Справа № 297/2924/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника Служби у справах дітей Кольчинської селищної ради за довіреністю ОСОБА_9 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 25.08.2025 року, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 1 курсу КЗ «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені Михайла Данканича» м. Мукачево,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

24 серпня 2025 року близько 21:00 години, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території притулку для дітей Служби у справах дітей Закарпатської ОДА за адресою: с-ще. Батьово, вул. Кошута, 146, Берегівського району, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та суспільну небезпечність, наніс чотири удари долонею своєї правої руки в область голови неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в область скроні зліва, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій лобно-скроневій області, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 61/Б від 26.08.2025 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, у діях ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявні ознаки суспільно небезпечного діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалось у зв`язку з тим, що він не досягнув віку кримінальної відповідальності.

29 серпня 2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого дізнавача СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 25.08.2025 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру з підстав, наведених у ньому та просила застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Неповнолітній ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав, що у притулку для дітей в с-щі Батьово він 3 або 4 рази вдарив ОСОБА_4 через те, що останній ображав молодших дітей. Щиро розкаявся, наразі вважає свій вчинок неправильним.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_6 вдарив його 4 рази.

Представник Служби у справах дітей Кольчинської селищної ради ОСОБА_9 підтримала клопотання та просила застосувати запропонований прокурором захід виховного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється у разі вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку та до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст. 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною КК України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Частина 3 статті 105 КК України передбачає, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Згідно з ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує наступні питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, і якщо так, то який саме.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, настає з 16 років.

Неповнолітній ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють обставин, викладених у клопотанні, судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, а також відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їхньої позиції.

Вчинення неповнолітнім ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, окрім поданих суду пояснень, підтверджується також висновком судово-медичної експертизи № 61/Б від 26.08.2025 року.

Таким чином, суд приймає до уваги наведені докази, як належні та допустимі й такі, що підтверджують вчинення неповнолітнім ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що неповнолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та паспорта громадянина України № НОМЕР_2 на момент вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_6 , виповнилося 15 років.

Таким чином, він не досяг 16-річного віку, з якого відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України настає кримінальна відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно рішення виконавчого комітету Кольчинської селищної ради № 146 від 03.07.2025 року, ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, як дитині, яка залишилася без батьківського піклування.

Відповідно до характеристики вихованця притулку для дітей Служби у справах дітей Закарпатської ОДА, розвиток пізнавальних процесів Дмитра відповідає віковій нормі. Процеси запам?ятовування, зберігання та передачі інформації на середньому рівні. Навички самообслуговування сформовані. За характером емоційно неврівноважений, розторможений, імпульсивний хлопець. Любить бути у центрі уваги. В лексиці постійно використовує лайливі слова, часто конфліктує з дітьми, з дорослими. Не дотримується субординації по відношенню до дорослих. На зауваження реагує протестом. Під час емоційного зриву у хлопця відсутній самоконтроль та самоаналіз. Спостерігається часта зміна настрою, без усяких на те причин. Схильний до бродяжництва. Дмитро дуже складний хлопець, потребує постійного контролю з боку дорослих.

Його стан здоров`я задовільний, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру суд бере до уваги обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність діяння, його наслідки, дані про особу неповнолітнього, поведінку після вчиненого діяння та ставлення до нього.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню та щодо ОСОБА_6 слід застосувати примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України, у вигляді застереження .

Саме такий захід виховного характеру є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових суспільно-небезпечних діянь.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 369-372, 395, 498, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд,

ухвалив:

Клопотання старшого дізнавача СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 25.08.2025 року - задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України, у вигляді застереження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_11