ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/8458/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2084/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: в порядку виконання судових рішень
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме представника ДУ «Центр пробації», належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 03.09.2025, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою відмовлено узадоволенні подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про направлення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що подання органу пробації є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки немає достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_7 умисно ухилявся від відбування покарання, так як він з`являвся до органу з питань пробації для отримання припису про виїзд до місця відбування покарання, повідомляв про причини невиїзду для відбування покарання, а також підтвердив свою хворобу медичною документацією.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 03.09.2025 прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою направити засудженого ОСОБА_7 до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Зауважує, що зазначена ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вказує, що засуджений не виконав вимоги законодавства, не прибув до виправного центру для відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком суду. Крім того, до суду не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин невиконання припису органу пробації.

Так, апелянт наголошує на тому, що сторона захисту не надала доказів перебування засудженого на лікуванні у період з 11.12.2024 по 13.12.2024, а також не підтвердила неможливість покинути медзаклад у вказаний період.

Посилається на те, що сам по собі факт перебування особи на амбулаторному лікуванні та наявність у неї хвороби не є безумовною поважною причиною неприбуття відповідно до припису органу пробації до місця відбування покарання (абз.8 п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2012 №223-1446/0/4-12 «Про деякі питання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).

Просить врахувати, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б підтверджували, що встановлені після порушення обов`язку з`явитися діагнози реально перешкоджали засудженому прибути до місця відбування покарання. Водночас ці самі діагнози не завадили йому з`явитися до суду для участі в розгляді подання.

У зв`язку з цим прокурор робить висновок про відсутність поважних причин для неприбуття до зазначеної в приписі виправної колонії для відбування покарання.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор ОСОБА_6 брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, зважаючи на підстави, наведені в ній.

Захисник ОСОБА_8 також брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що вважає ухвалу законною та обґрунтованою. В своїх запереченнях на апеляційну скаргу захисник вказав, що прокурором не було надано доказів, що засуджений умисно ухилявся від відбування покарання, оскільки ОСОБА_7 з`являвся до органу з питань пробації для отримання припису про виїзд до місця відбування покарання, повідомляв про причини невиїзду для відбування покарання, а також підтвердив свою хворобу медичною документацією.

Засуджений ОСОБА_7 був присутній у судовому засіданні та підтримав позицію свого захисника.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку засудженого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався таких вимог закону при ухваленні рішення.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до приписів ст.13 КВК України, обов`язок забезпечення направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів у порядку, визначеному статтею 57 цього Кодексу, покладено на уповноважений орган з питань пробації.

Так, ст.57 КВК України передбачено, що особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

У разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, вироком Московського районного суду м.Харкова від 25.08.2023 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. Зазначений вирок набрав законної сили 30.09.2023.

04.10.2023 Салтівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області отримав на виконання вирок Московського районного суду м.Харкова від 25.08.2023.

11.10.2023 засуджений ОСОБА_7 з`явився до уповноваженого відділу пробації, де йому було вручено припис про виїзд до місця відбування покарання - виправного центру за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Хролі, вул.Зорянська, буд.8, а саме: до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», та зобов`язано прибути туди не пізніше 13.10.2023.

Також, 03.04.2024 та 11.12.2024 ОСОБА_7 повторно було вручено припис про виїзд до місця відбування покарання, згідно з яким він зобов`язаний був самостійно, протягом трьох діб, виїхати до виправного центру за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Хролі, вул.Зорянська, буд.8, а саме: до Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)».

З матеріалів особової справи №05/2023 та медичної документації, наданої засудженим, вбачається, що ОСОБА_7 перебував на лікуванні у КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18» ХМР, КНП «Міська поліклініка №11» ХМР, а також був направлений на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), про що повідомляв Салтівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Крім того, ОСОБА_7 з 18.06.2024 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням. Йому протипоказані важка фізична праця, тривале перебування на ногах та переохолодження, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12-ААГ №319756.

З медичної картки ОСОБА_7 вбачається, що останній 16.12.2024 звертався до лікаря зі скаргами на біль та порушення функції правого суглоба. Продовжує лікування у КНП «МБЛ №18» (а.с.179).

Відповідно до огляду інфекціоніста КНП «Міська поліклініка №11» ХМР від 17.12.2024 ОСОБА_10 , засудженому ОСОБА_7 встановлено діагноз В18.2 Хронічний вірусний гепатит С (а.с.181).

Як вбачається з виписки з історії хвороби №889 форми №027/о КНП «Міська поліклініка №18» ХМР, засуджений ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.05.2025 по 21.05.2025. Йому встановлено діагноз: післяін`єкційний абсцес правої сідниці, ССЗВ, інтоксикація, наркоманія, гепатит С.

Відповідно до консультативного висновку ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім.В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України від 15.08.2025, ОСОБА_7 встановлено діагноз: гострий оклюзуючий тромбоз глибоких вен правої нижньої кінцівки.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1706 форми №027/о КНП «Міська поліклініка №18» ХМР вбачається, що засуджений ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні з 28.07.2025 по 01.08.2025. Йому встановлено повний діагноз: консолідований перелом правої п`яткової кістки з неусуненим зміщенням; артроз гомілково-ступневого та підтаранного суглобів IV ступеня (справа); артроз і комбінована контрактура лівого гомілково-ступневого та підтаранного суглобів II-III ступеня; консолідований перелом лівої п`яткової кістки з залишковою деформацією; нейродистрофічний больовий синдром; помірне порушення функції опори та ходи нижніх кінцівок; стан після перенесеного правобічного гоніту та оперативного лікування від 30.12.2022 (артротомія, дренування, АЗФ стегно-гомілка); деформуючий остеоартроз (ДОА) правого колінного суглоба II ступеня; посттромботичний синдром (ПТФС); хронічна венозна недостатність (ХВН) III ступеня; тромбоз глибоких вен правої нижньої кінцівки.

В анамнезі хвороби зазначено, що захворювання триває з 2018 року, коли пацієнт отримав перелом обох п`яткових кісток. 30.12.2022 проведено оперативне втручання з приводу правобічного гоніту (артротомія, дренування, АЗФ стегно-гомілка). У травні 2023 року прооперований з приводу лівобічного гнійного артриту та флегмони лівого гомілково-ступневого суглоба. У подальшому - періодичні загострення.

Враховуючи вказані факти, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що немає достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_7 умисно ухилявся від відбування покарання, так як він з`являвся до органу з питань пробації для отримання припису про виїзд до місця відбування покарання, повідомляв про причини невиїзду для відбування покарання, а також підтвердив свою хворобу медичною документацією, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання представника органу з питань пробації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, так як ОСОБА_7 постійно прибував до органу пробації за викликом, повідомляв про причини невибуття для відбування покарання та надавав медичні документи на підтвердження хвороби. Така поведінка засудженого більше свідчить про об`єктивні обставини, що перешкоджали вибуттю, ніж про свідоме ухилення від відбування покарання.

При цьому, що стосується періоду з 11.12.2024 по 13.12.2024, про який зазначає прокурор, то в матеріалах справи містяться відомості про те, що засуджений 11.12.2024 з`явився за викликом, повідомив, що проходить лікування на амбулаторній основі з приводу хворої ноги та після ускладнення гострого бронхіту.

Крім того, 16.01.2025 до органу пробації надійшло повідомлення з КНП «Міська поліклініка №11» ХМР, згідно з яким засуджений ОСОБА_7 звертався за медичною допомогою: 02.12.2024 - до лікаря-отоларинголога, діагноз: хронічний верхньощелепний синусит; 14.12.2024 - до лікаря-терапевта, діагноз: хронічний верхньощелепний синусит; 16.12.2024 - до лікаря-ортопеда-травматолога, діагноз: деформація правого гомілкового суглоба.

Вищевикладене свідчить про тривалий процес лікування, що охоплює і період з 11.12.2024 по 13.12.2024, а тому відсутність довідки саме за ці дні не є підставою вважати поведінку засудженого такою, що свідчить про свідоме невиконання обов`язків.

Посилання прокурора на абз.8 п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2012 №223-1446/0/4-12 «Про деякі питання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» не є релевантним у даному випадку, оскільки стосується тлумачення ст.138 КПК України виключно в контексті поважності причин неявки до суду, а не в аспекті неприбуття засудженого до місця відбування покарання після отримання припису органу пробації.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови узадоволенні подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про направлення засудженого ОСОБА_7 до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

У зв`язку з цим ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не вбачає підстав для її скасування за доводами, які викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539, ст.57 КВК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 03.09.2025 про відмову узадоволенні подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про направлення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4