Номер провадження:1-кп/521/2056/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів стосовно обвинувачених у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 18.06.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду у формі ухвали, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, що вимагає значного часу, суд вважає за необхідне обмежитися складанням і оголошенням резолютивної частини відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою судді від 17.11.2025 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

До канцелярії суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 та обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 після внесення ним застави, оскільки їх строк спливає 21.11.2025 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання про продовження дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою без зміни визначеного розміру застави стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 посилаючись на тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 після внесення ним застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що наведені ризики, є лише припущенням прокурора, просив врахувати наявність неповнолітньої дитини у обвинуваченої, тому просив відмовити у продовжені дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, під час якого вирішується питання можливості призначення судового розгляду, вже метою якого відповідно до статті 17 КПК України є встановлення судом поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених в обвинувальному акті кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри, однак попри таке, оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 , яка раніше не судима, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому обвинувачена, для якої настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Хоча обвинувачена має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей, але їх наявність у обвинуваченої не може виключити ризику її ухилення, тобто існує реальна загроза, що остання може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який раніше не судимий, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Хоча обвинувачений має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, але їх наявність у обвинуваченого не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інший злочин.

З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовженні дії строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе гарантувати належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На стадії досудового розслідування до обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, який був дієвим важелем для процесуального впливу на поведінку останньої та є мінімальним розміром застави для тяжкого злочину та співмірною з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченої та тяжкості висунутого їй обвинувачення і зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та підстав для зміни її розміру суддею не встановлено.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України клопотання крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вказані обставини перевірялись слідчим суддею під час застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду даного клопотання встановлено, що ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на даний час.

На стадії досудового розслідування до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, який був дієвим важелем для процесуального впливу на поведінку останнього та яка була внесена обвинуваченим. Ухвалою слідчого судді від 15.10.2025 року було продовжено строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, характер інкримінованого злочину, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, враховуючи сукупність всіх обставин передбачених ст.178 КПК України, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, суддя вважає, що строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків необхідно продовжити.

Керуючись ст.ст. 315, 176,177, 183, 193,194, 196,198 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які покладені на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів до 16 січня 2026 року включно, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на в`їзд з України та виїзд в Україну.

Строк дії ухвали суду становить до 16.01.2026 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 16 січня 2026 року включно без зміни визначеного розміру застави.

Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині продовження обов`язків оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1