Провадження № 1-кс/202/8700/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 03.03.2025 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянки України, яка працює на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, маючої на утриманні доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатню для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, визначених КПК України.

Покласти, у разі внесення застави, на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту м. Дніпро, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із визначеними слідчим або прокурором свідками;

- здати на зберігання у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Клопотання вмотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000030 від 03.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. ч. 1,3 ст. 368 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану налагодили злочинну схему, пов?язану з заволодінням грошовими коштами громадян України за отримання у відділі ДРАЦС послуг з державної реєстрації актів цивільного стану.

26.11.2025 року ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.11.2025 року затриманій ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Прокурор вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрювана ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. На переконання сторони обвинувачення тяжкість та висока суспільна небезпека інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, міра покарання, якому може бути піддана підозрювана в разі доведення її вини, дають підстави вважати можливим ухилення від суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується у тому числі на показаннях свідків, тому вона може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на них у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як враховуючи вчинений нею злочин, остання може продовжувати вчиняти дії, пов`язані із заволодінням чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Прокурор вказує, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а також що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

В ході розгляду прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри. Ризики зазначені прокурором є лише припущеннями. Просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави, оскільки ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину яку самостійно утримує та виховує, а максимальний розмір застави яку просить визначити прокурор буде для неї тягарем.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000030 від 03.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. ч. 1,3 ст. 368 КК України.

26.11.2025 року ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.11.2025 року затриманій ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Із доданих до клопотання доказів вбачається, що кримінальне правопорушення мало місце, і є всі підстави вважати що підозрювана може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, а тому на цій стадії процесу підозра є обґрунтованою.

До таких висновків слідчий суддя прийшов проаналізувавши надані до клопотання докази.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

На думку слідчого судді, прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

А саме підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів , які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Тому є високий ризик того, що підозрювана з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підозрювана, обіймаючи посаду, може впливати на свідків в кримінальному правопорушенні., та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення органом досудового розслідування не доведений, та спростовується тим, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Слідчим суддею прийнято до уваги відомості про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, раніше не судима, має на утриманні дитину 2014 року народження.

На підставі доводів сторін та вивчення матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому що враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 статтею 177 цього Кодексу.

Визначити строк тримання під вартою 60 днів з дня затримання підозрюваної.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Тому, користуючись своїм правом, передбаченим ч. 5 ст. 182 КПК України, визначаючи розмір застави, з урахуванням обставин тяжкості інкримінованого злочину, та відомостей про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На думку слідчого судді, застава саме у такому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків.

У разі внесення застави, на підозрювану слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132,176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 24.01.2026 року включно, із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення підозрюваної з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту м. Дніпро, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із визначеними слідчим або прокурором свідками;

- здати на зберігання у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 24.01.2026 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1