В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001920 від 15.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнідин Бориспільського району Київської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2023 по справі № 359/9580/22, яка набрала законної сили 20 січня 2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 н.м.д.г. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

18.02.2023 близько 16 години, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, діючи умисно, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» державний номерний знак « НОМЕР_1 » по вулиці Ідейна в селі Гнідин Бориспільського району, де був зупинений працівниками ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області та відносно останнього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2023 по справі № 359/1830/23, яка набрала законної сили 24 квітня 2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 н.м.д.г. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

25.02.2025 близько 01 години, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, діючи умисно, керував транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», з державним номерним знаком « НОМЕР_2 » по вулиці Нова в селі Гнідин Бориспільського району, де був зупинений працівниками ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області та відносно останнього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2025 року по справі № 359/6594/22, яка набрала законної сили 18 серпня 2025 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 н.м.д.г з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

21.06.2025 близько 00 годин, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, діючи умисно, керував транспортним засобом «АЗЛК 2140», з державним номерним знаком « НОМЕР_3 » по вулиці Центральна в селі Гнідин Бориспільського району, де був зупинений працівниками ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області та відносно останнього складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 24.07.2025 близько 00 години, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, діючи умисно, керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», з державним номерним знаком « НОМЕР_4 » по вулиці Академіка Патона в селі Вишеньки Бориспільського району, де був зупинений працівниками ВРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області та відносно останнього складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст.126 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2025 по справі № 372/7937/25, яка набрала законної сили 14 серпня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 н.м.д.г з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років.

13.10.2025 близько 23 години, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, діючи умисно, керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», з державним номерним знаком « НОМЕР_4 » по вулиці Центральній в селі Гора Бориспільського району, де був зупинений працівниками БПП в місті Бориспіль УПП в Київській області ДПП та відносно останнього складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав та підтвердив, що дійсно він умисно не виконав постанови суду, які набрали законної сили, внаслідок чого, будучи неодноразово позбавлений права керування транспортними засобами на підставі судового рішення, він їздив в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля. ОСОБА_4 показав, що брав у знайомих транспортні засоби, вживав алкоголь, а потім керував транпосртними засобами, чим фактично не виконував постанови суду. Загальна сума штрафу наразі складає приблизно 200 000 тисяч гривень, які він досі не сплатив, оскільки не має коштів. Наразі він проживає разом з батьками та має дохід в розмірі 24 000 гривень.

Обвинувачений та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд звертає увагу на те, що положеннями ч. 1 ст. 2 КК передбачено, що підставою для настання кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Складом кримінального правопорушення визнається сукупність закріплених у законі України про кримінальну відповідальність ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається кримінальним правопорушенням. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, є умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, і означає повне його ігнорування.

Відповідно до доктрини кримінального права суб`єкт цього кримінального правопорушення може бути як спеціальним, так і загальним. Тому питання про визнання особи суб`єктом цього кримінального правопорушення необхідно було судам вирішувати диференційовано з урахуванням конкретних фактичних обставин кримінального провадження. Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, може бути фізична особа, не на користь якої ухвалено рішення суду та яку зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, ОСОБА_4 є особою, яка неодноразово була позбавлена права керування транспортними засобами востаннє строком на 7 років, тобто судом на нього покладено обов`язок утриматись від таких дій протягом визначеного судом строку. Вказана обставина встановлена судом та ніким не оспорювалася.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

ОСОБА_4 був обізнаний про наявність відносно нього постанов судів, яким його було позбавлено права керування транспортними засобами, проте всупереч судовим рішенням здійснював керування транспортним засобом і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, що, на думку суду, свідчить про умисне ухилення останнього від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України.

Згідно статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. ЄСПЛ в своїх рішеннях констатував, що порушення ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції необхідно розуміти як заборону переслідування або судового розгляду іншого «правопорушення», якщо воно виникає з ідентичних фактів або фактів, однакових по суті, що не було встановлено у даному кримінальному провадженні.

Необхідно зазначити, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, суспільні відносини, які охороняються законом про кримінальну відповідальність, не є ідентичними.

У даному кримінальному провадженні зібрані докази свідчать про систематичність вчинення правопорушень і про умисне невиконання судового рішення ОСОБА_4 .

Оцінка обставин у даному кримінальному провадженні по суті стосувалася не тих самих фактів, що досліджувались у провадженнях про адміністративні правопорушення, а - невиконання заборони керування транспортними засобами ОСОБА_4 , до якого застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, його ухилення від виконання постанов суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК.

Також суд звертає увагу, що встановлені факти не призвели до притягнення до відповідальності ОСОБА_4 двічі, оскільки в обґрунтування обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК щодо обвинуваченого покладено лише обставини невиконання судового рішення, що не суперечить приписам ч. 3 ст. 2 КК та протоколу № 7 до Конвенції. (Аналогічна думка викладена в Постанові ВС від 27.02.2023 № 450/205/19, 22.05.2025 № 726/952/24).

Отже судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено злочин проти правосуддя в частині забезпечення належного виконання судового рішення. Судом також враховано, що обвинувачений систематично притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Загальна сума штрафів наразі складає понад 200 000 гривень. Згідно з наданої прокурором довідки про судимість обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь здійснення злочинного наміру, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом на підставі ст. 69 КК України відсутні. Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини цієї справи суд вважає, що правові підстави для застосування ст. 75 КК України також відсутні.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 після звернення вироку до виконання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1