Справа №766/4249/23
н/п 1-кп/766/2841/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.02.2023 під № 0000098 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Станіслав Білозерського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця серпня 2022 року, знаходячись у с. Станіслав Херсонського району Херсонської області, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вказаний населений пункт перебуває під окупацією збройних сил російської федерації та створення на території Херсонської області незаконних органів влади, діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, сповідуючи проросійські погляди, добровільно погодилася на пропозицію зайняти посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади створеному на тимчасово окупованій території, а саме так званого «главы Военно-гражданской администрации Станиславской сельской территориальной громады».

У подальшому, в період приблизно з кінця серпня 2022 року по 11.11.2022 року, більш точний час під час досудового розслідування встановлений не був, ОСОБА_5 , перебувала на посаді «голови» у незаконному органі влади створеному на тимчасово окупованій території - «Военно-гражданской администрации Станиславской сельской территориальной громады», де організовувала роботу даного органу та виконувала всі необхідні повноваження пов`язані з перебуванням на займаній посаді, зокрема вирішувала питання з приводу роботи комунальних підприємств громади, працевлаштування робітників, виплати заробітної плати у грошовій одиниці російської федерації (рублях), проводила роботу з місцевими підприємцями щодо реєстрації їхньої господарської діяльності за законодавством російської федерації, як представник незаконної влади, активно займалась питаннями підготовки та проведення незаконного референдуму в с. Станіслав, проводила прийом громадян під приводом вирішення гуманітарних проблем населення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи обізнаною про проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Херсонської області, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи на виконання спільного злочинного плану, за попередньою змовою із представниками окупаційної ВЦА Херсонської області, умисно, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», добровільно, за грошову винагороду, взяла на себе повноваження голови ДВК № 427 та здійснила дії щодо організації проведення референдуму на території с. Станіслав Херсонського району Херсонської області які полягали, зокрема, в наступному:

-організація роботи виборчої комісії;

-внесення пропозицій з питань, віднесених до повноважень виборчої комісії;

-безперешкодне відвідування всіх приміщень виборчої комісії, ознайомлення з усіма документами виборчої комісії, організація по дворового (поквартирного) обходу жителів на території с. Станіслав Херсонського району Херсонської області, віднесених окупаційної владою за територіальним поділом до ДВК № 427;

-надання членам виборчої комісії бюлетенів для голосування у зазначеному незаконному референдумі;

-залучення до роботи в якості членів ДВК № 427 інших мешканців с. Станіслав Херсонського району Херсонської області;

-забезпечення ведення обліку громадян які проголосували за списком виборців.

За результатами виконання вищевказаних протиправних дій, спрямованих на організацію підготовки проведення незаконного референдуму, у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій частині території села Станіслав Херсонського району Херсонської області пройшла незаконна, тобто з порушенням всіх положень Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, процедура проведення голосування серед місцевих жителів, у якому за участі озброєних військових та правоохоронців рф, незаконно сформованої поліції сумісно із іншими членами незаконної ДВК № 427 (особи яких на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_5 як голова незаконного органу народного волевиявлення, маючи на меті врахування результатів протиправного голосування на території села Станіслав Херсонського району Херсонської області, віднесених окупаційною владою за територіальним поділом до ДВК № 427 при формуванні загальних результатів незаконного референдуму по всій тимчасово окупованій території Херсонської області, взяла активну участь та організувала роботу ДВК № 427, без дотримання основних принципів вільної участі та добровільного таємного голосування, публічності та відкритості референдуму, вжила заходи для організації незаконного голосування, а також створення уяви у невизначеного кола осіб у легітимності проведення процедури плебісциту.

В подальшому, у період з 23.09.2022 по 27.09.2022 (точний час та місце органом досудового розслідування не встановлено), після завершення підрахунку та оформлення протоколів засідання ДВК № 427, ОСОБА_5 , маючи на меті урахування результатів незаконного голосування на території села Станіслав Херсонського району Херсонської області, при формуванні загальних результатів незаконного референдуму по всій тимчасово окупованій території Херсонської області, доставила у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб заповнені бюлетені для голосування за місцем знаходження Територіальної виборчої комісії в смт. Білозерка Херсонського району Херсонської області за адресою: Херсонська обл., Херсонський район, смт. Білозерка, вул. Свободи, буд. 100 (конкретне місце органом досудового розслідування не встановлено).

27 вересня 2022 року так звана ЦВК Херсонської області за результатами підрахунку всіх бюлетенів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів задекларовано 497051 громадян, що становить 87.05 % від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні, виявили бажання за входження Херсонської області у склад рф.

За викладених вище обставин, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 23.09.2022 по 27.09.2022, діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, із прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», взявши на себе повноваження голови незаконно створеної окупаційною владою Херсонської області ДВК № 427, добровільно прийняла участь у організації та проведенні на тимчасово окупованій території села Станіслав Херсонського району Херсонської області незаконного референдуму щодо входження Херсонської області до складу російської федерації.

Наслідком таких незаконних та неправомірних дій ОСОБА_5 стало визнання російською федерацією незаконного референдуму таким, що відбувся та незаконного приєднання територій Херсонської області до її складу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, як участь громадянина України у проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

ІI. Застосовані судом правові процедури.

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченої, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.08.2023 було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченої та до підготовчого судового засідання, було проведено судові засідання: 18.10.2023, 23.11.2023, 21.12.2023, 15.01.2024, 05.02.2024, 21.02.2024, 25,03.2024, 29.04.2024, 14.05.2024, 17.06.2024.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачена повідомлялася про судовий розгляд кримінального провадження стосовно неї та мала можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви. Зазначеною можливістю, наданою судом, обвинувачена ОСОБА_5 не скористалась.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до рф, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території з 24.02.2022 року .

Відповідно до ч.4 ст.548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до рф та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території рф та тимчасово окупованої території немає можливості.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 до призначених судових засідань здійснювались шляхом направлення повісток на останню відому адресу проживання в с.Станіслав Херсонського району Херсонської області, а також було опубліковано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, не зважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_5 на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останньої за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченої, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачена була обізнана щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

ІІІ. Щодо забезпечення права на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченої.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 14.05.2024 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000098 від 21.02.2023 висунуте щодо злочинів, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто тих, які входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Ухвалою суду від 17.06.2024 був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 28.08.2023 (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 24.09.2025, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

Захисник обвинуваченої здійснював захист обвинуваченої: приймав участь у дослідженні доказів під час судового розгляду, виступав у дебатах.

За час судового розгляду обвинувачена могла визначитися з провадженням проти неї, та усвідомлюючи, що у неї виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінила свою процесуальну поведінку та продовжила подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була проінформована належним чином про дати слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_5 про розпочате кримінальне провадження та її відмову від здійснення свого права постати перед Українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України, і захищати себе безпосередньо в суді, що свідчить про наявність у неї наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд розцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п «g» п.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Враховуючи порядок, визначений вимогами КПК України, здійснення спеціального судового провадження, яке проводиться за відсутністю обвинуваченого, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду. При цьому судом забезпечено застосування до обвинуваченої належної правової процедури в контексті приписів вимог ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом, які вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а тому поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Прокурором долучено у судовому засіданні під час судового розгляду процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

IV. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй злочинів. Просив визнати обвинувачену ОСОБА_5 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй відповідне максимальне покарання в межах санкції статті, застосувавши додаткове покарання, з урахуванням правил, визначених ч. 1 ст. 70 КК України.

Захисник просив суд виправдати його підзахисну, оскільки її винуватість не є доведеною, тому, що з досліджених письмових доказів та показів свідків, не вбачається для цього достатніх підстав.

V. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.08.2023 (справа №490/3432/23, н/п №1-кс/490/6037/2023), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так вина ОСОБА_5 у вчиненні поставлених їй у провину кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- копією протоколу огляду від 24.11.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто адміністративну будівлю Станіславської сільської ради та виявлено: пакет в якому містяться рекламні буклети з написом «Меры поддержки бизнеса. Низкий налог на проф.доходы..» - 297шт., прапорці маленькі(триколори) 36шт.(з кріпленнями) та 3шт.(без кріплення), прапори рф (великі) 5шт., «Декларация, русский херсон» - 3шт., «Конституция Российской Федерации с гимном Росси, новая редакция» - 1шт., Конституція РФ 1шт., зображення путіна в.в. 1шт., коробки із написом «Кабинка для голосования односекционная» - 4шт., в якій містяться пластикові деталі кабінок для голосування, мішок білий, в якому містися пластикові деталі кабінки для голосування на одній з котрих наклеєно герб з малюнком двоголового орла;

- копією протоколу огляду від 23.01.2023, в ході якого оглянуто адміністративну будівлю Херсонської міської військової адміністрації та виявлено, в тому числі, відомості про проведення незаконного референдуму щодо виходу Херсонської області із складу України та про входження Херсонської області в склад російської федерації;

- копією протоколу огляду від 17.01.2023 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет, а саме російський офіційний Інтернет-ресурс телерадіокомпанії «Таврия ТВ- Херсон» щодо публікації проведення форуму в селі Білозерка Херсонської області стосовно підготовки та організації незаконного референдуму щодо виходу Херсонської області із складу України та про входження Херсонської області в склад російської федерації на правах суб`єкта рф;

- копією протоколу огляду від 16.01.2023 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет, а саме російський офіційний Інтернет-ресурс телерадіокомпанії «ВТВ+» щодо публікації проведення форуму в селі Білозерка Херсонської області стосовно підготовки та організації незаконного референдуму щодо виходу Херсонської області із складу України та про входження Херсонської області в склад російської федерації на правах суб`єкта рф;

-копією протоколу проведення огляду від 31.01.2023 з додатком у вигляді диску, мобільного телефону марки «RealMe 5 Pro» IMEI: НОМЕР_1 , який перебуває у власності та користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо розміщенні на російському офіційному Інтернет-ресурсі телерадіокомпанії «ВТВ+» публікації щодо проведення форуму в селі Білозерка Херсонської області стосовно підготовки та організації незаконного референдуму щодо виходу Херсонської області із складу України та про входження Херсонської області в склад російської федерації на правах суб`єкта рф;

- копією протоколу огляду від 17.02.2023 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто інтернет-мессенджер «Telegram», а саме офіційну інтернет-сторінку представника окупаційної влади рф в Херсонській області, голови ВЦА Херсонської області ОСОБА_7 , де міститься його публікація із вмістом заяви про проведення референдуму щодо входження Херсонської області до складу рф, а також відеозаписом промови останнього;

-копією протоколу огляду від 14.02.2023 матеріалів кримінального провадження № 0000497 від 03.11.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.110, ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України, в яких, з протоколу огляду речей та документів від 02.02.2023, встановлено, що у Додатку №10 до вказаного проколу наявний список членів ДВК №427, де ОСОБА_5 вказана головою;

- копією протоколу огляду від 02.02.2023 з додатком у вигляді диску та копій аркушів, в ході якого оглянуто, у тому числі, роздруковану на аркушах табличку з друкованим написом: «Участковая избирательная комиссия №427 адрес: Херсонская область, Белозерский район, с. Станислав, ул. Свободы, 15 (сельский совет) та наявним списком осіб, так званих членів відповідної виборчої дільниці (у т.ч. голова ОСОБА_5 );

- копією протоколу огляду від 05.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації договору між російською федерацією та Херсонською областю про прийняття до російської федерації Херсонської області та утворення в складі російської федерації нового суб`єкта від 30.09.2022;

- копією протоколу огляду від 03.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації Ради Федерації Федеральних зборів російської федерації щодо ухвалення федерального конституційного закону «Про прийняття в російську федерацію Херсонської області та утворення в складі російської федерації нового суб`єкта -Херсонської області»;

- копією протоколу огляду від 03.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації президента російської федерації «Указу про виконуючого обов`язки губернатора Херсонської області»;

- копією протоколу огляду від 03.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації Ради Федерації Федеральних зборів російської федерації щодо ухвалення указу президента російської федерації від 19.10.2022 №756 «Про введення військового стану на територіях Донецької народної республіки, Луганської народної республіки, Запорізької та Херсонської областей»;

- копією протоколу огляду від 03.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації президента російської федерації «Федерального закону від 04.10.2022 №375-ФЗ «Про ратифікацію договору між російською федерацією та Херсонською областю про прийняття в російську федерацію Херсонської області та утворення в складі російської федерації нового суб`єкту»;

- копією протоколу огляду від 05.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації статті «Звернення голови адміністрації Херсонської області володимира сальдо до президента російської федерації володимира путіна»;

- копією протоколу огляду від 05.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації статті «Звернення громадської ради Херсонської області до голови регіону з ініціативою негайного проведення референдуму»;

- копією протоколу огляду від 05.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації Виборчої комісії Херсонської області щодо рішення за результатами референдуму»;

- копією протоколу огляду від 03.12.2022 з додатком у вигляді диску, в ході якого оглянуто мережу інтернет щодо публікації статті із вмістом указу президента російської федерації щодо визнання Херсонської області від 29.09.2022 №686;

-копією протоколу проведення слідчого експерименту від 02.02.2023 з додатком у вигляді диску, в приміщенні сільської ради с.Станіслав Херсонського району Херсонської області за участю ОСОБА_8 , який розповів, що бачив та спостерігав порядок підготовки, організації та проведення референдуму на території с.Станіслав Херсонського району Херсонської області, а також осіб, які безпосередньо організовували та брали участь у зазначеному незаконному референдумі (члени ДВК №427), із зазначенням дій, які кожен із них вчиняв. Показав та самостійно відтворив обставини, за яких він спостерігав проведення незаконного референдуму 23-27.09.2022 на ДВК №427;

-копією протоколу проведення слідчого експерименту від 01.02.2023 з додатком у вигляді диску, в приміщенні сільської ради с.Станіслав Херсонського району Херсонської області за участю ОСОБА_9 , яка розповіла, що бачила та спостерігала порядок підготовки, організації та проведення референдуму на території с.Станіслав Херсонського району Херсонської області, а також осіб, які безпосередньо організовували та брали участь у зазначеному незаконному референдумі (члени ДВК №427), із зазначенням дій, які кожен із них вчиняв. Показала та самостійно відтворила обставини, за яких вона спостерігала проведення незаконного референдуму 23-27.09.2022 на ДВК №427;

-копією протоколу проведення слідчого експерименту від 01.02.2023 з додатком у вигляді диску, в приміщенні сільської ради с.Станіслав Херсонського району Херсонської області за участю ОСОБА_10 , яка розповіла, що бачила та спостерігала порядок підготовки, організації та проведення референдуму на території с.Станіслав Херсонського району Херсонської області, а також осіб, які безпосередньо організовували та брали участь у зазначеному незаконному референдумі (члени ДВК №427), із зазначенням дій, які кожен із них вчиняв. Показала та самостійно відтворила обставини, за яких вона спостерігала проведення незаконного референдуму 23-27.09.2022 на ДВК №427;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_11 впізнала особу, зображену на фото №2, як знайому, сусідку ОСОБА_12 , яка очолювала окупаційну владу в с.Станіслав в 2022 році;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_13 впізнала особу, зображену на фото №3, як знайому, сусідку ОСОБА_12 , яка особисто представлялась їй, як голова окупаційної влади в с.Станіслав в 2022 році і надавала вказівки щодо здійснення розрахунків при продажі товарів за російські рублі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_14 впізнала особу, зображену на фото №4, як знайому ОСОБА_12 , яка особисто повідомила їй, що очолює окупаційну владу в с.Станіслав;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_15 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка особисто представлялась їй і надавала вказівки щодо перереєстрації підприємницької діяльності на стандарти рф;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_16 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка особисто представлялась свідку, як очільник окупаційної адміністрації в с.Станіслав в 2022 році;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка є головою виборчої комісії в с.Станіслав, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_10 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка є організатором незаконного референдуму на території с.Станіслав, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_17 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка є головою виборчої комісії в с.Станіслав, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_18 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка є головою виборчої комісії в с.Станіслав, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_19 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка була головою сільської ради під час окупації, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_20 впізнав особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка була головою виборчої комісії в с.Станіслав, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_21 впізнав особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка була головою виборчої комісії в с.Станіслав, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_22 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка була головою сільської ради під час окупації, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_23 впізнав особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка була головою виборчої комісії в с.Станіслав, за рисами обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.02.2023, відповідно до якого ОСОБА_24 впізнала особу, зображену на фото №3, як ОСОБА_12 , яка була головою виборчої комісії в с.Станіслав, за рисами обличчя.

Показаннями свідків, які суду пояснили наступне:

Свідок ОСОБА_14 дала суду показання про те, що знає ОСОБА_25 особисто з дитинства, проживали в одному селі. Свідку відомо, що на території їх села відбувався референдум, багато людей приймало в цьому участь і ОСОБА_25 в їх числі. До повномаштабного вторгнення обвинувачена працювала в школі та в музичній школі, а після вона займала посаду в сільраді та виконувала обов`язки голови сільради при рф, так в селі кажуть, як в рф посада називається свідку не відомо. Два рази в сільраді бачила її особисто, у власному кабінеті, вона приймала людей, оформлювала документи на пошкоджене майно, до неї люди в черзі були, тобто при виконанні обов`язків, це було в вересні і до референдуму вона її також там бачила. При спілкуванні, обвинувачена запропонувала свідку роботу, мабуть в соціальній сфері, на що свідок відповіла відмовою. ОСОБА_25 казала що росія назавжди і у них все буде гарно при владі рф. При спілкуванні, в приміщенні сільради були солдати, на території громади, ОСОБА_25 також завжди була з охороною, а саме військовими рф. В кабінеті був прапор рф і портрет путіна.

Свідок ОСОБА_19 дала суду показання про те, що ОСОБА_25 знає особисто зі шкільних років. ОСОБА_25 до вересня 2022 працювала в музичній школі, а після референдуму вона вважала себе головою сільради. Свідок бачила особисто, як ОСОБА_25 в магазині розповідала всім, що вони повинні брати не лише гривні, а і рублі рф, оскільки вони входять тепер до складу рф, а на базарі всім розповідала, що вона голова сільради, з її слів. Щодо референдуму, в вересні 2022, вона участі в ньому не брала, а знає все зі слів матері, оскільки ОСОБА_25 примушувала мати брати участь в ньому, не особисто, а військові рф по проханню ОСОБА_25 , свідок не була при цьому присутня. ОСОБА_25 організовувала референдум, видавала бюлетені, складала списки, свідок особисто нічого не бачила, це все зі слів матері. Свідок до сільради не ходила, однак знає, що ОСОБА_25 там була. ОСОБА_25 запропонувала свідку прийняти участь в референдумі, а свідок їй відмовила і після цього вони взагалі не спілкувались і до цього фактично також.

Свідок ОСОБА_26 дала суду показання про те, що ОСОБА_27 знає особисто, проживали в одному селі. До повномаштабного вторгнення обвинувачена працювала трошки вчителькою, трошки в будинку культури, а під час окупації, десь на початку серпня 2022 року, стала головою військової адміністрації с.Станіслав Херсонської області, вона визвалася сама, дуже рвалася до цієї посади і була дуже рада коли її поставили, також, коли проходив референдум вона приймала в ньому участь. На посаді, приймала на роботу людей до сільради за своїм вибором, видавала довідки про смерть, підписувала документи на реєстрацію новонароджених дітей. ОСОБА_25 їздила по селу з солдатами рф, які були в формі з автоматами, свідок це бачила особисто. Іванко вела себе дуже задоволено, набирала людей на проведення референдуму. Перед звільненням села, втекла.

VІ. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачена діяла під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу рф.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену винною у пред`явленому їй обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Судом також встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також судом у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Разом з цим, при кваліфікації дій обвинуваченої за ч.5 ст.111-1 та ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, суд також виходив з наступного.

За частиною 5 ст. 111-1 КК, серед іншого, передбачена відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки зі здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки з управління чи розпорядження державним, колективним або приватним майном.

Крім того, за частиною 5 ст. 111-1 КК, серед іншого, передбачена відповідальність за участь в організації та проведенні незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території. У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення тимчасово окупована територія України.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Оцінюючи позицію сторони захисту суд звертає увагу на ту обставину, що саме загальнодоступні ресурси містять відомості про призначення та проведення на тимчасово окупованій території Херсонської області відповідного референдуму, а тому можна стверджувати, що зазначена обставина є загальновідомою.

Крім того, на переконання суду наявна інформація щодо посади обвинуваченої в ДВК № 427 в сукупності з показаннями свідків, які в першу чергу свідчать про роль останньої в організації та проведенні референдуму на ввіреній їй дільниці с. Станіслав Херсонського району Херсонської області, і є тими беззаперечними доказами, які доводять наявність умислу, а відповідно і умисних дій, пов`язаних з організацією та участю в незаконно призначеному на території окупованої Херсонської області референдуму, метою якого було зміна територіальних меж України.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованих їй злочинах, кваліфікація її дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, оскільки доведена належним та достатнім обсягом доказів, ставити під сумнів які підстав не вбачається.

VIІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. При визначені виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчинених злочинів, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, тоді як обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам. Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчинених обвинуваченою злочинів проти основ національної безпеки України, які посягають на захист в першу чергу життєво важливих інтересів суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави, суд дійшов висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченої, дають підстави для призначення ОСОБА_5 за ч.5 ст.111-1 та ч.2 ст.28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, покарання у межах санкції зазначеної статті, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченої та буде достатнім для попередження вчинення нею нових злочинів.

Позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю є обов`язковим додатковим покаранням, передбаченим санкцією частини 5 статті 111-1 КК України.

Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Санкцією частини 5 статті 111-1 КК України передбачено застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Призначаючи остаточне покарання, за сукупністю вчинених злочинів, суд керується положеннями п. 5 ч. 1 ст. 55 та частинами 1, 3 ст. 70 КК України.

VIІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Потерпілі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Матеріальна шкода відсутня.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення у вигляді арештів не застосовувались.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, як і відсутні відомості щодо визнання тих чи інших документів або предметів речовими доказами, а тому відповідні питання судом в порядку ч. 2 ст. 124 та ст. 100 КПК України не вирішувались.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 297-1, 323, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.28 ч.5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.5 ст.111-1 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади, в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави;

- за ч. 2 ст. 28 - ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із забезпеченням виборчого процесу (референдуму), в тому числі з участю у роботі дільничних, територіальних та інших комісій на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

На підставі ч.1 та 3 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади, в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг, пов`язаною із забезпеченням виборчого процесу (референдуму), в тому числі з участю у роботі дільничних, територіальних та інших комісій на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання рахувати з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

Строк додаткового покарання призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавленням права обіймати будь-які посади, в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися діяльністю пов`язаною з наданням публічних послуг, пов`язаною із забезпеченням виборчого процесу (референдуму), в тому числі з участю у роботі дільничних, територіальних та інших комісій, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачена та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченої, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

СуддяОСОБА_1