Справа № 602/1042/25
Провадження № 1-кп/602/136/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2025 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Тернопільської обласної прокуратури, ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

у виділеному кримінальному провадженні №0000201 від 26.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Лановецького районного суду Тернопільської області перебуває згадане вище виділене кримінальне провадження.

Прокурор подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, і до якого ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, порушив покладені на нього обов`язки прибувати до суду за першою вимогою та не відлучатися з місця свого проживання без дозволу суду. Ухвалою суду від 22.05.2025 до обвинуваченого застосовано привід, який однак не був виконаний через відсутність ОСОБА_6 за місцем його тимчасового проживання. Ухвалами суду від 05.06.2025 заставу, внесену за ОСОБА_6 , звернуто в дохід держави та надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою стосовно останнього. В подальшому ухвалою суду від 31.10.2025 оголошено міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , виділено з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000201 від 26.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, в окреме провадження, судове провадження по виділеним матеріалам кримінального провадження зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 .Наразі наявні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 ухиляється від суду та правоохоронних органів та перебуває за межами України.

Належною процедурою стосовно обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності шляхом екстрадиції в Україну. Згідно зі статтею 575 КПК України видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою. Окрім того, головною вимогою інституцій Генерального секретаріату Інтерполу до публікації повідомлень із червоним кутом та циркулярних оповіщень є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо розшукуваної особи.

Прокурор зазначає, що тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину у складі організованої групи свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, а неодноразові неявки до суду свідчать про наявність реальних ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним ризикам, оскільки обвинувачений вже переховується від суду.

Прокурор просить суд обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 19.12.2025 відновлено судове провадження по виділеним з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000201 від 26.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України. Призначено судове засідання на 22.12.2025 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не надав заперечень суду проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що подане прокурором клопотання та його розгляд судом спрямовані на забезпечення участі обвинуваченого у судовому розгляді. Оскільки наразі розглядається питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування, яке буде розглядатися після розшуку обвинуваченого та доставки його до суду, то поклався у вирішенні клопотання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників судового провадження, оцінивши їхні доводи та аргументи стосовно обґрунтованості заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 2 КПК України визначено завдання кримінального провадження.

Частиною першою статті 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Зі змісту положень ч.1 ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити передбачені цією нормою дії.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З огляду на положення ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які вказані у наведеній статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, оголошеного у міжнародний розшук.

Відповідно до ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою статті 193 КПК України передбачені випадки, за яких суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого, одним з яких є достатні підстави вважати, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Положення ст. 187 КПК України «Забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу» вказують на те, що слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик, а також визначають наслідки неприбуття обвинуваченого за таким судовим викликом. Разом з тим, процесуальний закон не містить жодної норми, яка б встановлювала такий обов`язок для суду у випадку надходження клопотання про обрання запобіжного заходу.

Тобто, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного, обвинуваченого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України. Оскільки до підозрюваного, обвинуваченого не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного, обвинуваченого (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя, суд розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного, обвинуваченого від органу досудового розслідування або суду та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Норми чинного КПК України не містять визначення терміну «міжнародний розшук» та не визначають момент у часі, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Разом з тим, зі змісту положень ст. 335 КПК України слідує, що розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору. Отже, необхідною умовою для оголошення особи обвинуваченого у міжнародний розшук є, зокрема, постановлена судом ухвала про міжнародний розшук обвинуваченого.

Окрім того, в Україні діє Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затверджена спільним Наказом МВС України, Офісу Генерального прокурора, НАБУ, СБУ, ДБР, Мінфіну, Мінюсту №613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17 серпня 2020 року, зареєстрована в Мінюсті 04.09.2020 за № 849/35132, яка визначає порядок використання правоохоронними органи України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол з метою міжнародного співробітництва з органами Інтерполу, національними центральними бюро Інтерполу іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та відповідними міжнародними установами.

За змістом Розділу IV вищезгаданої Інструкції, для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також визначений пакет документів, у тому числі, завірені копії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.

Таким чином, обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, щодо якого суд постановив ухвалу про оголошення у міжнародний розшук, є передумовою для вирішення питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу, тобто здійснення міжнародного розшуку на виконання, зокрема, ухвали суду про оголошення міжнародного розшуку обвинуваченого. Відповідно, без обрання такому обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виконання ухвали суду про оголошення міжнародного розшуку не буде можливим.

До того ж, зі змісту ч.6 ст. 193 КПК України слідує, що наведена норма обумовлює можливість розгляду відповідного клопотання прокурора та ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого наявністю достатніх підстав вважати, що особа оголошена у міжнародний розшук, а не доведенням факту здійснення такого розшуку компетентними органами.

Достатньою підставою вважати, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук є, зокрема, чинна ухвала суду про оголошення міжнародного розшуку обвинуваченого.

Ухвалою суду від 31.10.2025 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000201 від 26.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України (справа №602/1099/24), оголошено міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виділено з кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000201 від 26.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, в окреме провадження. Судове провадження по виділеним матеріалам кримінального провадження зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Як слідує зі змісту ухвали суду від 31.10.2025, підставами для її постановлення стало, зокрема, встановлення судом достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 ухилився від явки до суду, у зв`язку з чим покинув територію України та переховується за її межами.

У листі начальника УСР в Хмельницькій області від 15.12.2025, доданому до клопотання, зазначено, що за отриманою інформацією ОСОБА_6 в червні 2025 року незаконно, поза пунктами пропуску, перетнув державний кордон України та на даний час перебуває на території Республіки Вірменія, де проживає разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_10 .

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави розглядати клопотання за процедурою, визначеною ч. 6 ст. 193 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Як слідує зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_6 та іншим обвинуваченим, стосовно яких обвинувальний акт розглядається в іншому провадженні, пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, тобто у вимаганні, вчиненому організованою групою з погрозою вбивства в умовах воєнного стану, та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому організованою групою, поєднаному з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні обвинуваченим згаданих вище кримінальних правопорушень раніше була предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні і знайшла своє підтвердження при вирішенні слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу, покладення на обвинуваченого відповідних обов`язків та неодноразового продовження строку їх дії під час досудового розслідування.

Наразі ж на розгляді у суді перебуває пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення, яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України є твердженням сторони обвинувачення про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а не лише обґрунтованим припущенням про те, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, котре мало місце коли останній перебував у процесуальному статусі підозрюваного.

Кримінальне процесуальне законодавство містить вимогу щодо перевірки підозри на предмет її обґрунтованості на етапі досудового розслідування. Водночас, під час судового провадження закон не вимагає від суду обґрунтовувати обвинувачення при вирішенні питання про обрання/застосування запобіжного заходу. Така оцінка є предметом судового розгляду, що надається судом на підставі поданих доказів при ухваленні кінцевого рішення у справі.

У зв`язку з цим при обранні запобіжного заходу суд не перевірятиме висунуте ОСОБА_6 обвинувачення на предмет обґрунтованості.

При цьому, суд зазначає, що на даний момент у матеріалах судової справи відсутні будь-які підстави сумніватися в обґрунтованості підозри, висунутої ОСОБА_6 .

Щодо наявності ризиків, на які вказує прокурор.

Ризиком у контексті кримінального провадження є достатньо обґрунтоване припущення про те, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити вчинки, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять суспільну небезпеку.

У своєму клопотанні прокурор стверджує, що наявні реальні ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто, що обвинувачений ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд вважає, що наявність заявлених прокурором ризиків є достатньо обґрунтованою з огляду на таке.

Зокрема, ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, обґрунтований суворістю покарання, передбаченого законом за вчинення інкримінованих йому злочинів, у зв`язку з чим ОСОБА_6 , усвідомлюючи суворість покарання, може вдатися до відповідних активних дій.

За вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , і які згідно з положеннями ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, передбачена кримінальна відповідальність: за ч.4 ст.189 КК України - позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна і за ч.3 ст.289 КК України - позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

З підстави суворості передбаченого покарання також є достатньо ймовірним ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При оцінці ступеня ризику впливу на інших обвинувачених, потерпілого та свідків суд враховує ту обставину, що останні ще не допитані у цьому кримінальному провадженні у суді, відтак обвинувачений може чинити на них відповідний тиск, шляхом погроз, залякувань чи умовлянь схиляючи їх до надання неправдивих показань на свою користь чи відмови від участі у кримінальному провадженні.

При цьому суд, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, бере до уваги не лише «тяжкість обвинувачень», яка хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від правосуддя та незаконного впливу на інших учасників процесу, але й ураховує інші фактори такі як: дані про особу обвинуваченого, рід його занять, міцність соціальних зв`язків, інші обставини конкретного кримінального провадження (див. рішення ЄСПЛ у справах «Ідалов проти росії» (Idalov v. russia) [ВП], 2012, п. 145; «Гарицький проти Польщі» (Garycki v. Poland), 2007, п. 47; «Храїді проти Німеччини» (Chraidi v. Germany), 2006, п. 40; «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria), 2001, п. 80-81, «Панченко проти росії» (Panchenko v. russia), 2005, п. 106).

Про реальність ризику переховування обвинуваченого від суду свідчать обставини цього кримінального провадження.

Так, суд установив, що обвинувачений ОСОБА_6 востаннє був присутній у судовому засіданні по розгляду цього кримінального провадження 29.04.2025, у судове засідання, призначене на 15.05.2025 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив. Після цього на неодноразові виклики суду у судові засіданні не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв.

Ухвалою суду від 22.05.2025 до обвинуваченого застосовано привід, який однак не був виконаний через відсутність ОСОБА_6 за місцем його тимчасового проживання.

Ухвалою суду від 05.06.2025 заставу в розмірі 242240 грн, внесену заставодавцем ОСОБА_11 , за обвинуваченого ОСОБА_6 , визначену ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, звернуто в дохід держави.

Ухвалою суду від 05.06.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За повідомленням УСР в Тернопільській області від 15.07.2025 ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу не виконана через те, що ОСОБА_6 за місцем проживання відсутній, мобільний номер, яким користувався обвинувачений вимкнений, місце перебування останнього не відоме.

Вжитими на виконання ухвал суду заходами упродовж більше шести місяців встановити місцезнаходження обвинуваченого на території України не вдалося. За наявною у правоохоронних органів інформацією ОСОБА_6 покинув територію України поза офіційними пунктами пропуску і в даний час може перебувати за межами України, на території Республіки Вірменія.

Отже, ОСОБА_6 , будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні, до якого ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, порушив умови застосованого до нього запобіжного заходу та покладені на нього обов`язки прибувати до суду за першою вимогою та не відлучатися з місця свого проживання без дозволу суду, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_6 переховується від суду.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд ураховує у сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відносно молодий вік обвинуваченого (45 років); відсутність у обвинуваченого, який не є громадянином України, скільки-небудь міцних соціальних зв`язків в Україні, відсутність постійного місця проживання, місця роботи або навчання та законного джерела доходів; наявність непогашеної судимості за умисні злочини, у т.ч. проти власності; порушення обвинуваченим умов застосованого до нього раніше запобіжного заходу; високий ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Під час розгляду цього клопотання суд не досліджує питання недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 для запобігання встановленим ризикам, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, який може бути обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Це питання буде предметом дослідження суду при застосуванні запобіжного заходу після затримання і доставлення обвинуваченого до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 слід задовольнити.

У разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається (ч. 4 ст. 197 КПК України).

Також, ураховуючи те, що ухвалою суду від 31.10.2025 судове провадження по виділеним матеріалам кримінального провадження було зупинено до розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , а ухвалою суду від 19.12.2025 судове провадження було відновлено для можливості проведення судового засідання з розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то у зв`язку із оголошенням обвинуваченого у розшук судове провадження відносно ОСОБА_6 підлягає зупиненню відповідно до вимог ст. 335 КПК України.

Керуючись ст. 2, 131, 176-178, 183, 193-194, 205, 309, 335, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

2. Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

3. Судове провадження по виділеним матеріалам кримінального провадження №0000201 від 26.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України зупинити до розшуку обвинуваченого.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається судом після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24 грудня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1