печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 в частині розміру застави, а саме зменшити її до розмірів 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень.

В обгрунтування клопотання захисник вказує, що підозра ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001144 від 15.10.2024 необгрунтована та відсутні ризики у кримінальному провадженні, а відтак сторона захисту вважає, що наявні усі підстави для зменшення розміру застави у розмірі, який зможе гарантувати виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Крім того, зазначив, що з моменту внесення застави та звільнення з-під варти ОСОБА_5 не порушував покладені на нього обов`язки, під час дії запобіжного заходу у вигляді застави, тобто має належну процесуальну поведінку.

Також, в обгрунтування клопотання захисник вказує, що при визначенні роміру застави слідчисуддею не було враховано майнового стану підозрюваного та його фінансових зобов`язань.

У судовому засіданні захисник підозрюваного підтримав клопотання в повному обсязі, з підстав викладених у ньому та зазначив, що розмір застави є непомірним для підозрюваного, підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на письмові заперечення, зазначивши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Вивчивши клопотання, дослідивши долучені до нього документи, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове за матеріалами кримінального провадження № 0001144 від 15.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31.07.2025 в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

31.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2025 в справі №757/36264/25-к до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.09.2025 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначено у розмірі 232 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 702 496,00 (сімсот дві тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або сум про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із визначеними слідчим або прокурором свідками;

- здати на зберігання в органи міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право ан виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено, що дружиною підозрюваного було внесено заставу, у визначеному ухвалою слідчого судді розмірі, за взяті в борг грошові кошти.

26.09.2025 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме до 29.10.2025 включно.

Зазначеною ухвалою слідчого судді від 26.09.2025 у справі №757/46525/25-к було зобов`язано підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, що діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- здати на зберігання в органи міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право ан виїзд з України і в`їзд в Україну.

20.10.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк дії, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 28.12.2025 року.

19.12.2025 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк дії, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України до 30.01.2026 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при застосуванні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які чітко викладені в клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу та у відповідній ухвалі слідчого судді та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно пов`язують підозрюваного ОСОБА_5 з інкримінованим йому діянням, передбаченим ч. 3 ст. 368 КК України, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слід відмітити, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та у світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи підозрюваного та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання сторони захисту, бере до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, зокрема, щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, проте таких доводів сторона обвинувачення слідчому судді не навела.

Так, судовим розглядом встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу та продовження його дії стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не втратили свою актуальність та продовжують діяти.

Разом з тим, суд бере до уваги положення ч. 5 ст. 182 КПК, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання та заперечень прокурора, до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 232 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 702 496,00 , яку було внесено дружиною підозрюваного.

При застосуванні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 вказаний розмір застави у сумі 702 496 гривень, що дорівнює 232 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, було визначено у зв`язку з підвищеною суспільною небезпекою та несвоєчасністю вчинення злочину, а саме його вчинення під час воєнного стану.

Однак, слідчий суддя бере до уваги доводи захисника, що слідчий суддя при визначенні застави у вказаному розмірі не досліджував майновий стан ОСОБА_5 , наявність у нього фінансових зобов`язань перед іншими особами тощо, не враховано відсутності у обвинуваченого надприбутків, цінного рухомого та нерухомого майна, його витрат на забезпечення життя своєї родини.

Так, захисник посилається на ті обставини, зокрема, що фактично підозрюваний ОСОБА_5 як і члени його родини не мають власного житла, яке було втрачено внаслідок бойових дій. Підозрюваний з дружиною та малолітніми дітьми проживає в орендованій квартирі, не має особистого транспортного засобу, не має депозитів в банках, будь-яких фінансових активів, крипто валют тощо. Єдиним джерелом прибутку підозрюваного на момент його затримання та по теперішній час була і є заробітна плата працівника поліції.

Крім цього, захисник вказує, що для внесення застави дружина ОСОБА_5 була вимушена брати грошові кошти в борг у знайомих під боргові розписки.

Крім цього, наразі родина ОСОБА_5 , яка залишилась без власного житла внаслідок бойових дій, набула низку боргових обов`язків перед третіми особами задля можливості внесення застав, а особи, які надавали грошові кошти в борг мають намір звертатись з позовами до дружини підозрюваного в рамках цивільного судочинства на предмет повернення наданих позик, оскільки фінансової можливості повернути взяті в борг кошти, як і продати будь-яке майно, родина підозрюваного не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції»).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Таке співвідношення неможливе у ситуації коли для внесення розміру застави підозрюваний вимушений (1) продавати свою нерухомість або інше майно; (2) отримувати кредитні грошові кошти під заставу або інше забезпечення; (3) зупиняти або закривати бізнес; (4) істотним чином змінювати свій спосіб життя.

Таким чином, слідчий суддя бере до уваги доводи сторони захисту щодо непомірності для підзахисного застави у розмірах, що перевищує вимоги передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 УПК України.

Дійсно, інкриміноване підозрюваному діяння, є тяжким, проте сама по собі тяжкість діяння, яке наразі є недоведеним, ймовірно спричинена шкода та ризики, на які посилається прокурор, зокрема ризик переховування від органу досудового розслідування, впливу на свідків та ризик знищення та спотворення доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не можуть бути підставою для визначення розміру застави, яка є непомірною для підозрюваного.

Так, слідчий суддя бере до уваги доводи захисника, що підозрюваний був звільнений з-під варти близько 5-ти місяців тому, протягом яких належно виконував, покладені на нього обов`язки, що свідчить про належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , продемонстровану ним під час проведення досудового розслідування.

Протилежне прокурорм не доведено.

Таким чином, виходячи з мети застави, головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

Аналогічної думки ЄСПЛ дотримався в справі «Істоміна проти України» де зазначив, що, гарантії передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Отже, при визначенні розміру застави суд в першу чергу має враховувати майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу. А вже потім інші обставини, зокрема, вагомість доказів обвинувачення, тяжкість покарання та наявність збитків.

З огляду на встановлені ризики, акож обставини, які були встановлені під час судового розгляду, зокрема, щодо непомірності застави та фінансового становища родини ОСОБА_5 , приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , до розміру, який передбачений до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176-178, 183, 196, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу - задовольнити частково.

Залишити без змін запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1