Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9045/25
Номер провадження 1-кс/711/2221/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000451 від 25.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золотоноша, Черкаської області, громадянки України, українки, із середньою спеціальною освітою, неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.11.2025 включно. Покласти на підозрювану обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що у період часу з 22 години 00 хвилин, 24.05.2025 по 09 годину 00 хвилин, 25.05.2025, більш точний час вчинення кримінального правопорушення встановити не вдалося, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебувала неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись в межах населеного пункту села Свидівок, Черкаського району, по проїзній частині вулиці Дахнівська в напрямку від села Свидівок Черкаського району Черкаської області до міста Черкаси, у порушення вимог пунктів 2.3 (б), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами і доповненнями), не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної швидкості руху, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, не дотримувалась в межах населеного пункту безпечної швидкості руху, допустила виїзд за межі правого краю проїзної частини вулиці Дахнівська в с. Свидівок, де автомобіль марки «Volkswagen Passat», перебуваючи у некерованому стані, здійснив зіткнення з нерухомою перешкодою у вигляді дерева.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми (переломи кісток основи та склепіння черепа, забій головного мозку, крововиливи в м`які мозкові оболонки та мозочок, крововиливи в м`які тканини голови, рани на голові); травм тулуба (крововиливи та розриви обох легень, печінки, селезінки, крововиливи в клітковину середостіння та заочеревинного простору, крововиливи в брижу тонкого кишківника, крововиливи в міжлопаткову та поперекову ділянки); травм кінцівок (закритий перелом середньої третини правого стегна, численні садна, синці та рани). Частина ушкоджень виникла від дії предметів, що володіють ріжучими властивостями (ймовірно, уламків скла), інші внаслідок дії тупих предметів чи ударів об такі предмети.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 03-01/696 від 26.05.2025, причиною смерті ОСОБА_7 є сполучена травма голови, тулуба та кінцівок, що ускладнилася розвитком шоку. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Таким чином, між спричиненими тілесними ушкодженнями та настанням смерті потерпілої існує прямий причинний зв`язок.

Згідно з висновком експерта № 430/25-23 від 11.09.2025, порушення водієм автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вимог пунктів 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням доказів та підстав 29.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, українка, освіта вища, неодружена, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю, депутатом не являється, уродженка м. Золотоноша Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 25.05.2025;

-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 25.05.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 25.05.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 25.05.2025;

- даними рапорту оперативного співробітника УКР ГУНП в Черкаській області;

- даними висновку судово-медичного експерта № 03-0/696 від 26.05.2025 року;

- даними висновку судової експертизи технічного стану № СЕ-19/124-25/8278-ІТ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 06.06.2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 10.06.2025 року;

- даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_13 від 10.06.2025 року;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ;

- даними висновку судово-медичного експерта № 02-01/621 від 13.08.2025 року;

- даними висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/17 від 03.09.2025;

- даними висновку судової автотехнічної експертизи № 430/25-23 від 11.09.2025 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- існують ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що виражається у тому, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється. Зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останньої до зміни місця постійного проживання, та враховуючи той факт, що кримінальне правопорушення вчинено відносно неповнолітньої особи, що обтяжує міру покарання.

Крім того, тяжкість кримінального покарання, у розумінні практики Європейського суду з прав людини не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини, можна використати за аналогією із обранням такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

- існують ризики передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України, незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується, тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, вона є особою зацікавленою у зміні показань свідків та потерпілих та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати від останніх дачі неправдивих показань або зміну уже наданих на її користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження. Слід враховувати той факт, що ОСОБА_5 в силу одержання клопотання про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з додатками у вигляді протоколів допитів свідків та потерпілих, їх дані та показання стануть відомі підозрюваній, тому ОСОБА_5 , зможе повпливати на останніх за місцем їх фактичного проживання;

- існують ризики передбачені п.4 ч.1 ст.177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Також, орган досудового розслідування звертає увагу на обставини події, ступінь суспільної небезпечності обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про її особу та враховує зміст ризиків, на запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що є достатні підстави вважати, неможливим запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити, вказав, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000451 від 25.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що виражається у тому, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється; ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується, тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, вона є особою зацікавленою у зміні показань свідків та потерпілих та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати від останніх дачі неправдивих показань або зміну уже наданих на її користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження; ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та думку прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що не заперечують щодо запобіжного заходу, враховуючи тяжкість обвинувачення.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника та вказала, що працює в м. Черкаси та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де повідомляє буде відбувати запобіжний захід та просить зазначити дану адресу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст.181 КПК України передбачають, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000451 від 25.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

29.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 25.05.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 25.05.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 25.05.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 25.05.2025; даними рапорту оперативного співробітника УКР ГУНП в Черкаській області; даними висновку судово-медичного експерта № 03-0/696 від 26.05.2025 року; даними висновку судової експертизи технічного стану № СЕ-19/124-25/8278-ІТ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 06.06.2025 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 10.06.2025 року; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_13 від 10.06.2025 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ; даними висновку судово-медичного експерта № 02-01/621 від 13.08.2025 року; даними висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/17 від 03.09.2025; даними висновку судової автотехнічної експертизи № 430/25-23 від 11.09.2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів сторони обвинувачення про існування ризиків, визначених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваній, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від правосуддя, слідчий суддя оцінює через призму обставин цього кримінального правопорушення та приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватою у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваною ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків, та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено ризик впливу на свідків та потерпілих, з врахуванням того, що останній після вручення клопотання про обрання запобіжного заходу стало відомо про свідків у кримінальному провадженні, на яких вона може незаконно впливати з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя погоджується про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 у виді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час доби, а саме із 23 години до 05 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.11.2025, включно, з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст.194 КПК України, необхідність яких була доведена прокурором, та які будуть пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної, тобто не суперечитимуть п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року), оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 ст.194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваною місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_15 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000451 від 25.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора та/чи слідчого в період часу із 23 години до 05 години наступного дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.11.2025, включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

3) не спілкуватися із потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні, за винятком випадків проведення слідчих та процесуальних дій за їх участі;

4) здати на зберігання уповноваженому слідчому СУ ГУНП в Черкаській області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000451 від 25.05.2025 свій паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон (якщо є в наявності).

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 листопада 2025 року, включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваною місця свого перебування у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця перебування з метою перебування останньої в укритті.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 27.11.2025, включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваній, захиснику, прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06.10.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1