Провадження № 1-кп/185/704/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

серкретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у судовому засіданні в умовах дії воєнного стану клопотання прокурора Павлоградської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001209 від 13 серпня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ( в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обгрунтовуючи подане клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і у разі визнання його винним останному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, тож є підстави вважати, що під загрозою застосування тяжкого покарання обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Також, на користь вказаного ризику свідчить відсутність міцних соціальних зв`язків, а саме: відсутність на утримання дітей та осіб похитлого відку, відсутність стабільного та офіційного джерела доходу. Крім того, враховуючи, що обвинуваченому відмові свідкі у кримінальному провадженні, наявний ризик незаконного впливу на свідків. На даний час строки обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту сплинули, втім передбачені ст. 177 КПК України ризики, що існували на день обрання продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не порушував умови запобіжного заходу. Обвинувачений на даний час проживає у м. Дніпро, винаймаючи житло за адресою: АДРЕСА_1 , хоча не офіційно, але працює на будівництві з 8.00 до 18.00, просить в клопотання задовольнити частково, заборонивши обвинуваченому покидати місце мешкання з 23.00 години по 6.00 годину.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такий, як домашній арешт.

Частина 1 статті 181 КПК України вказує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, і оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають лише характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик в кримінальному провадженні має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, раніше не порушував застосований до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, має родину та стійкі соціальні зв`язки.

Крім того, суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на даний час винаймає житло та працює не офіційно на будівництві у місті Дніпрі.

Судом також береться до уваги, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів і, у разі доведеності вини обвинуваченого за вчинення вказаних злочинів передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при обранні запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту про що клопоче прокурор, що може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 .

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту обвинуваченому підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183, 291, 331, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21.00 години до 6.00 години задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 лютого 2026 року.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 19 лютого 2026 року:

- не покидати квартиру АДРЕСА_2 , в якій він проживає, в період часу з 23:00 години до 06:00 години наступної доби, крім виникнення необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту;

- прибувати по першому виклику до прокурора або суду на визначений час;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_3 нічного домашнього арешту покласти на Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1