Справа № 588/512/25
провадження № 1-кп/588/81/25
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,(в режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

потерпіла ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Білка Охтирський район Сумської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці без права внесення застави, яке мотивував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого спричинено смерть потерпілому. Обґрунтованість пред`явленого обвинувачення підтверджується на думку прокурора зібраними під час досудового розслідування доказами. Ураховуючи тяжкість пред`явленого обвинувачення, дані про особу ОСОБА_4 , відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, прокурор вважав, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілих, з метою зміни їх показань, оскільки останні висловлювали відповідні побоювання в попередніх судових засіданнях; вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі з метою приховування обставин вчинення правопорушення, у якому обвинувачується. Таким чином, на думку прокурора лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть цього зробити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо вказаних в клопотанні ризиків захисник зазначив, що вони поступово зменшуються. На цьому етапі судового розгляду інші ризики крім переховування від суду фактично не існують, бо свідки допитані, докази досліджені. Обвинувачений співпрацює в розслідуванні справи, надає показання, бере добровільну участь у слідчих діях. За таких умов запобігти ризикам може пом`якшення запобіжного заходу через встановлення альтернативи у вигляді застави або цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого ( АДРЕСА_2 ) із застосуванням електронних засобів контролю.

Прокурор заперечив проти аргументів захисника.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора, вказали, що побоюються за своє життя і у випадку зміни запобіжного заходу вимушені будуть шукати притулку за кордоном, що не входило в їх плани і на, що не мають засобів..

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та враховуючи позицію захисту суд виходить з таких мотивів.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, окрім як, у випадку, коли вона підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Судом установлено, що ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 22 травня 2025 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 вересня 2025 року включно без визначення застави.

Діяння ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за частиною 1 статті 115 КК України. Указане кримінальне правопорушення відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого, крім вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, на які посилається прокурор у клопотанні і причетність до вчинення якого ОСОБА_4 , не заперечує, суд також враховує тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим та його особу, зокрема, те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, є особою 60 років, має задовільний стан здоров`я, розлучений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, постійного місця роботи чи навчання не має, за місцем проживання характеризується негативно, як схильний до зловживання спиртними напоями і до появи у громадських місцях в нетверезому стані, фактично живе не за місцем реєстрації, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Ці обставини у сукупності вказують на наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Домашній арешт до обвинуваченого на цьому етапі неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний вид запобіжного заходу не забезпечить постійний візуальний контроль за обвинуваченим, що дасть змогу незаконно впливати на потерпілих, які беруть активну участь у судовому розгляді і обґрунтовано побоюються за свою безпеку. Крім того, не має інших членів родини які проживали б з ним, не встановлені достатні соціальні зв`язки обвинуваченого. Місце фактичного проживання до тримання під вартою не співпадало з місцем його реєстрації. Зараз за цим будинком ( АДРЕСА_2 ), зі слів сторони захисту, доглядають сторонні люди. Будинок знаходиться в с. Білка, що теж ускладнює можливість здійснення контролю за умовами домашнього арешту.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вказаний запобіжний захід не може бути застосований до раніше не судимої особи, окрім тієї, що підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Відповідно є однією з підстав для обрання запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти названим ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України на цьому етапі судового розгляду.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню на строк два місяці.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини, з огляду на вимоги частини 2 статті 183 КПК України розмір застави судом не визначається.

За таких обставин, керуючись положеннями статей 183, 194, 197, 315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 грудня 2025 року включно без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 21.10.2025 року.

Суддя ОСОБА_1