КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

20.11.25 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000428 від 25.10.2025 р. у відношенні підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 року до суду надійшло дане клопотання слідчого. Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, у т.ч. Указом Президента України від 07 серпня 2025 року № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 07.11.2025, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. Так, 23 жовтня 2025 року близько 22:30 години, ОСОБА_4 ,прийшов до території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де з метою власного незаконного збагачення, вирішив таємно викрасти майно останньої, що знаходилось у підсобному приміщенні. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 не маючи ані дійсного, ані уявного права на власність потерпілої, діючи поза волею власника майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто на спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, шляхом виймання дерев`яної віконної рами, незаконно проник до підсобного приміщення, розташованого на території вищевказаного домогосподарства, звідки вчинив крадіжку належної ОСОБА_7 бензокоси марки «Prokraft», моделі Т4200 Pro, зеленого кольору, якою у подальшому розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Вінницького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру, ринкова вартість викраденої бензокоси марки «Prokraft», моделі Т4200 Pro, зеленого кольору, на момент вчиненнякрадіжкистановила3379 гривні 50 копійок. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3379 гривні 50 копійок.

19 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 25.10.2025, під час якого вилучено бензопилу марки «Prokraft» модель Т4200 Pro зеленого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; висновком судової товарознавчої експертизи; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який надав послідовні покази та визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Слідчий зазначає, що встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність даних ризиків підтверджується зібраними в ході досудового розслідування відомостями та даними. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з таємним викраденням чужого майна, а тому, розуміючи, невідворотність покарання за вчинення даного злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний за місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильний до крадіжок, до старостівського округу неодноразово надходили скарги від жителів територіальної громади стосовно крадіжок, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, що свідчить про відсутність джерел доходу, тому ОСОБА_4 може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Тому, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що ризик переховуватись від слідства є достатньо високим.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 як сам, так і через інших осіб може впливати на потерпілих та свідків, обізнаний про місце їхнього проживання, а тому, перебуваючи на волі, він зможе на них незаконно впливати, так як отримає можливості здійснювати на них тиск, з метою їх спонукання шляхом залякування, погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Ризик, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення полягає у тому, що відносно ОСОБА_4 направлено ряд обвинувальних актів до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, зможе продовжувати свою злочинну діяльність.

Таким чином, ризики, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, є обґрунтованими.

Окрім того, встановлено, що у рамках кримінального провадження№ 0000269, обвинувальний акт в якому направлено до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, відносно ОСОБА_4 , слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який було продовжено до 16.11.2025, однак вказаний запобіжний захід, підозрюваний порушує, про що свідчить вчинене ним кримінальне правопорушення 23.10.2025.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_4 може переховуватися від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного ОСОБА_4 , не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, вказують на обґрунтованість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить слідчого суддю Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вернигородок Козятинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , заставу у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 грн. У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний зазначив, що не має наміру ухилятись від слідства та суду, просив застосувати більш м`який запобіжний захід. В ході досудового розслідування на нього не було тиску працівників правоохоронних органів чи інших незаконних дій.

Захисник підтримав позицію підозрюваного, зазначив, що ризики, наведені у клопотанні, не обгрунтовані, з урахуванням всіх обставин, до нього достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України і воно отримано підозрюваним 19.11.2025 р. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч. 2 ст. 184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

19.11.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Згідно п.1009 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі» №27785/95 від 19.10.2000, - для затримання достатньо мінімальної підозри у тому, що особа вчинила злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 25.10.2025, під час якого вилучено бензопилу марки «Prokraft» модель Т4200 Pro зеленого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; висновком судової товарознавчої експертизи; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який надав послідовні покази та визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_12 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Прокурором доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Підозрюваний є необруженим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, тобто відсутні соціальні зв`язки, які би могли забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків по явці до слідчого, прокурора та суду під час проведення досудового розслідування джаного кримінального провадження. Також, підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та сама тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення може стимулювати підозрюваного до втечі, при цьому обвинувачений має і можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). З обґрунтуванням вказаного ризику, викладеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя погоджується.

Крім того, стороною обвинувачення доведені й інші ризики, вказані у клопотанні, які обґрунтовані належним чином, зокрема, передбачені п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слід врахувати, що на даний час органом досудового розслідування ще не допитано усіх свідків та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення та підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни, наданих ними показань, оскільки з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення, в матеріалах провадження містяться анкетні дані інших свідків, а отже, підозрюваний матиме достатні можливості щодо незаконного впливу на них, з метою уникнення від відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя також вважає, доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на особу підозрюваного, оскільки підозрюваний хоча раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте не працює, його спосіб життя свідчить про можливість вчинити інші злочини.

Слідчий суддя враховує й дані про особу підозрюваного, який неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, характеризується негативно, проживає за рахунок батьків, інвалідність не становлена, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Згідно ст. 183 КПК України, заборон щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи встановлені слідчим суддею фактичні дані.

Беручи до уваги вищевикладене, а також суспільну небезпечність злочину, інкримінованому ОСОБА_4 який тяжким умисним злочином проти власності, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За вказаних обставин, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Щодо застави. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 182 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який не підпадає під вищезазначений перелік, слідчий суддя вважає за можливе призначити заставу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи розмір застави суд враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Суд враховує обставини вчинення інкримінованого йому злочину та його корисливий мотив. Суд враховує матеріальний стан підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок батьків, осіб, які би перебували на його утриманні, не має.

Тому з врахуванням його матеріального стану, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При цьому підозрюваному роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на визначений нижче строк покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000428 від 25.10.2025 р. у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 16.01.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду.

У разі застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави, - на строк до 16.01.2025 року включно покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1