон і він мав намір йому допомогти, тому попросив ОСОБА_11 приглянути за ОСОБА_9 , на що той погодився, після чого він вийшов до ОСОБА_26 , а потім зателефонувала мама й попросила піти додому та порубати дрова, тому він з ОСОБА_26 пішли до баби по сокиру, а коли прийшли додому, то двері були закриті. ОСОБА_11 відкрив двері та сказав, що ОСОБА_9 погано, він забіг додому, побачив, що ОСОБА_9 лежить на ліжку, йому було погано, очі заведені вгору. Він відразу зателефонував мамі, потім прийшла бабуся, викликав карету швидкої допомоги. Пояснив, що ОСОБА_11 про те, що сталось, пояснював так, що коли зайшов до кімнати, ОСОБА_9 стало погано, ОСОБА_11 подзвонив мамі. У лікарні повідомили, що ОСОБА_9 побили, на ньому були синці.

Свідок ОСОБА_26 , який допитувався у присутності законного представника ОСОБА_29 та психолога ОСОБА_13 , у судовому засіданні показав, що в той день у нього на телефоні «зламали» «Телеграм», ОСОБА_16 прийшов допомогти. Потім вони пішли до ОСОБА_16 додому, двері їм відкрив ОСОБА_11 . Він бачив, що ОСОБА_9 лежить в кімнаті та перестає дихати, він почав кричати, що дитина не дихає, взяв його на руки, ОСОБА_9 був весь в синцях, потім вони викликали карету швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_31 почав проживати разом з нею з листопада 2024 року. У той день, приблизно о 9:30ранку вона та ОСОБА_20 поїхали на маршрутці, а вдома залишались ОСОБА_16 та ОСОБА_11 . Вона збирала документи по малозабезпеченості. Об 12:20 вони сіли на маршрутку на Теплицю, занесли документи до сільради, щоб ОСОБА_20 проставили у паспорт місце реєстрації, до 2 годин були у школі, потім пішли до сільської ради. Орієнтовно до 15:00 подзвонив ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_9 погано, «закочує» очі. Вона подзвонила мамі. Мама та старша сестра прибігли до дитини. Коли вони приїхали додому, карета швидкої допомоги вже була біля будинку. Вона сіла в автомобіль швидкої допомоги та поїхала з дитиною до лікарні. Похорони оплачували вона та потерпілий ОСОБА_35 в рівних частинах. ОСОБА_9 їй на ОСОБА_36 ніколи на жалівся.

Свідок ОСОБА_37 у судовому засіданні показала, що в цей день подзвонила дочка, каже, що ОСОБА_9 плаче, задихається. Вона пішла до їх будинку, з якого на зустріч вибіг внук й повідомив, що швидку допомогу вже викликав. Коли вона прийшла, побачила, що « ОСОБА_11 » сидить, тримає ОСОБА_9 , останній сидів без штанців та носків. ОСОБА_9 не міг вже поворухнути головою, вона почала його одягати, ноги були холодні, а нігті сині. Вона його одягнула й зателефонувала старшій дочці «ОСОБА_15» щоб прийшла допомогла. Потім приїхала швидка. Знає, що за похорони платив ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_39 у судовому засіданні показала, що їй подзвонила мама (о 14:47) та попросила, щоб вона прийшла до «ОСОБА_14», ОСОБА_9 погано, вона не знає, що з ним робити. Коли вони прийшла, ОСОБА_9 лежав на плечі у мами, голову він не піднімав. Почала його оглядати та побачила, що в ОСОБА_9 «синя» спина. Вона почала питати « ОСОБА_11 » що давала «ОСОБА_14» ОСОБА_9 від алергії, « ОСОБА_11 » не знав. Вона почала шукати ліки, потім мамі стало погано і вона пішла випити таблетку. Вона взяла ОСОБА_9 на руки, він почав хрипіти та втрачати свідомість. Вона побачила, що з правої сторони у дитини на голові почала з`являтися гематома. Інші діти про те, що відбулось, нічого не знали. Потім приїхала швидка. Коли швидка приїхала, ОСОБА_9 вже був холодний. Також зазначила, що на Старий новий рік ОСОБА_9 був в бабусі, коли йому казали йти додому, він не хотів, бо там був « ОСОБА_11 ». Похорон оплачував потерпілий ОСОБА_35 .

Свідок ОСОБА_43 у судовому засіданні показала, що в ОСОБА_44 під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_31 розповідав, як вбив дитину, що він його задушив, бо дитина почала плакати. ОСОБА_31 перебував з дитиною в будинку на одинці.

Свідок ОСОБА_45 у судовому засіданні показав, що був понятим під час проведення слідчого експерименту. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_31 показував, як вбивав дитину, детальних обставин не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_46 пояснив, що безпосередньою причиною смерті малолітнього ОСОБА_9 стала гостра крововтрата внаслідок розриву селезінки. Виникла внутрішньочеревна кровотеча, що стало причиною смерті. Розрив селезінки та крововтрата були наслідком нанесення удару. Пошкоджень на тілі дитини було біля тридцяти. Удари була завдано суглобами пальців. При розтині трупа дитини експерти брали з кожної пошкодженої частини тіла по шматочку органу, та відправили ці частинки до лабораторії для визначення часу - у всіх шматочках був один і той же час заподіяння шкоди. Пошкодження були спричинені одночасно, за 2-3 години до часу смерті. Виявлена у дитини попередня травма (перелом склепіння черепа) не мала причинного зв`язку зі смертю. На тілі дитини були пошкодження на передній частині тіла, з боків та з-заду.

Крім того, вина ОСОБА_11 підтверджується наступними доказами.

З інформативного рапорту старшого інспектора-чергового ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 12 лютого 2025 року вбачається надходження повідомлення зі служби 102 про госпіталізацію до Арцизьку ЦРЛ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з адреси: АДРЕСА_3 (а.с. 158 т.1).

З протоколу огляду місця події від 13 лютого 2025 року (з фототаблицею та відеозаписом до нього), проведеного у період часу з 01 години 53 хвилин до 04 години 10 хвилин за участю власника ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що під час огляду місця події виявлено біля внутрішніх дверей на підлозі дитячі «штанці» сірого кольору із вставками білого кольору, які на дотик вологі, також дитячі штани сірого кольору з малюнком, зі слів ОСОБА_14 належні її сину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2, які спаковані до картонної коробки; чоловічі спортивні штани з лампасами білого кольору, зі слів ОСОБА_14 належні її співмешканцю ОСОБА_11 , на яких виявлені плями біологічної речовини за допомогою засобу «Блюстар» та які спаковані до картонної коробки. У 30 см від лівого краю ліжка на ковдрі на коричневій та бордовій складовій малюнку на відстані 30 см від лівого краю малюнку та 72 см від верхнього краю малюнка виявлено при обробці розчином «Блюстар» плями біологічної речовини - крові, які вилучено. Біля ближнього правого кута ліжка-дивана наявні плями неправильної форми на паласі розміром 10х7 см, зріз паласу вилучено. На півковдрі постільної білизни 36 см від лівого краю та 82 см від ближнього краю виявлено пляму речовини, зріз якої вилучено. У веранді будинку в 2 м від вхідної двері на землі у пластиковій корзині для брудної білизни на рушнику бежового кольору з візерунками виявлені плями бурого кольору, який спаковано до паперового конверту. Також вилучена кофта дитяча блакитного кольору з малюнком та білим капюшоном з плямами речовини бурого кольору, яку спаковано до паперового конверту (а.с. 186-204 т. 1).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 лютого 2025 року з долученим до нього відеозаписом відтворення події, зафіксовано яким чином ОСОБА_11 (на місці за адресою: АДРЕСА_3 ) наносив удари ОСОБА_9 , який був одягнений у батник, штани та до поясу був вкритий ковдрою (а.с. 1-7 т.2).

З протоколу огляду трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 12 лютого 2025 року з фототаблицею до нього, проведеного у період часу з 21 години 15 хвилин до 22 години 05 хвилин у секційній залі Південного міжрайонного відділення № 3 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», вбачається, що при зовнішньому огляді та на тілі виявлені численні синці різних форм та розмірів, локалізовані по спині, задній боковій поверхні зліва, у верхній частині грудної клітини, по передній боковій поверхні та обличчі. У ході розтину виявлені: переломи 4, 5,6 ребер справа; переломи 5, 7, 8, 9, 10, 11,12 ребер зліва; крововилив по задній поверхні правої легені; крововилив кишківника в брижейку; розрив селезінки з крововиливом; розрив печінки по нижній поверхні зліва та інші ушкодження. В ході огляду відібрані: зрізи нігтьових пластин, окремо з правої та лівої рук, які поміщено до паперових згортків та упаковано до паперового пакету «Крафт» з нанесенням відповідного напису та підписами понятих і учасників. Проведено змив з заднього проходу на ватний тампон, який поміщено до паперового згортку та упаковано у паперовий пакет «Крафт» з нанесенням відповідного напису та підписами понятих і учасників. Проведено змив з статевого органу на ватний тампон, який поміщено до паперового згортку та упаковано в паперовий пакет «Крафт» з нанесенням відповідного напису та підписами понятих і учасників. Також відібрано кров на марлевий тампон, який поміщено у паперовий згорток та упаковано в паперовий пакет «Крафт», з нанесенням відповідного напису та підписами понятих і учасників. Відібрано рідку кров у медичний флакон та упаковано до паперового пакету «Крафт» з нанесенням відповідного напису та підписами понятих і учасників. Біля секційного столу на підлозі знаходиться дитячий батнік блакитного кольору з капюшоном з плямами речовини бурого кольору, який вилучено та поміщено до паперового пакету «Крафт». Біля батніку знаходиться футболка синього кольору, на поверхні якої виявлено плями речовини бурого кольору, а також пара дитячих шкарпеток у різнокольорову смужку, які вилучені та поміщені до паперового пакету «Крафт» з нанесенням відповідного напису та підписами понятих і учасників (а.с. 164-171 т. 1).

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_11 від 13 лютого 2025 року, вбачається, що у ході проведення обшуку в останнього виявлено та вилучено: зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим змістом з правої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим змістом з лівої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; змив на марлевий тампон з лівої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; змив на марлевий тампон з правої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; зразки букального епітелію з внутрішньої поверхні правої та лівої щоки ОСОБА_11 , відібраного за допомогою 2 ватних паличок, які загорнуті та спаковані до паперового конверту НПУ коричневого кольору; кофту з капюшоном на блискавці чорного кольору, яку поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; шкарпетки у кількості 2 штук синього кольору, які поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; мобільний телефон марки «Нокіа» модель «305», тип «RM-766» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора «Водафон» номер НОМЕР_3 , який поміщено до полімерного спец пакету НПУ № ІNP1005662 (а.с. 216-220 т. 1).

Висновком експерта судово-медичного-гістологічного дослідження № 373/13 від 17 березня 2025 року, за результатами проведення якого на підставі даних судово-медичного дослідження гістологічних препаратів шматочків тканин від трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено: вогнищевий крововилив в м`яких тканинах грудної клітки - з початковими реактивними змінами; вогнищевий крововилив в брижу та навколониркову клітковину - з початковими реактивними змінами; вогнищеві інтраальвеолярні крововиливи в легеневу паренхіму - з початковими реактивними змінами; травматичний розрив печінки та селезінки - з початковими реактивними змінами; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів; набряк головного мозку; дистрофія та фокуси хвилеподібної деформації в міокарді (а.с. 179-180 т. 1).

Висновком експертного судово-імунологічного дослідження рідкої крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 19 лютого 2025 року № 356 розтин 13, проведеного з метою визначення групової належності, згідно з яким кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 177 т. 1).

Висновком експертного судово-імунологічного дослідження рідкої крові ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 03 березня 2025 року № 389, проведеного з метою визначення групової належності, встановлено, щокров останнього відноситься до групи В (з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.с. 21-23 т. 2).

Висновком експерта № 76 від 07 березня 2025 року цитологічного дослідження піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_9 знайдена кров, виявлений гемоглобін людини, невелика кількість елементів калових мас та велика кількість епітеліальних клітин (які за цитоморфологічними ознаками відносяться до клітин багатошарового плоского зроговілого (переважно) та незроговілого епітелію) та встановлена приналежність знайдених у крові епітеліальних клітин особі (особам) чоловічої генетичної статті. При визначенні групової приналежності крові і епітеліальних клітин виявлений антиген А, який властивий групі крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження знайдених в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_9 крові і епітеліальних клітин від чоловіка (чоловіків) з групою крові: кров потерпілого ОСОБА_9 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В; кров підозрюваного ОСОБА_11 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А, у тому числі і від самого потерпілого ОСОБА_9 та виключає їх походження від підозрюваного ОСОБА_11 за груповою ознакою (а.с. 11-14 т. 2).

Висновком експерта № 74 від 11 березня 2025 року цитологічного дослідження змиву на ватний тампон статевого органу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що у змиві на ватному тампоні зі статевого органу ОСОБА_9 виявлені епітеліальні клітини з ядрами, у тому числі і клітини ректального епітелію, не знайдені, виявлена кров і гемоглобін людини та цитологічним дослідженням встановлена статева належність крові особі чоловічої генетичної статті. При визначенні групової належності крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, властивій групі крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження крові від чоловіка (чоловіків) з групою крові: кров потерпілого ОСОБА_9 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В; кров підозрюваного ОСОБА_11 за ізосерологічною системою АВ0 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 та виключає їх походження від підозрюваного ОСОБА_11 за груповою ознакою (а.с. 15-18 т.2).

Висновком експертного судово-токсикологічного дослідження (обстеження) №576/13 від 12 березня 2025 року, встановлено, що в крові від трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 етилового спирту не виявлено (а.с. 178 т.1).

Висновком експерта № СЕ-19/116-25/5710-БД від 18 березня 2025 року встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31-35 т. 2).

Висновком експерта судово-медичної експертизи № 13 від 29 березня 2025 року, встановлено, що смерть ОСОБА_9 перебуває у прямому причинному зв`язку з виявленою у нього закритою травмою грудної і черевної порожнини, у вигляді - синців по різних поверхнях грудної клітини і живота, численних переломів ребер по різних лініях зліва і з права, з пошкодженням пристінкової плеври, рясним крововиливом у м`які тканини грудної клітки на рівні переломів ребер; наявністю крові у лівій та правій плевральній порожнини; наявністю 450 мл крові у черевній порожнині; розриву селезінки, розриву печінки; рясних крововиливів у м`які тканини черевної порожнини; малокров`я внутрішніх органів. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 стала гостра крововтрата. За даними медичної документації смерть ОСОБА_9 настала у реанімаційному відділенні Арцизької ЦОЛ ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17 годині 10 хвилин. У ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 і згідно з даними медичної документації, виявлені такі тілесні ушкодження: а) травма голови і шиї: 19 дрібних синців, і 22 дрібних саден у ділянці голови і шиї; 7 дрібно-вогнищевих крововиливів у м`які тканини сухожильного шолому ділянці лобу, у центрі, зліва і з права; вогнищевого крововиливу у м`які тканини сухожильного шолому у тім`яній ділянці зліва та з права, а також у тім`яно-скроневій ділянці зліва; б) закрита травма грудної клітки і живота: по передній, і зовнішніх поверхнях грудної клітки і живота, а також у ділянці спини і попереку 88 синців, та 9 саден; поперечного перелому правої ключиці на рівні середньої третини; поперечного перелому 5,6,7 правих ребер по передньо-паховій лінії, з пошкодженням пристінкової плеври, і наявністю повітря у м`яких тканинах навколо переломів, а також у плевральній порожнині; поперечних переломів 5,6,7 правих ребер по лопатковій лінії; піднадкістяних переломів 5,7 лівих ребер по передньо-пахвовій лінії; поперечного перелому 8,9,10 лівих ребер по біля-хребцевій лінії; поперечного перелому 11 лівого ребра по задньо-пахвовій лінії; піднадкістяного перелому 12 лівого ребра по лопатковій лінії; рясних крововиливів темно-червоного кольору у м`які тканини грудної клітки, і під пристінкову плевру навкруги переломів ребер; крововиливи більш виражені зліва, крововиливу під плевру верхньої і нижньої долі правої легені по задній поверхні; з права у плевральній порожнині мається до 40мл рідкої крові, з ліва до 20мл рідкої крові; наявність черевній порожнині 450мл рідкої крові; розсіяні дрібні крововиливи під серозні оболонки і брижу тонкої кишки; розриву капсули і тканини печінки по передній поверхні між правою і лівою долею, на що вказує наявність у товщі правої долі печінки, ближче до переднього краю порожнина, яка виповнена згортком крові; крововиливу у м`які тканини черева з права на рівні печінки з крововиливом у зв`язки печінки; горизонтального розриву капсули і тканини селезінки довжиною 6,5см з відшаруванням капсули; рясного крововиливу у м`які тканини навкруги селезінки, брижу сигмоподібної і верхню частину прямої кишки, м`які тканини навколо підшлункової залози; рясний крововилив у м`які тканини навколо правої нирки, а також навколо правої надниркової залози, брижу товстої і тонкої кишки з права;в) закрита травма таза: 13 синців на рівні тазу; г) травма кінцівок: 11 синців і 1 садна лівого плеча, 2 синців і 1 садна передпліччя, 1 синця кисті; 7 синців правого плеча, і 3 синця передпліччя; 2 смугастих саден лівого стегна, 1 синця лівої гомілки, 1 синця і 2 саден лівої стопи; 1 синця правого стегна, і 1 синця правої гомілки. Всі вказані ушкодження утворилися від дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості контактуючої поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Не виключається виникнення усіх наявних тілесних ушкоджень при механізмі, вказаному у постанові, тобто при нанесенні ударів кулаками рук по різних частинах тіла, у тому числі і у ділянку живота, ребер, спини. Всі ушкодження у ОСОБА_9 , з урахуванням їх морфологічних особливостей (синці синього і блідо-синього кольору, з більш світлими розпливчастими межами; синці у ділянці спини синьо-фіолетового кольору, з більш світлими розпливчастими межами; садна з червоними, підсохлими поверхнями, розташованими нижче рівня навколишньої шкіри), а також даних судово-гістологічного дослідження (вогнищевий крововилив в м`яких тканинах грудної клітини - з початковими реактивними змінами; вогнищевий крововилив в брижу та навколо-ниркову клітковину - з початковими реактивними змінами; вогнищеві інтраальвеолярні крововиливи в легеневу паренхіму - з початковими реактивними змінами; травматичний розрив печінки та селезінки - з початковими реактивними змінами), заподіяні прижиттєве, одночасно або за короткий проміжок часу, і з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого пройшов проміжок часу від декількох десятків хвилин до декількох годин. Не виключається їх виникнення у вказаний у постанові час, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 13 години 30 хвилин. Закрита травма грудної клітини та живота оцінюється у комплексі, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя згідно з п.2.1.1 (а) і 2.1.3 (л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995 р. Тілесні ушкодження у вигляді синців та саден голови, крововиливу у м`які тканини сухожильного шолому, при звичайному своєму перебігу у «живих осіб», спричиняє розлад здоров`я строком понад шість днів, але не більше, ніж три тижні (21 день), мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і не стоять у прямому причинному зв`язку зі смертю. Тілесні ушкодження у вигляді синців і саден шиї, тазу, кінцівок, як по одинці, так і в сукупності, не були небезпечними для життя, не тягнуть за собою розлад здоров`я, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не стоять у прямому причинному зв`язку зі смертю (а.с. 172-176 т.1).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 02 травня 2025 року №СЕ-19/115-25/5933-БД встановлено, щогенетичні ознаки клітин з домішкою крові людини, виявлених на батнику (об`єкти №2,3,4,5), клітин без домішки крові, виявлених на батнику (об`єкт №7), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 ; походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини, виявлених на батнику, клітин без домішки крові, виявлених на батнику від ОСОБА_48 виключається (а.с. 69-81 т.2).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 05 травня 2025 року №СЕ-19/115-25/5934-БД, встановлено, що ДНК-профілі клітин з ядрами з домішкою крові людини, виявленої на батнику (об`єкти №1,2,3,4,5) збігаються з ДНК-профілем зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність походження даних ДНК-профілів від ОСОБА_9 становить не менше, ніж 99,99999999%. Походження клітин з ядрами з домішкою крові людини, виявленої на батнику (об`єкти №1,2,3,4,5) від підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини, виявленої на батнику (об`єкт №6) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини, що домінують в об`єкті №6 збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини, виявленої на батнику (об`єкт №6) від підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається (а.с. 84-94 т.2).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 05 травня 2025 року №СЕ-19/115-25/5936-БД встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини, виявлених на спортивних штанах ОСОБА_11 , збігаються з ДНК-профілем зразка крові ОСОБА_9 . Ймовірність походження даного ДНК-профілю від ОСОБА_9 становить не менше, ніж 99,99999999% (а.с.106-116 т. 2).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 05 травня 2025 року №СЕ-19/115-25/5939-БД встановлено, що на кофті чорного кольору з блискавкою, належній ОСОБА_11 , ДНК-профіль клітин з ядрами без домішки крові людини збігається з ДНК-профілем зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ймовірність походження даного ДНК-профілю від ОСОБА_9 становить не менше, ніж 99,99999999% (а.с.119-130 т.2).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 02 травня 2025 року №СЕ-19115-25/5940-БД встановлено, що генетичні ознаки клітин без домішки крові, що домінують серед змішаних генетичних ознак, на фрагменті килиму збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 133-142 т.2).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 02 травня 2025 року №СЕ-19/115-25/5941-БД встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини на футболці збігаються між собою, збігаються з ДНК-профілем зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ймовірність походження даних ДНК-профілів від ОСОБА_9 становить не менше, ніж 99,99999999%. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини, виявлених на футболці та шкарпетці 1, збігаються з ДНК-профілем зразка крові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 145-158 т. 2).

Висновком судово-психіатричного експерта № 211 від 27 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_11 в період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на теперішній час на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав та не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані психіки не перебував та не перебуває, тому він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 245-252 т.1).

Дослідивши зібрані докази, надані стороною обвинувачення, та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності і достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, експерта та перевіривши доводи учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за п.2 ч.2 ст.115 КК України.

Що стосується суб`єктивної сторони злочину.

Доказування суб`єктивної сторони злочину досить часто ґрунтується не на одному чи кількох прямих доказах, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) елементів суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню.

Ознаки суб`єктивної сторони й особливості психічного ставлення винуватої особи встановлюються судами з урахуванням характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення на підставі доказів, зібраних у порядку, передбаченому КПК, та оцінених відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2025 року справа № 201/974/22 (провадження № 51-2994км24) суд касаційної інстанції наголосив, що суд повинен ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту психічного ставлення до вчиненого діяння і заподіяних наслідків у провадженнях щодо кримінальних правопорушень проти життя і здоров`я особи. Питання про форму вини, яка характеризує вчинене діяння, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Враховуючи характер, послідовність, рішучість і динамічність дій ОСОБА_11 , спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, інтенсивність ударів, їх кількість, тяжкість та локалізація цих ушкоджень, які завдано в життєво важливі частини тіла малолітньої дитини, якій виповнилось лише три роки та сім місяців, дитина в момент нанесення ударів перебувала у безпорадному стані, не могла чинити спротиву та викликати швидку, відсутність добровільної відмови від вчинення злочину (припинення нанесення тілесних ушкоджень) - обвинувачений спричинив тілесні ушкодження дитині одночасно за 3 години до настання смерті суглобами пальців, поки хлопчик не втратив свідомість та не припинив рухатись, а також поведінка обвинуваченого після заподіяння тілесних ушкоджень, а саме: не надав першої допомоги, не здійснив виклику карети швидкої допомоги та поліції, не повідомив родичам дитини про те, що відбулось, для надання невідкладної медичної допомоги - у сукупності свідчить про те, що останній мав умисел на вбивство дитини. При цьому, суд враховує суб`єктивне ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, а саме відсутність відчуття наслідків своїх дій, усвідомлення суспільно-небезпечного характеру свого діяння, останній повинен був передбачити суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті дитини або свідомо припустити її настання, наявність причинного зв`язку між діяннями обвинуваченого та наслідками, конкретизацію в способі вчинення зазначеного діяння.

Схожу правову позицію викладено й у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №333/1571/16-к (провадження № 51-1768км19).

Для розмежування умисного вбивства із умисним тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть необхідно встановити ставлення винного до наслідку у вигляді смерті, при цьому потрібно враховувати те, що винний може вчинити умисне вбивство як з прямим, так і з непрямим умислом. У разі вчинення діяння із непрямим умислом, особа хоч і не бажає настання суспільно небезпечних наслідків, однак припускає їх настання.

Ідентичні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2021 року у справі №381/1869/18, провадження (№51-2987км21).

Колегія суддів враховує суб`єктивне ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій, а саме відсутність відчуття наслідків своїх дій, усвідомлення суспільно-небезпечного характеру свого діяння, останній повинен був передбачити суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті дитини або свідомо припустити її настання, наявність причинного зв`язку між діяннями обвинуваченого та наслідками, конкретизацію в способі вчинення зазначеного діяння.

Дії ОСОБА_11 суд розцінює як свідчення його умислу на позбавлення життя і кваліфікує такі дії як умисне вбивство, яке було наслідком дій обвинуваченого, який хоч і не ставив собі за мету позбавлення життя дитини, але байдуже ставився до такого наслідку, можливість якого він свідомо допускав чи, умисно завдаючи шкоди потерпілому, не передбачав конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, у тому числі й смерті, яка фактично настала. Небажання смерті потерпілого не виключає умисної вини до її заподіяння.

Саме нанесення численних ударів через бажання зупинити плач дитини, з мотивів особистих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, враховуючи, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 211 від 27 березня 2025 року, останній в період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав та не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані психіки не перебував та не перебуває, тому він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, свідчать про умисел ОСОБА_11 на заподіяння смерті дитині.

Якщо особа усвідомлено завдає численні удари у життєво важливі органи потерпілому, який в силу свого віку фактично перебуває у безпорадному стані, не може здійснити супротив, або іншим чином захистити себе, це свідчить про усвідомлення суспільної небезпечності її дій, передбачення можливості настання смерті та її свідоме припущення.

Навіть за наявності невизначеного (альтернативного) умислу, коли особа передбачає можливість настання різних наслідків, кваліфікація здійснюється за фактично заподіяними наслідками. Небажання смерті потерпілого, але свідоме припущення її настання не виключає умисної вини до її заподіяння.

За таких встановлених обставин, колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_11 за п.2 ч.2 ст. 115 КК України саме як умисне вбивство дитини, а доводи захисту щодо невірної кваліфікації та необхідності зміни кваліфікації дій ОСОБА_11 на ч. 2 ст. 121 КК України вважає необґрунтованими з огляду на вищевикладене.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що відеозапис з протоколу огляду місця події є недопустимим доказом, а при проведенні огляду були грубі порушення КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Твердження захисника про порушення права ОСОБА_11 на участь у слідчій дії (огляді місця події) колегія суддів вважає необґрунтованим, виходячи з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною першою, другою статті 233 КПК України визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.02.2025 року, огляд проводився у присутності користувача майна ОСОБА_14 , крім того, у матеріалах справа наявна заява ОСОБА_14 , якою вона надає добровільну згоду на проведення слідчої дії (а.с.185 т.1).

Положеннями частини третьої статті 233 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Слідчим суддею Болградського районного суду Одеської області в ухвалі від 14.02.2025 року встановлено, що був проведений огляд місця події, що підтверджується відповідним протоколом від 13.02.2025 року, вимоги КПК України щодо процедури проведення такого огляду не були порушені, оскільки слідчому Відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_49 було надано добровільно згоду на проведення огляду володільцем майна ОСОБА_14 .

За правилами частини третьої статті 223 КПК України слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом (пункт 16-1 частини першої статті 3 КПК України).

Частиною третьою статті 237 КПК України передбачено, що для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (частина перша статті 42 КПК України).

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на момент проведення огляду ОСОБА_11 не був особою, яка підпадає під положення п. 16-1 статті 3 КПК України та не набув статусу підозрюваного у відповідності до статті 42 КПК України, крім того, відповідно до вимог 237 КПК України його участь у проведенні огляду не є обов`язковою.

Доводи захисника про порушення КПК України при проведенні огляду щодо вилучення й пакування речових доказів, суд також вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час огляду у судовому засіданні відеозапису колегія суддів не виявила порушень, зокрема положень частин п`ятої, сьомої статті 237 КПК України.

На відеозаписі видно, що вилучені в ході огляду речі були оглянуті, сфотографовані, зняті на відеозапис, як це передбачено частиною сьомою статті 237 КПК України, після чого вони були опечатані, як цього вимагає частина п`ята статті 237 КПК України, про що було зазначено в протоколі огляду місця події від 13.02.2025 року, який було підписано всіма учасниками без зауважень чи застережень.

Разом з цим, ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 18.02.2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майна на підставі протоколу огляду місця події від 13.02.2025 р. Під час дослідження судом відеозапису до протоколу огляду місця події учасники події будь-яких зауважень з приводу порушень щодо його проведення не висловлювали.

За таких обставин, доводи захисника про те, що відеозапис з протоколу огляду місця події є недопустимим доказом, колегія суддів також вважає безпідставними.

У постанові від 27 червня 2019 року (справа № 235/6552/15-к) колегія суддів ККС ВС вказала, що відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, і не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

У судовому засіданні, обставин, які б могли свідчити про наявність порушень положень КПК України та які б тягли за собою обов`язок суду визнання доказів недопустимими, колегією суддів не встановлено.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_11 на момент вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім, за місцем попереднього навчання характеризується виключно посередньо, за місцем проживання негативно, як неспокійний, імпульсивний, агресивний, останній не працевлаштований, неодружений, співмешкав з ОСОБА_14 , утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Татарбунарська БЛ» не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинено умисний особливо тяжкий злочин, обставини та мотиви його вчинення, наслідки його вчинення - смерть малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, вказані дані про особу обвинуваченого й приходить висновку, що для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім буде покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті обвинувачення.

Разом з цим, доводи прокурора про необхідність призначення ОСОБА_11 покарання у вигляді довічного позбавлення волі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, на переконання колегії суддів у справі відсутні підстави для висновку, що застосування строкового покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі буде недостатнім для досягнення його мети.

Колегія суддів враховує, що згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що довічне позбавлення волі призначається лише у випадках, спеціально передбачених КК України, і за умови, що суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк. Призначення цього покарання повинно мотивуватись у вироку з обов`язковим наведенням обставин, які, на думку суду, перешкоджають застосуванню позбавлення волі на певний строк.

Тобто обставиною, яка зумовлює призначення довічного позбавлення волі й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи злочинця. Вона визначається сукупністю всіх зібраних у справі даних, що стосуються вчиненого злочину, особи винного й обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. На таку небезпеку можуть, зокрема, вказувати: наявність у вчиненому діянні декількох із альтернативно передбачених диспозицією ознак відповідного складу злочину; відсутність обставин, що пом`якшують покарання тощо.

Санкція п.2 ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Дані про особу ОСОБА_11 свідчать про те, що останній не становить постійної і серйозної загрози для суспільства, а тому суд, зважаючи на вищевикладене, враховуючи тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на певний строк, передбачений санкцією п.2 ч.2 ст. 115 КК України, оскільки вважає, що будь-який інший вид покарання не забезпечить мету покарання у виді виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Приписи закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

При визначенні міри покарання, колегія суддів також враховує, що вирішальним є встановлення факторів, які б свідчили про справжність, щирість визнання вини, шляхом відповідного ставлення до скоєного, що передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, і має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, а також те, що протягом всього часу розгляду справи ОСОБА_11 не лише щиро не розкаявся, а й жодного разу не попросив вибачення у батьків дитини, не виявив бажання відшкодувати понесену потерпілим майнову шкоду, та приймаючи до уваги, що втрата життя людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України визнається в Україні найвищою соціальною цінністю та є особливим об`єктом кримінально-правової охорони, колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку покарання у виді позбавлення волі буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

При цьому колегія суддів не вбачає правових підстав застосування щодо ОСОБА_11 статей 69,75,76 КК України.

Щодо цивільного позову потерпілого про стягнення майнових збитків та моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 на його користь майнової шкоди у розмірі 73 225,00 грн, витрачених на поховання сина ОСОБА_9 , та моральну шкоду, яку останній оцінив у розмірі 1 000 000,00 грн, яка завдана внаслідок вбивства сина, що завдало йому душевних страждань та хвилювань, що негативно вплинуло на його моральний стан, здоров`я, життєві зв`язки, порушило звичайний уклад його життя, через що він постійно перебуває у пригніченому стані, що є травмою на все його життя.

Разом з цим, представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні просила стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 витрати на професійну правничу допомогу за здійснення захисту у суді у розмірі 21 000,00 грн.

Відповідно до ст. 128, 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

Статтею 127 КПК України встановлюється, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та (або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті, яка передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Згідно положень ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

На підтвердження доводів щодо понесення витрат на поховання ОСОБА_9 надано до суду накладні №№ 45 та 33 від 15.06.2025 р. та 12.02.2025 р. відповідно.

Документом, що підтверджує факт передачі постачальником товару покупцю є видаткова накладна.

Вимоги до оформлення видаткової накладної визначає ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88.

Зокрема, видаткова накладна повинна містити такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату складання, коли фактично була здійснена господарська операція; назву компанії, яка передає товар; зміст і обсяг господарської операції; для платників ПДВ - сума ПДВ; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, які провели господарську операцію; особисті підписи осіб, які здійснили господарську операцію.

Згідно накладної № 33 від 12.02.2025 року вбачаться, що ОСОБА_9 сплатив ФОП ОСОБА_50 44 325,00 грн.

Вказана накладна містить назву документа, дату її складання, коли фактично була здійснена господарська операція, назву компанії, яка передала товар, зміст і обсяг господарської операції, ПДВ, осіб, які провели господарську операцію, особисті підписи осіб, які її здійснили, печатку ФОП.

За вказаних обставин, доводи щодо понесених витрат у розмірі 44 325,00 грн є доведеними.

Разом з цим, колегія суддів не приймає як доказ понесених витрат накладну від 15.06.2025 р. №45, оскільки вказаний документ не містить інформації щодо назви компанії, яка передала товар, ПДВ, осіб, які провели господарську операцію, особисті підписи осіб, які її здійснили, печатку ФОП, тому ймовірні витрати за цією накладною колегія суддів вважає недоведеними.

За вказаних встановлених обставин, позовні вимоги у частині відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 44 325,00 (сорок чотири тисяча триста двадцять п`ять) грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Протиправними діями обвинуваченого був порушений звичайний уклад життя потерпілого, у зв`язку із заподіянням йому душевних страждань, після усвідомлення наслідків у потерпілого виникло та продовжує залишатися почуття душевного болю у зв`язку зі смертю малолітнього сина.

Враховуючи встановлені обставини справи, характер та обсяг завданої шкоди, вимушені зміни у житті потерпілого, який докладає додаткових зусиль для захисту своїх прав і відновлення звичайного способу життя, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн відповідає характеру та обсягу страждань потерпілого, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого та не порушує засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат.

У постанові Верховного Суду від 19 листопада 2021 року у справі № 910/4317/21 викладено правову позицію про те, що належними і допустимими доказами на підтвердження того, які роботи та послуги були надані адвокатом, може слугувати акт прийому-передачі послуг, а неврахування його як доказу та вимога суду щодо надання учасником справи детального опису виконаних робіт свідчить про прояв судом надмірного формалізму.

Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суду кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим.

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд керується відповідними правовими позиціями, які зафіксовані Верховним Судом, зокрема в Постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

07 березня 2025 року між потерпілим ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_10 укладено договір про надання правничої допомоги №11.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн представником потерпілого, адвокатом ОСОБА_10 , надано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 04 грудня 2025 року, згідно з яким позивачу було надано юридичні послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції - 1 000,00 грн; складання та подача цивільного позову у кримінальному провадженні, в порядку ст. 128 КПК України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - 5 000,00 грн; участь у судових засіданнях Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 492/564/25 - 1 500,00 грн за кожне засідання. Всього в розмірі 21 (двадцять одна тисяча) гривень (09.07.2025, 13.08.2025, 04.09.2025, 18.09.2025, 25.09.2025, 09.10.2025, 06.11.2025, 13.11.2025, 20.11.2025, 04.12.2025).

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено на 97,31 % (пропорційність), характер виконаної роботи, критерії розумності розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів суд вважає, за необхідне стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 20 447, 70 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді першої інстанції.

Захід забезпечення кримінального провадження: арешт майна, накладений, згідно з ухвалами слідчих суддів Болградського районного суду Одеської області від 18 лютого 2025 року, 17 квітня 2025 року, 30 квітня 2025 року слід скасувати (а.с. 183-184 т.1, 207-208 т.1, 237-238 т. 1, 48-49 т. 2, 58-59 т.2).

Згідно з ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 14 лютого 2025 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави (а.с. 91-100 т. 1), який продовжувався та діє до 10 січня 2026 року (включно) (а.с.119-121 т. 1, 239-242 т.1, 50-52 т.2, 213-215 т.2, 41-43 т.3).

ОСОБА_11 затримано 12 лютого 2025 року, що слідує з протоколу затримання (а.с.216-220 т. 1).

Оскільки обвинувачений засуджується до відбуття покарання, пов`язаного із позбавленням волі, за особливо тяжкий злочин, з метою забезпечення в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст. 374 КПК України вважає за необхідне залишити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до набрання вироком законної сили.

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені процесуальні витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 210 010,93 грн, вартість яких підтверджена довідками експертних установ (а.с. 30 т.2, 68 т. 2, 83 т.2, 96 т.2, 105 т.2, 118 т. 2, 132 т.2, 144 т.2, 160 т.2, 169 т.2 ).

Питання про речові докази (а.с. 181-182 т.1, 205-206 т. 1, 234-236 т. 1, 47 т.2, 60 т. 2) суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 374, 615 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_51 обчислювати з дня його затримання - 12 лютого 2025 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати засудженому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2025 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за один день тримання під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_11 залишити у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 на відшкодування майнової шкоди 44 325 (сорок чотири тисяча триста двадцять п`ять) гривень та 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень) у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 правову допомогу в розмірі 20447 (двадцять тисяч чотириста сорок сім) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 210 010,93 грн (двісті десят тисяч десять) гривень 93 копійки.

Скасувати арешт на майно, накладений, згідно з ухвалами слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 18 лютого 2025 року, 17 квітня 2025 року, 30 квітня 2025 року, а саме на: зрізи нігтьових пластин, окремо правої руки, окремо лівої руки які поміщено в паперові згортки та спаковані до паперового крафтпакету, який підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників; змив заднього проходу на ватний тампон, який поміщено до паперового крафтпакету, який підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників; змив зі статевого органу на ватний тампон, який поміщено до паперового крафтпакету, який підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників; марлевий тампон з кров`ю, який поміщено до паперового крафтпакету, який підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників; зразок рідкої крові, який поміщено до медичного флакону та спаковано до паперового крафтпакету, який підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників; дитячий батнік блакитного кольору з капюшоном з плямами речовини бурого кольору, який спаковано до паперового крафтпакету, який підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників; футболку дитяча синього кольору, на поверхні якої виявлено плями речовини бурого кольору, а також пару дитячих шкарпеток у різнокольорову смужку, які поміщено разом з футболкою до паперового крафтпакету, який підписано пояснювальним написом з підписами понятих та учасників; фрагмент підковдри з речовиною біологічного походження, який спаковано до паперового конверту, на який нанесено відповідні пояснювальні написи та підписи понятих і учасників; рушник бежевого кольору з плямами біологічної речовини крові, який вилучено до паперового конверту, на який нанесено відповідний пояснювальний напис та підписи понятих і учасників; кофту дитячу синього кольору з плямами речовини бурого кольору крові, яка спакована до паперового конверту на який нанесено відповідний пояснювальний напис та підписи понятих і учасників; дві пари дитячих штанів, які вилучено та поміщено до картонної коробки, на яку наліплено бирку з пояснювальним написом та підписами понятих і учасників; чоловічі спортивні брюки чорного кольору з білими лампасами, які вилучено та поміщено до картонної коробки, на яку наліплено бирку з пояснювальним написом та підписами понятих і учасників; фрагмент килима (паласу) з речовиною біологічного походження, який вилучено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих і учасників; фрагмент ковдри з плямами речовини біологічного походження, яку вилучено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами понятих і учасників; зрізи нігтьових пласти з піднігтьовим змістом з правої руки, який поміщено до паперового НПУ коричневого кольору, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; зрізи нігтьових пласти з піднігтьовим змістом з лівої руки, який поміщено до паперового НПУ коричневого кольору, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; змив на марлевий тампон з лівої руки, який поміщено до паперового НПУ коричневого кольору, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; змив на марлевий тампон з правої руки, який поміщено до паперового НПУ коричневого кольору, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; зразки букального епітелію з внутрішньої поверхні правої та лівої щоки, відбулося за допомогою 2 ватних паличок, які загорнуті та спаковані до паперового конверту НПУ коричневого кольору, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; кофту з капюшоном на блискавці чорного кольору, який поміщено до паперового НПУ коричневого кольору, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; шкарпетки у кількості 2 шт., синього кольору, який поміщено до паперового НПУ коричневого кольору, з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; мобільний телефон марки «Нокія» модель «305» тип «RM-766» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з влаштованою сім карткою оператора «Водафон» номер НОМЕР_3 , який поміщено до полімерного спец пакету НПУ, INP 1005662 з пояснювальним написом та підписами понятих та учасників; оригінал амбулаторної/медичної карти № 912538 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була вилучена 14 квітня 2025 року; та оригінал амбулаторної/медичної карти № 966/45 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази, які передані на зберігання до ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області: зрізи нігтьових пластин, окремо з правої та лівої рук ОСОБА_9 , які поміщено в паперові згортки та спаковано до паперового крафтпакету; змив з заднього проходу ОСОБА_9 на ватний тампон, який поміщено до паперового крафтпакету; змив зі статевого органу ОСОБА_9 на ватний тампон, який поміщено до паперового крафтпакету; марлевий тампон з кров`ю ОСОБА_9 , який поміщено до паперового крафтпакету; зразок рідкої крові ОСОБА_9 , який поміщено до медичного флакону та спаковано до паперового крафтпакету; дитячий батнік блакитного кольору з капюшоном ОСОБА_9 з плямами речовини бурого кольору, який спаковано до паперового крафтпакету; футболка дитяча ОСОБА_9 синього кольору, на поверхні якої виявлено плями речовини бурого кольору, а також пара його дитячих шкарпеток у різнокольорову смужку, які поміщено до паперового крафтпакету; фрагмент півковдри з речовиною біологічного походження, який спаковано до паперового конверту; рушник бежевого кольору з плямами біологічної речовини - крові, який вилучено до паперового конверту; кофта дитяча сильного кольору з плямами бурого кольору - крові, яка спакована до паперового конверту; двоє пар дитячих штанів, які вилучено та спаковано до картонної коробки; чоловічі спортивні брюки чорного кольору з білими лампасами, які вилучено та спаковано до картонної коробки; фрагмент килима (паласу) з речовиною біологічного походження, який вилучено до паперового конверту; фрагмент ковдри з плямами речовини біологічного походження, який вилучено до паперового конверту; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим змістом з правої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим змістом з лівої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; змив на марлевий тампон з лівої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; змив на марлевий тампон з правої руки ОСОБА_11 , який поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; зразки букального епітелію з внутрішньої поверхні правої та лівої щоки ОСОБА_11 , відібраного за допомогою 2 ватних паличок, які загорнуті та спаковані до паперового конверту НПУ коричневого кольору - знищити;

кофту з капюшоном на блискавці чорного кольору, яку поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; шкарпетки у кількості 2 штук синього кольору, які поміщено до паперового конверту НПУ коричневого кольору; мобільний телефон марки «Нокіа» модель «305», тип «RM-766» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора «Водафон» номер НОМЕР_3 , який поміщено до полімерного спец пакету НПУ № ІNP1005662 - повернути ОСОБА_11 ;

оригінал амбулаторної/медичної карти № 966/45 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - повернути КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради;

оригінал амбулаторної/медичної картки № 912538 стаціонарного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 13 аркушах - повернути КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради».

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію повного тексту вироку після проголошення його резолютивної частини негайно вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2