Справа № 553/3209/25
Провадження № 1-кп/553/690/2025
У Х В А Л А

Іменем України

03.11.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000096 від 18.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стасі, Диканського району, Полтавської області, громадянина України, із неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.03.2024 Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 390-1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 21.10.2024 Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 390-1, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,-, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 31.07.2025 було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закрити провадження у справі.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження і звільнення

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні пояснила що вона примирилася з обвинуваченим ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України.

В підготовчому судовому засіданні, згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, а саме: згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

У відповідності з положеннями ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є: 1) вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 2) факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи належним чином ознайомленим з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.02.2024 у справі

№ 533/380/24, згідно якого останньому строком на шість місяців заборонено: перебувати в місці проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 ; наближатися ближче ніж на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування

ОСОБА_7 з метою контактування з нею, а саме: зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_4 , місця роботи: АДРЕСА_5 , дошкільного навчального закладу м. Полтава, вул. Чураївни, 7; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи обов`язковим приписом та обмеженням суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, неодноразово порушив вищезазначені обмежувальні приписи, тим самим, в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , а саме: 29.04.2024 близько 08:40 год. ОСОБА_3 перебуваючи поблизу будинку № 50 по вул. Соборності в м. Полтаві, зустрівши ОСОБА_4 , підійшов до останньої та розпочав розмову, тобто контактував з нею, тим самим порушив вимоги обмежувального припису, яким передбачені тимчасові обмеження його прав в частині заборони наближатися ближче ніж на 50 м до місця перебування ОСОБА_4 , переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею. 11.05.2024 в період часу з 12:48 год. до 19:26 год., перебуваючи в невстановленому місці, ОСОБА_3 надіслав 17 повідомлень у застосунку Viber на номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_7 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. 26.05.2024 близько 14:30 год. ОСОБА_3 підійшов до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , та, знаходячись перед входом до під`їзду № 3 вказаного будинку, тобто менше ніж за 50 м до місця проживання потерпілої, намагався контактувати з нею, чим порушив вимоги обмежувального припису, яким

встановлені тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати в місці проживання потерпілої за вказаною адресою. 24.07.2024 близько 18:50 год., ОСОБА_3 перебуваючи поблизу будинку № 16 по вул. Олександра Бідного в м. Полтава, помітивши ОСОБА_8 в приміщенні кав`ярні «Друзі» за вказаною адресою, підійшов до останньої та розпочав розмову, тобто контактував обмежувального припису, яким встановлені тимчасові обмеження його прав в нею, чим порушив вимоги частині заборони наближатися ближче ніж на 50 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 та в будь який спосіб спілкуватися з нею.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, яке відноситься до кримінального проступку і не є корупційним, збитків ОСОБА_3 потерпілій не завдав та примирився з нею, що підтверджено потерпілою, при цьому, під час вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, надав свою згоду на закриття кримінального провадження. Також суд враховує, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.10.2025 ОСОБА_3 звільнено від покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 24.10.2024 у зв`язку із закінченням іспитового строку, а отже його судимість погашена, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням згідно положень ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

Приймаючи рішення по даному кримінальному провадженню, судом враховується те, що підчас закриття кримінального провадження на підставі примирення обвинуваченого з потерпілою особою, суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо особи, а тому не встановлюється сам факт вчинення кримінального правопорушення, винуватість або невинуватість обвинуваченої особи. За таких обставин не потребують перевірки судом докази під час провадження у справі.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Частиною першою ст.126КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся, речові докази та витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 284,369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 18.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Подільський районний суд міста Полтави і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1