ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.12.2024 за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2025 року, близько 04 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку №24, що по вул. Храпаченка, в м.Рівне, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного матеріального збагачення, будучи в стані алкогольного сп?яніння, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, проник в автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , 1993 року випуску, фіолетового кольору, вартістю 74 910 грн., фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 , після чого, перебуваючи у вказаному транспортному засобі, за допомогою знайденого ключа у вищевказаному автомобілі, привів в дію двигун та попрямував за адресою м. Рівне, вул. Вербова, 39, однак не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бетонну стінку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину та підтвердив обставни, які зазначені у вироці. Зазначив, що перебуваючи в с тані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного матеріального збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, проник в автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 , 1993 року випуску, фіолетового кольору, вартістю 74 910 грн., фактичним володільцем якого с ОСОБА_6 , після чого, перебуваючи у вказаному транспортному засобі, за допомогою знайденого ключа у вищевказаному автомобілі, привів в дію двигун та попрямував за адресою м. Рівне, вул. Вербова, 39, однак не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бетонну стінку.

У вчененому кримінальному правопорушенні свою вину визнав, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив фактичний виклад обставин кримінального правопорушення зазначених в обвинувальному акті. Вказав, що шкода завдана йому кримінальним правопорушенням не відшкодована, щодо покарання обвинуваченому просив реального позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в суді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, а саме за ч.1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, востаннє вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.12.2024 за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік має постійне місце проживання. Згідно довідки Комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради (КН«РОЦПЗН») №3096 від 25.06.2025 року ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога протягом останніх п`яти років не звертався. До адміністративної відповідальності раніше притягувався.

Відповідно до ст. 19 ЗУ«Про міжнародні договори України», ст. 17 ЗУ«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частиною 2 статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи і даних про особу винного, усвідомлення ним протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.289 КК України в межах санкції статті .

При призначені остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України належить застосувати спосіб часткового приєднання невідбутої частини призначеного покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.12.2024 року за ч.1 ст.263 КК України .

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

До моменту набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Витрати на залучення експерта 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп. стягнути з ОСОБА_4 ..

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.12.2024 року за ч.1 ст.263 КК України, остаточно визначити міру покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

До моменту набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Взяти під варту в залі суду негайно.

Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп.

Речові докази: DVD-R диск «НР» із відеозаписами з нагрудних камер (відео реєстраторів) працівників патрульної поліції, під час складання 12.06.2025 адміністративних матеріалів за ст.. 122, 126, 130 КУпАП, відносно ОСОБА_4 (а.к.п.96) залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 , 1993 року випуску, фіолетового кольору, який знаходиться на стоянці тимчасово затриманих транспортних засобів, що по вул.. Дворецька, м.Рівне (а.к.п.119) повернути потерпілому ОСОБА_6 ..

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_7