Справа № 521/656/26
Номер провадження:1-кп/521/1287/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001442 від 14.10.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2014 р.н., фізичну особу підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 13 жовтня 2025 приблизно о 17 годині 34 хвилин, допустив порушення вимог п.п. 2.3.б, 10.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;

Порушення виразились в тому, що 13 жовтня 2025 приблизно о 17 годині 34 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи в денний час доби технічно справним автомобілем марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Одесі по асфальтобетонному, сухому покриттю міждворового проїзду навпроти буд. 20 во вул. Варненська, з боку вул. Космонавтів в напрямку вул. Варненська, на якому організований двосторонній, по одній смузі руху в кожному напрямку.

Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_4 , наближаючись до виїзду з міждворогого проїзду на вул. Варненська у місті Одесі, для здійснення лівого повороту, діючи необережно, у порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, був не уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину вул. Варненська, з права на ліво по ходу руху автомобіля, у не встановленому місці.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що настала в результаті кримінально-протиправних дій водія ОСОБА_4 , пішоходу ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому верхньої та нижньої гілок правої лонної кістки, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим зазначивши, що він примирився із потерпілим ОСОБА_5 та відшкодував йому завдані збитки в повному обсязі. Вину у висунутому обвинуваченні визнає, рішення про звільнення від кримінальної відповідальності прийняла добровільно без будь-якого впливу або тиску, не бажає продовжувати судовий розгляд з метою доведення своєї невинуватості, просить закрити провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив закрити кримінальне провадження стосовно обвинуваченого у зв`язку з їх примиренням, зазначив, що останній відшкодував йому шкоду у повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, рішення приймає добровільно без будь-якого примусу або впливу, претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вважав можливим закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки відповідно до вимог законодавства відсутні будь-які перешкоди для його задоволення, обвинувачений раніше не судимий, під час ДТП перебував у тверезому стані.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадках передбачених п.п. 5-8, 10 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України. Згідно ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом згідно вимог ч.8 вказаної статті КПК.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, провадження № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст.46 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину наміру не має, просив закрити кримінальне провадження стосовно нього.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, згідно матеріалів кримінального провадження під час дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не перебував, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає у повному обсязі, завдані кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані у повному обсязі потерпілому, що підтвердив сам потерпілий в судовому засіданні, проти закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим не заперечує, тяжких наслідків від вчиненого ним кримінального правопорушення не настало, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, суд переконався, що сторони примирилися та рішення між ними прийнято добровільно, тому приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_4 - звільненню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Як вбачається з висновку ККС ВС, викладеного у постанові № 342/1560/20 від 29.09.2021, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати винна особа і у випадку звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Таким чином, з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення судових експертиз.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 100,124, 174, 284-288, 314, 350, 369-372, 392-395, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за №0001442 від 14.10.2025 року відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази після набрання ухвали законної сили:

-автомобіль марки «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеса від 20.10.2025 року;

- диск з відеозаписом - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 31649,68 грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Хаджибейський районний суд м.Одеси.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1