ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2249/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

законний представник потерпілої ОСОБА_5 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002602 від 06.07.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Таурів Козівського району Тернопільської області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 01 жовтня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002602 від 06.07.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до вказаного акта, ОСОБА_4 обвинувачується у тому що вона 05.07.2025, приблизно о 10 год. 00 хв., керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме: технічно справним автомобілем марки «Renault Megan», державний номерник знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині прибережної зони біля озера Тягле в Дарницькому районі м. Києва, під час зміни напрямку руху не врахувала дорожню обстановку, здійснила наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на зеленій зоні поза межами проїзної частини.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у виді: а) закритої травми правого стегна: перелом середньої третини діафізу (тіла) правої стегнової кістки зі зміщенням уламків; б) садна - голови, верхніх кінцівок, спини, живота та попереку. Згідно із висновком судово-медичного експерта № 042-1386-2025 від 22.09.2025, тілесні ушкодження, зазначені у п. а) відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 вчинила в результаті порушення та невиконання вимог п. 10.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за N?1306 від 10.10.2001, які вимагають від водія:

- п. 10.1, який трактує: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Згідно з висновком експерта від 29.09.2025 СЕ-19/111-25/59447-ІТ, порушення водійкою ОСОБА_4 пункту 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв?язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у виді отриманням ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинуваченою ОСОБА_4 заявлено клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із законним представником потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. До клопотання долучено заяву, якою підтверджує факт примирення із обвинуваченою, оскільки остання вину визнала повністю, розкаялась, а також у повному обсязі відшкодувала шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину.

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 визнала усі зазначені в обвинуваченні фактичні обставини, щиро розкаялась та шкодує про вчинене. Також пояснила, що їй роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, її право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 клопотання підтримала повністю та зазначила, що ОСОБА_4 відшкодувала їй завдану шкоду у повному обсязі, жодних претензій матеріального та морального характеру до неї немає, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винної з законним представником потерпілого, а кримінальне провадження стосовно останньої просила закрити.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке є нетяжким необережним злочином.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відповідно не є корупційним злочином.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирилась із законним представником потерпілого та відшкодувала їй завдану шкоду, що безпосередньо підтверджено у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи визначені кримінальним законом правові підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності, наявність всіх обов`язкових елементів, перелічених у ст. 46 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, суд вважає, що її клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачена - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинувачену.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 46, ч. 1 ст. 286 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження № 0002602 від 06.07.2025, стосовно неї закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

З обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судово інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта від 29 вересня 2025 року № СЕ-19/111-25/59447-ІТ) проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, на суму 2 228, 50 грн.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у провадженні, а саме: транспортний засіб «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити ОСОБА_8 за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1