ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1883/25 Номер провадження 11-кп/814/1475/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника установи ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, громадянин України, судимого, засудженого:

21.10.2024 Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 286-1 ч. 2, ст. 190 ч. 1, ст. 69, ст. 70 ч. 1, 72 ч. 1, ч. 5 КК України на 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі на невідбутий строк, що складає 10 місяців 25 днів, із залишенням додаткового покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_9 продовж відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 .

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд дійшов неправильного висновку про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення.

При ухваленні рішення не враховано, що під час відбування покарання засуджений допускав порушення вимог режиму, за що на нього обґрунтовано накладалися стягнення у вигляді поміщення до карцеру на 3 доби за перешкоджання проведенню огляду та видачі посилки, а також висловлювання нецензурною лайкою в бік адміністрації установи, що свідчить про нестабільну поведінку засудженого і не свідчить про його безумовну зразкову поведінку та доведення свого виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений від початку строку відбування покарання в установі, жодного дня не працював.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ризик вчинення ним кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Неповно враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності, поведінку засудженого за весь час відбування покарання.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу залишити без змін, представника установи, який підтримав подання, перевіривши матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Під час апеляційного перегляду судового рішення встановлено, що ОСОБА_9 засуджений 21.10.2024 Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 286-1 ч. 2, ст. 190 ч. 1, ст. 69, ст. 70 ч. 1, 72 ч. 1, ч. 5 КК України на 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Початок строку покарання рахується з 21.10.2024, кінець строку покарання 10.04.2026.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Задовольняючи подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 , суд першої інстанції ретельно та належним чином перевірив доводи подання щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_9 станом на час розгляду справи відбув строку покарання, а тому відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України, до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 , суд першої інстанції з`ясував ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у програмах диференційованого виховного впливу установи за весь час відбування покарання, та встановив, що у місцях позбавлення волі ОСОБА_9 перебуває з 21.10.2024. З 10.12.2024 відбуває покарання в Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)». Характеризується позитивно, отримав 2 заохочення та 1 стягнення 12.10.2024 (під час перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23»), яке погашено. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_9 заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

З такими висновками місцевого суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів прокурора, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання не була стабільною, необхідно зазначити, що починаючи з 21.10.2024 ОСОБА_9 будь-яких стягнень не отримував, як і під час відбування покарання в установі, а отримане ним стягнення 12.10.2024, до ухвалення вироку та початку відбування покарання, погашене, за період відбування покарання отримував лише заохочення, в установі відбування покарання характеризується виключно позитивно, виконував роботу по благоустрою установи. На час перегляду судового рішення місцевого суду засуджений працевлаштований в установі.

До того ж, комісія установи в характеристиці надала висновок про те, що засуджений довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково, що підтвердив представник установи в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала щодо ОСОБА_9 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали відсутні.

Разом з цим, місцевий суд у резолютивній частині ухвали помилково зазначив, що ОСОБА_9 за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.10.2024, має бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, у той час як ОСОБА_9 відбував покарання у виді обмеження волі, що підлягає уточненню в порядку ст. 404 КПК України.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_9 без змін.

В порядку ст. 404 КПК України уточнити резолютивну частину ухвалиПолтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2025 року, зазначивши правильно, що ОСОБА_9 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.10.2024.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4