Житомирський апеляційний суд
Справа №296/797/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/111/26
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 січня 2026 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.03.2026 включно, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.03.2026 включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя вважав наявними підстави для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, оскільки з урахуванням обставин кримінального провадження, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти реалізації встановлених ризиків.

Крім того, враховуючи встановлені ризики, а також те, що злочин, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 вчинений із застосуванням фізичного насильства, слідчий суддя, продовжуючи строк тримання підозрюваного під вартою, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК, вважав за необхідне не визначати розмір застави, оскільки це не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.

Вважає зазначену ухвалу безпідставною та занадто суворою. Зазначає, що в ухвалі не були в достатній мірі наведені мотиви необхідності продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Просить взяти до уваги те, що ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину 2023 року народження. Крім того, його дружина, ОСОБА_9 , не має можливості працювати, так як вона доглядає малолітню дитину, а ОСОБА_8 єдиний, хто утримує сім`ю, так як він офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_10 . Поміщення ОСОБА_8 до установи попереднього ув`язнення поставило його сім`ю в скрутне матеріальне становище, залишивши без засобів на існування. Зазначає, що матеріалами клопотання не підтверджується будь-яка причетність ОСОБА_8 до фактів вимагання грошових коштів у потерпілих у вказаному кримінальному провадженні. Долучені до клопотання матеріали проведення НСРД не зафіксували ні фактів вимагання, ні розмов щодо вимагання ОСОБА_8 грошових коштів у потерпілих. На думку захисника, відсутні також будь-які докази пов`язаності єдиним умислом щодо вимагання грошових коштів у підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Крім того, відсутні докази надання вказівок ОСОБА_8 . ОСОБА_11 щодо вимагання грошових коштів у потерпілих або завдання їм тілесних ушкоджень. Вважає, помилковим висновок суду щодо обсягу ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу. На думку захисника, судом не було наведено достатнього обґрунтування відмови у визначенні застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Захисник просив розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності підозрюваного.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу судді в межах доводів апеляційної скарги та ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчими СУ ГУНП в Житомирській області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001224 та 14.01.2026 прокурором до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, так і доводи захисника в судовому засіданні апеляційного суду не спростовують даних, що ОСОБА_8 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегія судів враховує і те, що ОСОБА_8 є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні № 00000591 від 24.08.2025 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.189, ч.5 ст.185, ч.2 ст.146 КК України, розгляд якого на даний час здійснює Богунський районний суд м.Житомира, поряд з цим знову підозрюється у вчиненні подібного злочину за ч.4 ст.189 КК України.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, його дружина, ОСОБА_9 , не має можливості працювати, так як вона доглядає малолітню дитину, а ОСОБА_8 єдиний, хто утримує сім`ю, так як він офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_10 , не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи характер злочинів, вчинених із застосуванням фізичного насильства, яке ймовірно застосовувалось до потерпілих неодноразово, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про неможливість на даний час у застосуванні застави.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

Крім того, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, наразі перебуває вже на стадії судового провадження в районному суді Житомирської області, тому на судовій стадії кримінального провадження вирішення питань про зміну чи скасування запобіжного заходу, відповідно до ст. 314-316 КПК України, відноситься до повноважень судді першої інстанції, який перевірить доцільність зміни запобіжного заходу на початковому етапі судового розгляду для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор, як сторона обвинувачення, має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження, а сторона захисту має право заявити клопотання про зміну або скасування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 січня 2026 року, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.03.2026 включно, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: