Справа №127/1503/26
Провадження №1-кс/127/702/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу в рамках кримінального провадження №0000435 від 27.11.2025, у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчими СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000435 від 27.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника напряму «Соціальна робота», старшого викладача кафедри бізнесу та права, будучи членом відбіркової, предметних, фахових екзаменаційних та апеляційної комісії відокремленого підрозділу закладу вищої освіти Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» Вінницького соціально-економічного інституту, тобто будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 07.12.2025 та 16.01.2026 року одержала неправомірну вигоду від ОСОБА_7 для себе та службових осіб вказаного вище навчального закладу, за вчинення дій, пов`язаних із використанням наданих їй повноважень, в інтересах третьої особи, при наступних обставинах.

Так, в середині вересня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 вирішив вступити до навчального закладу на денну форму навчання. З цією метою, він разом із своїм знайомим, ОСОБА_7 , прийшли до відокремленого підрозділу закладу вищої освіти Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» Вінницького соціально-економічного інституту, який знаходиться за адресою: вул. Дмитра Майбороди, 6, м. Вінниця.

Перебуваючи в приміщенні вказаного вище навчального закладу під час подачі до приймальної комісії даного навчального закладу необхідних документів для вступу, до ОСОБА_7 підійшла ОСОБА_5 , яка на той час була членом відбіркової, предметних, фахових екзаменаційних та апеляційної комісії Вінницького соціально-економічного інституту у 2025 році та дізнавшись про бажання ОСОБА_8 здобувати освіту на денній формі навчання, у тому числі отримати законні підстави для уникнення призову під час мобілізації, на особливий період, остання висловила вимогу щодо надання їй неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США за подальшу здачу іспитів на сесії та практики, та усунення перешкод у навчанні.

Розуміючи незаконність вищезазначеної пропозиції ОСОБА_5 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 звернувся із заявою до правоохоронних органів про вчинене кримінальне правопорушення.

Після цього, останній почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_5 .

В подальшому, 05.12.2025, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_5 за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 73, де остання висловила протиправну вимогу щодо надання їй грошових коштів у сумі 8 000 гривень за вирішення питання щодо позитивних результатів в здачі екзаменів та заліків сесії його знайомим ОСОБА_8 . При цьому, в ході особистої зустрічі остання йому наголосила, що в разі ненадання вказаних коштів, його друг буде відрахований із навчального закладу, що призведе до втрати відстрочки та подальшої його мобілізації до ЗСУ.

Надалі, ОСОБА_5 , на виконання свого протиправного наміру, 07.12.2025 приблизно о 15 год. 04 хв., перебуваючи за адресою: проспект Юності в м. Вінниця, поряд із будинком № 73, по вул. Келецькій, переслідуючи мету власного незаконного збагачення протиправним шляхом, маючи умисел, спрямований на отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, діючи під контролем правоохоронних органів одержала від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 8000 грн., з метою вирішення питання про позитивні результати в здачі екзаменів та заліків сесії ОСОБА_8 , які будуть проводитися у відокремленому підрозділу закладу вищої освіти Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» Вінницького соціально-економічного інституту, що давало б йому змогу продовжити навчання на денній формі та уникати призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Також, в ході зустрічі, остання наголосила, що наступним етапом буде практика, за проходження якої необхідно надати неправомірну вигоду.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України - одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Окрім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника напряму «Соціальна робота», старшого викладача кафедри бізнесу та права відокремленого підрозділу закладу вищої освіти Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» Вінницького соціально-економічного інституту, тобто будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» службовою особою юридичної особи приватного права, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 12.01.2026 у ході телефонної розмови із ОСОБА_7 повідомила останньому про необхідність надання неправомірної вигоди у сумі 2500 грн., які він має їй передати за успішне проходження виробничої практики ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_5 , на виконання свого протиправного наміру, 16.01.2026, приблизно о 10 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: проспект Юності, 20 а в м. Вінниця, переслідуючи мету власного незаконного збагачення протиправним шляхом, маючи умисел, спрямований на отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, діючи під контролем правоохоронних органів одержала від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2500 грн., за вирішення питання про успішне проходження виробничої практики ОСОБА_8 відокремленого підрозділу закладу вищої освіти Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» Вінницького соціально-економічного інституту з метою вирішення питання про успішне проходження виробничої практики ОСОБА_8 , що давало б йому змогу в подальшому продовжити навчання на денній формі даного навчального закладу.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України - одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно.

16.01.2026 о 10 год. 16 хв. ОСОБА_5 затримана у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Вінниця, Вінницької області, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, раніше не судимій, 16.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368-3 КК України - одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 в інкримінованих їй злочинах підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 26.11.2025; проколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; проколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.01.2026; протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 08.12.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 16.01.2026; протоколом обшуку від 16.01.2026; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може застосовуватись до особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією майна.

Крім того слідчий в клопотанні зазначає, що наявність ризику передбаченого пунктом першим ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, у відповідності до КПК України не означає, що підозрювана обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений ризик має місце через те, що дійсно знаючи про можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі за ч. 3 ст. 369-2 КК України, підозрювана може вжити всіх необхідних протиправних заходів, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий вважає, що тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке, законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років з конфіскацією майна.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Крім того, є очевидним, що підозрювана ОСОБА_5 жодним чином не обмежена у праві виїзду за межі території України, в умовах воєнного стану.

Враховуючи наведені доводи, слідство вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того слідчий вказує, що наявність ризику передбаченого пунктом другим та третім ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується характером та обставинами вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5

ОСОБА_5 , на даний час обіймає посаду керівника напряму «Соціальна робота», старшого викладача кафедри бізнесу та права відокремленого підрозділу закладу вищої освіти Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» Вінницького соціально-економічного інституту, обіймає посаду тривалий час, остання з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе може вчинити дії, направлені на примушення до надання завідомо неправдивих показань свідками у вказаному кримінальному провадженні, надавати їм відповідні настанови та поради щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочині.

Крім того, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може впливати на свідків, шляхом їх підкупу, примушування, залякування або вмовляння змінити свої показання, оскільки з більшістю свідків остання особисто знайома.

Також, використовуючи організацій здібності, підозрювана ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим слідчий зазначає, що наявність ризику передбаченого пунктом четвертим ч. 1 ст. 177 КПК України у поведінці підозрюваної ОСОБА_5 виражена у можливому створенні нею штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відомості про її особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, відносно ОСОБА_5 виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та її належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Крім того, сторона обвинувачення з урахуванням вищенаведеного приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашнього арешту, не зможе забезпечити запобігання вищевикладеним ризикам та виконання покладених на підозрювану обов`язків.

Враховуючи тяжкість інкримінованого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваної ОСОБА_5 , зазначені обставини, у своїх сукупності, свідчать про те, що на даний час наявні ризики, які були встановленні для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором просив суд, застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог клопотання, вважає підозру необґрунтованою, а тому просив відмовити в задоволенні вимог клопотання.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника. На запитання суду повідомила, що вона розлучена, раніше не судима, має II групу інвалідності.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000435 від 27.11.2025, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000435 від 27.11.2025; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.01.2026; повідомлення про підозру від 16.01.2026; протоколів обшуку місця події; протоколів допитів свідків; інших матеріалів кримінального провадження, пояснень наданих в судовому засіданні підозрюваною, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, обґрунтована.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлучена, раніше не судима, має II групу інвалідності.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (ч.4 ст. 368-3 КК України), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваної, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_5 перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваної, місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що з метою забезпечення покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, а також з метою запобіганню ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Таким чином, прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ним в судовому засіданні ризикам.

З огляду на вказане, суд враховує вимоги статті 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України та саме такий запобіжний захід просив застосувати прокурор.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 березня 2026 року.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

? прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

? не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

? утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

? здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Визначити строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 березня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Негайно доставити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де звільнити її з-під варти.

Направити ухвалу для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_5 для негайної постановки на облік підозрюваної, про що повідомити слідчого і прокурора.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя