У Х В А Л А

19 листопада 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000519,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання прокурора.

2.За змістом клопотання прокурор, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на майно, вилучене 13.11.2025 за результатами проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон Iphone 12, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 .

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

3.Детектив, діючи за дорученням прокурора, у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, з огляду на викладені у ньому обставини.

4.Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

5.У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

6.Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

7.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

8.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

9.Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 1, 2 ст. 170 КПК).

10.У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК (ч. 3 ст. 170 КПК).

11.Арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

12.Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).

13.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

14.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

15.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

16.У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (1, 2, 4, 5 ст. 173 КПК).

17. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

18.Заслухавши доводи детектива та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

19.З огляду на законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, далі слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання; (2) щодо обставин кримінального провадження, яке розслідується; (3) щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів; (4) щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи; (5) щодо існування ризиків; (6) щодо наслідків арешту майна; (7) щодо можливості виконання завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Щодо повноважень слідчого судді на розгляд клопотання

20.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Щодо обставин кримінального провадження, яке розслідується

21.Згідно з доданими до клопотання прокурора матеріалами встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000519 за ч. 5 ст. 191 КК. Вказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2025 (а.с. 7).

22. Як зазначає прокурор у своєму клопотанні, ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова», в рамках виконання державного оборонного замовлення, в період дії воєнного стану в Україні, 20.04.2022 укладено договір № 48/232-6 з ТОВ «Метал-Комплект Днепр» , на суму 54 759 600 грн на закупівлю 147,6 тон алюмінієвого прокату, а саме: алюмінієвої плити AW 5083, Н111; 60х1500-1520х3000-3020 мм, код УКТЗЕД 7606; алюмінієвої плити AW 5083, Н111; 6х1500-1520х3000-3020 мм, код УКТЗЕД 7606; алюмінієвої плити AW 5083, Н111; 70х1500-1520х3000-3020 мм, код УКТЗЕД 7606; алюмінієвої плити AW 5083, Н111; 80х1500-1520х3000-3020 мм, код УКТЗЕД 7606 (далі - Договір). Вартість за одиницю плити згідно Договору становила 371 грн за кг (без ПДВ).

23. За версією сторони обвинувачення, службові особи ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова», зловживаючи своїм службовим становищем, вступили у змову з працівниками ТОВ «МЕТАЛ-КОМПЛЕКТ ДНЕПР» щодо придбання партії алюмінієвого прокату за завищеною вартістю.

24. Так, органом досудового розслідування встановлено факти неодноразового спілкування співзасновника ТОВ «Метал-Комплект Днепр» ОСОБА_6 із заступником начальника Управління матеріально-технічного постачання ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» ОСОБА_5 .

25. Зокрема, під час огляду мобільного телефону ОСОБА_6 віднайдене листування між останнім та ОСОБА_5 , згідно з яким ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 поставити зазначені алюмінієві плити за ціною 9,36 євро за 1 шт. з доставкою, що по міжбанківському валютному курсу на той період складало близько 298,8 грн.

26. Окрім того, під час проведення обшуку за адресою фактичного знаходження ТОВ «Метал-Комплект Днепр» встановлено, що з електронної пошти співзасновника ТОВ «Метал-Комплект Днепр» ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на електронну адресу спеціаліста Управління матеріально-технічного постачання ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» ОСОБА_7 направлялись листи:

- 13.04.2022 з ціновою пропозицією 294 грн за 1 кг алюмінієвого прокату без урахування ПДВ;

- 15.04.2022 з ціновою пропозицією 350 грн за 1 кг алюмінієвого прокату без урахування ПДВ;

- 19.04.2022 (об 21.58) з ціновою пропозицією 371 грн за 1 кг Алюмінієвого прокату без урахування ПДВ.

27. Відповідно до висновків експертів за результатами проведення судової товарознавчої та судової економічної експертиз встановлено надлишкове перерахування коштів Державного підприємства «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» на рахунок ТОВ «Метал-Комплект Днепр» у загальній сумі 19 690 585,16 гривень.

28.На підтвердження цих обставин слідчим суддею були досліджені фактичні дані, які зафіксовані у матеріалах досудового розслідування, а саме: договорі № 48/232-6, укладеному 20.04.2022 ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» з ТОВ «Метал-Комплект Днепр»; протоколі огляду від 04.01.2024; протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 18.01.2024-19.01.2024; висновку експерта від 01.07.2024 № СЕ-19/105-24/3479-ЕК; протоколі допиту свідка від 25.02.2025; наказі ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» від 11.03.2020 № 44к.

29. На переконання слідчого судді, наведені фактичні дані та обставини свідчать про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності підстав для арешту майна з метою збереження речових доказів

30.Правовою підставою для арешту зазначеного у клопотанні прокурора майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК - арешт з метою збереження речових доказів.

31.13.11.2025 детективом проведено санкціонований слідчим суддею обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним протоколом обшуку та ухвалою слідчого судді від 07.11.2025 (а.с. 90-99).

32. Поряд з цим, під час цього обшуку було вилучено мобільний телефон Iphone 12, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 (а.с. 93-99).

33. У подальшому, 13.11.2025 детективом винесено постанову про визнання вказаного мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 100-102).

34. Згідно з протоколом обшуку від 13.11.2025, під час огляду вказаного мобільного телефону виявлено листування із абонентом, який підписаний як НОМЕР_4 (за версією сторони обвинувачення, вказаним номером телефону користується ОСОБА_8 ). Встановлено, що повідомлення у зазначеному листуванні видалені, оскільки абонентом активовано функцію тимчасових повідомлень із таймером повідомлень 24 години, які автоматично зникають через 24 години після відправлення. Також під час огляду листування з контактом « ОСОБА_9 » ( НОМЕР_5 ), виявлено видалені повідомлення. На підставі викладеного, виникла необхідність в проведенні експертного дослідження вказаного мобільного телефону.

35. З огляду на вказане, постановою детектива від 18.11.2025 призначено комплексну судову комп`ютерно-технічну експертизу та експертизу електронних комунікацій з метою встановлення відомостей, які зберігаються на вилученому мобільному телефоні.

36.На переконання слідчого судді, наведені обставини, які були зафіксовані у протоколі обшуку, можуть свідчити про те, що мобільний телефон, який належить ОСОБА_5 може містити важливі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, щодо листування з особами, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.

37. У зв`язку із цим та враховуючи незначний проміжок часу, який пройшов з часу вилучення вказаного технічного пристрою, слідчий суддя вважає, що наявну на мобільному телефоні інформацію з об`єктивних причин неможливо було повністю виявити і скопіювати у належному процесуальному порядку без залучення експерта та проведення експертного дослідження.

38.З огляду на це, орган досудового розслідування має виправдану потребу у подальшому утриманні такого мобільного пристрою для подальшого розкриття змісту інформації та відомостей, що у ньому можуть міститися, в тому числі й видалених, що може бути реалізовано шляхом проведення його експертного дослідження.

39.Водночас, на переконання слідчого судді, вилучений під час обшуку мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема щодо спілкування з особами, які підозрюються у розтраті коштів державного підприємства в особливо великих розмірах.

40.Отже, існують підстави для накладення арешту на вилучений детективом телефон з метою збереження речового доказу.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

41. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

42. На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на вилучене детективом майно, з метою збереження речового доказу, є необхідним для виконання вищенаведених завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

43. Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - суспільної потреби у розслідуванні кримінальних правопорушень.

44. Слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

45. Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Щодо існування ризиків

46.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить висновку, що не накладення арешту на вилучену річ може призвести до вжиття ОСОБА_5 заходів щодо його пошкодження, псування, знищення, перетворення з метою неможливості використання як речових доказів у кримінальному провадженні.

Щодо наслідків арешту майна

47. Дослідивши обставини вилучення майна, зазначеного у клопотанні прокурора, його доказове значення, зв`язок з особою володільця, слідчий суддя доходить висновку, що повернення вилученого майна його власнику (володільцю) може призвести до втрати як цього майна так і наявної у ньому доказової інформації.

48. Беручи до уваги вищенаведені положення ч. 11 ст. 170 КПК, слідчий суддя цією ухвалою накладає заборону на відчуження, розпорядження та користування щодо: мобільного телефону Iphone 12, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 .

49. Внаслідок зазначеного власник (володілець) майна буде упродовж певного часу обмежений у своїх правомочностях, проте це є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

Щодо можливості виконання завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням

50. Прокурор обґрунтовує необхідність арешту майна необхідністю збереження доказу для забезпечення розслідування кримінального правопорушення.

51. На переконання слідчого судді наведене узгоджується із завданнями кримінального провадження, передбаченими у ст. 2 КПК та існують обґрунтовані підстави вважати, що таке завдання може бути виконане, внаслідок збирання детективами достатніх доказів для повного та неупередженого розслідування.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 372 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000519 - задовольнити.

2. Накласти арешт (з тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, розпорядження та користування) на майно, що вилучене 13.11.2025 за результатами проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон Iphone 12, серійний номер НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1