Провадження № 1-кс/344/8041/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000099 від 23.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 393 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що Слідчим відділом УСБУ в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000099 від 23.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.

24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

У відповідності до статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та з метою забезпечення продовження строку дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №478/2025 від 14.07.2025, який затверджений Законом № 4524-IX від 15.07.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 07.08.2025 строком на 90 діб, тобто до 05.11.2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2025 у невстановлену органом досудового розслідування точну годину, але не пізніше 18 год 20 хв, за невстановлених на даний час обставин, перебуваючи на території м. Калуш Івано-Франківської області, у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності в особливий період Збройним силам України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вони реалізували за наступних обставин.

Так, 22.09.2025 о 18 год 20 хв, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 Та ОСОБА_5 , з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на перешкоджання законній діяльності в особливий період Збройним силам України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті умисно створити перешкоди у законній діяльності військовослужбовців при виконанні ними своїх службових обов`язків шляхом блокування приміщення за місцем розташування підрозділу взводу охорони, пошкодження обладнання та майна військового об`єкту (будівлі), зірвання несення служби добового наряду, чим перешкодити законним діям військовослужбовців під час здійснення ними мобілізаційних заходів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшли до вхідних дверей, відкрили їх та спробували увійти в приміщення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , однак були зупинені військовослужбовцем - стрільцем 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_10 , який був одягнений у військову форму, перебував на військовій службі у складі добового наряду та виконував покладені на нього обов`язки.

Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , маючи на меті перешкодити законній діяльності військовослужбовців і змусити їх припинити мобілізаційні заходи, схопили за одяг військовослужбовця ОСОБА_10 та різкими рухами витягнули останнього із вказаного приміщення на вулицю і кинули його на землю.

Надалі, перебуваючи безпосередньо поблизу входу до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 руками втримували військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 умисно наніс йому 3 удари руками по тулубу, голові та обличчю. Вказані дії ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, шляхом зірвання несення служби добового наряду, блокування приміщення та пошкодження майна взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є органом військового управління, який забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, внаслідок чого було порушено нормальне функціонування підрозділу, а також перервано процес мобілізації, що фактично призвело до зриву виконання завдань покладених на мобілізаційний підрозділ.

У подальшому, після того як військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 спробував піднятись для продовження виконання своїх функціональних обов`язків, ОСОБА_8 наніс удар ногою спрямувавши його в голову ОСОБА_10 , однак, не попавши в область голови, наніс повторно удар рукою по голові, після чого відійшов на відстань від військовослужбовця ОСОБА_10 . У цей же час, військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 спромігся вирватись та покинути місце події, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спробували повторно увійти в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом нанесення ударів руками та ногами, однак не змогли, оскільки двері були зачинені, а тому продовжували повторно наносити удари ногами та руками у вхідні двері органу військового управління.

У такий спосіб, спільні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 призвели до унеможливлення виконання своїх службових обов`язків військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 .

Разом з тим, ОСОБА_8 і ОСОБА_5 продовжили наносити ногами удари по вхідних дверях приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою їх пошкодження, прикладаючи силу вирвати вхідні дерев`яні двері шляхом шарпання за дверну ручку.

Надалі, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою перешкодити законній діяльності Збройних Сил України, в тому числі шляхом пошкодження майна взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , підняв 2 камені із землі та свідомо кинув їх у вікно поблизу вхідних дверей, поціливши у скло 2-ї та 3-ї секції, внаслідок чого розбив його. У цей час ОСОБА_5 продовжував наносити удари ногою по вхідним дверям з метою протиправного проникнення у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою перешкодити органу військового управління у здійсненні ними законної діяльності, після чого залишили місце події та направилися у невідомому напрямку.

У подальшому, 22.09.2025 приблизно о 18 год 40 хв, до вхідних дверей приміщення, де розміщується взвод охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернувся ОСОБА_5 та розпочав наносити удари ногою по вхідних дверях. У той же час прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які продовжували вести себе агресивно, висловлювати погрози щодо військовослужбовців, голосно кричати, привертаючи увагу сторонніх осіб і розпочали шляхом переконання підбурювати цивільне населення до вчинення протиправних дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , його блокування та протиправне проникнення до приміщення, при цьому ОСОБА_5 продовжував наносити удари ногою по вхідних дверях приміщення, після чого підняв камінь із землі та свідомо кинув його у вікно поблизу вхідних дверей, поціливши у скло 2-ї секції та розбивши його.

У той же час, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно підняв 2 камені із землі та кинув їх у вікно поблизу вхідних дверей, поціливши у скло 2-ї секції та додатково розбивши його. Пізніше ОСОБА_5 , взявши камінь, повторно кинув його у вікно поблизу вхідних дверей, поціливши у скло 1-ї секції та розбивши його, а ОСОБА_8 у свою чергу, взявши до рук палицю, наносив нею удари по вказаному вікну.

Тоді ж, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не зумівши самостійно потрапити до приміщення, де знаходиться взвод охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою подальшого блокування і пошкодження приміщення, а також зриву мобілізаційних заходів, розпочали шляхом переконання залучати сторонніх осіб з числа місцевого населення, які проходили повз вищевказаної будівлі. У цей час ОСОБА_5 продовжував систематично підходити до вхідних дверей та наносити удари ногами з метою потрапляння у приміщення. Далі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в черговий раз взявши до рук із землі камені, розпочали ними розбивати вхідні двері, внаслідок чого їх пошкодили та відкрили, після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 . Та ОСОБА_5 , зайшли у приміщення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У вказаному приміщенні в коридорі знаходився військовослужбовець взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , який виконував службові обов`язки та намагався їх зупинити, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_5 спричинили йому тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів по тулубу та обличчю. Надалі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , перебуваючи у протиправний спосіб у вказаному приміщенні органу військового управління, вчиняли умисно перешкоди у законній діяльності військовослужбовців при виконанні ними своїх службових обов`язків, зокрема заблокували військовий об`єкт (будівлю), пошкодили обладнання та майно у приміщенні, зірвали несення служби добового наряду, чим перешкодили несенню військової служби та законним діям військовослужбовців під час здійснення ними мобілізаційних заходів.

Також, внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , військовослужбовцям органу військового управління Збройних сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснено перешкоджання в їх законній діяльності під час виконання ними своїх службових обов`язків щодо поставлених мобілізаційних завдань, зокрема перешкоджено військовослужбовцям у здійсненні їх законної діяльності щодо включення та відправки у складі команд для зарахування до військової частини та несення військової служби військовозобов`язаних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , щодо видачі направлення для проходження додаткового медичного обстеження військовозобов`язаному ОСОБА_14 , щодо ознайомлення солдата ОСОБА_15 з наказом про його переведення до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), а також перешкоджено військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_16 вибути в складі групи оповіщення згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 214 від 21.09.2025, що вплинуло на мобілізаційний план та завдання Збройних сил України.

Разом з тим, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не ознайомившись з вказаними документами, та ОСОБА_14 , не пройшовши додаткове медичне обстеження, а також військовослужбовці, які знаходились у вказаному приміщенні взводу охорони і несли військову службу, а також ті військовослужбовці, які перебували на відпочинку, у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю, змушені були залишити приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . У свою чергу військовослужбовець ОСОБА_15 , самовільно залишив місце дислокації військовослужбовця, призваного по мобілізації, в тому числі не прибув на збір особового складу для відбуття до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

У результаті вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності в особливий період Збройним силам України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 створили перешкоди у законній діяльності військовослужбовців при виконанні ними своїх службових обов`язків, зокрема заблокували приміщення за місцем розташування підрозділу взводу охорони, пошкодили обладнання та майно військового об`єкту (будівлі), зірвали несення служби добового наряду, чим перешкодили законним діям військовослужбовців під час здійснення ними мобілізаційних заходів.

26 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22-23.09.2025; протоколом огляду відеореєстратора від 23.09.2025; документальними матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_3 , отриманими на запит слідчого в порядку ст. 93 КПК України від 23.09.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_10 від 23.09.2025 та протоколами пред`явлення потерпілому осіб для впізнання за фотознімками від 23.09.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_11 від 23.09.2025 та протоколами пред`явлення потерпілому осіб для впізнання за фотознімками від 23.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_17 від 23.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_18 від 25.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_15 від 26.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_19 від 30.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_20 від 30.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_21 від 30.09.2025 та протоколом пред`явлення свідку особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_22 від 30.09.2025; показаннями свідка ОСОБА_23 від 03.10.2025 та протоколами пред`явлення свідку осіб для впізнання за фотознімками від 03.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_24 від 04.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_25 від 06.10.2025 та протоколами пред`явлення свідку осіб для впізнання за фотознімками від 06.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_26 від 06.10.2025 та протоколами пред`явлення свідку осіб для впізнання за фотознімками від 06.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_27 від 08.10.2025, протоколом огляду його мобільного телефону марки «iPhone» від 08.10.2025, протоколом огляду відеозаписів з мобільного телефону свідка ОСОБА_27 , які записані на оптичний DVD-R диск від 11.10.2025 та протоколами пред`явлення свідку осіб для впізнання за фотознімками від 08.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_28 від 08.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_16 від 09.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_29 від 10.10.2025 та протоколами пред`явлення свідку осіб для впізнання за фотознімками від 10.10.2025; протоколом огляду публічно доступного місця від 25.09.2025 та протоколом огляду вилученого мобільного телефону марки «Redmi» від 23.10.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою полягають у необхідності провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема: завершити виконання призначених 3 (трьох) судових комп`ютерно-технічних експертиз, судової дактилоскопічної експертизи, судової молекулярно-генетичної експертизи та 2 (двох) судово-медичних експертиз; в залежності від результатів проведених судово-медичних експертиз, вирішити питання про додаткову кваліфікацію кримінальних правопорушень та повідомлення винним особам про підозру за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи; за результатами проведених судових комп`ютерно-технічних експертиз відеореєстратора та мобільних телефонів здійснити детальні огляди встановлених експертом текстових, аудіо,- відео та інших файлів; завершити проведення оглядів речей та документів, вилучених під час проведення обшуків у кримінальному провадженні; встановити анкетні дані, місця перебування та детально допитати в якості свідків осіб, які знаходились 22.09.2025 на момент вчинення кримінального правопорушення групою осіб поблизу ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а також провести із свідками впізнання осіб, причетних до вчинення злочину; встановити та детально допитати в якості свідків осіб, які перебували на транспортному засобі 18.10.2025 на території КНП «Калуська ЦРЛ» за адресою: м. Калуш, вул. Медична, буд. 6, та до яких в автомобіль присів підозрюваний ОСОБА_8 з метою втечі з-під варти, а також допитати в якості свідків працівників КНП «Калуська ЦРЛ», яким відомі обставини втечі з-під варти ОСОБА_8 та оглянути відеозаписи з камер відеоспостереження КНП «Калуська ЦРЛ» у період часу втечі ОСОБА_8 з-під варти; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії мають суттєве значення для досудового розслідування та судового розгляду, оскільки спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть змогу судді, стороні захисту та стороні обвинувачення повно та об`єктивно дослідити всі обставини вчинення кримінального правопорушення, вірно кваліфікувати дії підозрюваних та відповідно прийняти законне і обґрунтоване кінцеве процесуальне рішення у кримінальному провадженні.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не могли бути проведені чи завершені раніше з об`єктивних причин, оскільки обставинами, що перешкоджали проведенню таких слідчих (розшукових) та процесуальних дій у двомісячний строк є особлива складність кримінального провадження, значна завантаженість експертних установ, які не змогли своєчасно завершити судові експертизи, значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, яких необхідно додатково провести та які спрямовані на отримання доказів злочинної діяльності підозрюваних, що потребує додаткового часу.

26 вересня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 листопада 2025 року.

17 листопада 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 26 лютого 2026 року.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На теперішній час у сторони обвинувачення немає жодних підстав для зміни чи скасування раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, заявлені раніше ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Так, 25.09.2025 ОСОБА_5 , перед його затриманням, переховуючись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування, а саме вистрибнув із балкону вказаної квартири задля уникнення від кримінальної відповідальності, після чого був затриманий співробітниками УСБУ в Івано-Франківській області.

- п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі знищити та/або спотворити дані наявні на віддалених серверах у всесвітній мережі Інтернет, доступ до яких можна отримати через електронні поштові скриньки, профілі в соціальних мережах, Інтернет-месенджери тощо;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їх анкетні дані, внаслідок чого може здійснювати фізичний та моральний тиск;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, вчиненого у воєнний стан. У свою чергу ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може підтримувати контакт з іншими особами, які ймовірно причетні до протиправної діяльності, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їх злочинних дій;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, зазначив, що його підзахисний позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину, тяжкий стан здоров`я, внаслідок отримання травми коліна. Разом з тим ризики наведені у клопотанні є формальним припущенням та загальними фразами, та не підтверджуються належними доказами. Просить застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 підтримав заперечення колеги, та просив застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисників.

Заслухавши прокурора, захисників, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

25.09.2025 року ОСОБА_5 затримано на підставі ч.4 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

26.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, яка йому вручена в той самий день.

26 вересня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 листопада 2025 року.

17 листопада 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 26 лютого 2026 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В той же час 23.11.2025 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для визначення застави як альтернативного заходу, та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи. Крім того, як вбачається з ухвали про застосування запобіжного заходу, яка залишена без змін Івано-Франківським апеляційним судом характеризуючі особу підозрюваного дані враховані під час застосування запобіжного заходу, в тому числі сімейний стан, перебування на утриманні дитини, та потребу в отриманні лікування (даних про неможливість отримання лікування в умовах обрання відповідного запобіжного заходу стороною захисту не надано).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя також враховувє наявність суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, зокрема, в період збройного конфлікту завдає безпрецедентної шкоди державі Україні та її обороноздатності в умовах введення на її території воєнного стану у зв`язку з відкритою повномасштабною збройною агресією російської федерації, підриває авторитет ЗСУ та інших військових формувань, утворених відповідно до закону, сприяє створенню хибного та негативного ставлення суспільства до праці працівників органів державної влади та створює сумніви у патріотичності та служінню народові України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 17.01.2026 року (в межах строку досудового розслідування) без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 17.01.2026 року включно (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1