Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/8446/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 та представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу на рішення слідчого про відмову у визнанні останньої особи потерпілим в кримінальному провадженні №0003230 від 15 серпня 2025 року, за ознаками ч.1 ст.366 КК України,

в с т а н о в и в:

09 січня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 25 жовтня 2025 року про відмову у визнанні першої особи потерпілим в кримінальному провадженні №0003230 від 15 серпня 2025 року, за ознаками ч.1 ст.366 КК України.

Представник заявника зазначає, що про оскаржуване рішення слідчого йому стало відомо 08 січня 2026 року, що не спростовано слідчим чи прокурором.

Дослідивши оскаржуване рішення слідчого, скаргу на нього з додатками, отримавши адвоката ОСОБА_4 в її підтримку, письмові заперечення проти скарги прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов наступного.

Як вбачається із витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне провадження №0003230 від 15 серпня 2025 року, за ознаками ч.1 ст.366 КК України, було внесено на підставі ухвали слідчого судді, за заявою іншого представника ОСОБА_3 .

24 грудня 2025 року адвокат ОСОБА_4 подав до органу досудового розслідування письмове клопотання про визнання ОСОБА_3 в цьому ж провадженні потерпілим.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 25 грудня 2025 року було прийнято рішення про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні, що обґрунтовано не наданням останнім документів чи інших доказів, які б підтверджували спричинення майнової чи моральної шкоди та надали б можливість дійти об`єктивного висновку про завдання йому такої шкоди.

Не погоджуючись із такою постановою слідчого, скаржник усно та письмово зазначає про спричинення ОСОБА_3 розслідуваним діянням: а) моральної шкоди, яка полягала у моральних переживаннях та стражданнях, спричинених неправомірним притягненням до адміністративної відповідальності, у порушенні звичайного ритму повсякденного життя, що обумовило звернення до правоохоронних органів та суду з метою захисту порушених прав, що намагається довести шляхом замовлення судово-психологічної експертизи, проведенню якої нібито перешкоджає слідчий; б) майнової шкоди в розмірі 4278,70 грн, яка полягала в оплаті іншої замовленої ОСОБА_3 судової лінгвістичної експертизи.

Представник ОСОБА_3 також пояснив, що його жодного разу не було викликано слідчим для допиту, не було запропоновано надати слідчому документи чи матеріали в обґрунтування спричиненої тому моральної та майнової шкоди, навпаки слідчий фактично відмовив у прийнятті від ОСОБА_3 таких доказів.

Відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

До обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, прямо не віднесено завдання цим діянням шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Водночас, представник заявника в суді прямо зазначає про спричинену тому моральну та матеріальну шкоду. Такі доводи в цілому відповідають положенням ч.1 ст.55 КПК України.

Саме на слідчого та прокурора покладається обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, зокрема, встановлення виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. І при цьому, в оскаржуваній постанові слідчого відсутні дані стосовно жодної слідчої дії, спрямованої на встановлення обставин можливого спричинення ОСОБА_3 шкоди.

З`ясувати відповідні обставини можливо було б шляхом виклику слідчим ОСОБА_3 для його наступного допиту, щонайменше в якості свідка, з пропозицією надати наявні у останнього документи чи інші докази, які б підтверджували спричинення такої шкоди та надали б можливість дійти об`єктивного висновку про завдання їй такої шкоди.

Окрім того, на думку слідчого судді, з метою з`ясування того, чи була спричинена будь-яка моральна шкода заявнику у розслідуваному кримінальному провадженні, а також в якому орієнтовному розмірі могла бути така шкода, доцільно було б і призначити в провадженні судово психологічну експертизу.

За таких обставин слідчий суддя вважає необхідним визнати оскаржуване заявником процесуальне рішення слідчого від 25 грудня 2025 року таким, що було прийнято передчасно, у зв`язку із чим це рішення необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.55,91,303-309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скарга представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 25 грудня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0003230 від 15 серпня 2025 року, за ознаками ч.1 ст.366 КК України - скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 повторно розглянути в порядку ст.55 КПК України звернення в інтересах ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні №0003230 від 15 серпня 2025 року, за ознаками ч.1 ст.366 КК України.

На підставі ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати керівника зазначеного органу досудового розслідування повідомити Пересипський районний суд м. Одеси про виконання даної ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1