УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001120 від 28.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001120 від 28.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна, а саме, на: 100% частку у статутному капіталі ТОВ «ФОРВАРД-СЕРВІС» () номінальною вартістю 660 800,00 грн., яка станом на 22.09.2025.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001120 від 28.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території рф ОСОБА_4 зареєстровано у 2017 році за законодавством рф Общество с ограниченной ответственностью «ФОРВАРД» (ИНН , КПП 781301001, ОГРН 617, ОКПО 73372270, Санкт-Петербург, проспект Большой П.С., д. 58, лит. А, ОФИС 5-16), яке здійснює діяльність у сфері транспортно - логістичних послуг. Генеральним директором підприємства є громадянин рф ОСОБА_5 .

В подальшому, Указом №726/2022 від 19.10.20222 застосовано санкції відносно суб`єктів господарювання рф, в тому числі ООО «Феско Интегрированый транспорт» (ООО «ФИТ»).

Разом з тим, ОСОБА_4 , являючись громадянином України, будучи засновником ООО «ФОРВАРД», реалізуючи та підтримуючи юридичні рішення та фактичні дії держави-агресора, які стосуються розпочатої військової агресії проти України у достовірно невстановлений час, не раніше березня місяця 2023 року, достеменно знаючи, що на території України введено воєнний стан, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 та постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а також про введення в дію Указів Президента щодо накладення санкцій на фізичних та/або юридичних осіб, які ведуть господарську діяльність з державою агресором або їй допомагають (у будь-якій формі), переслідуючи корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди від надання транспортно логістичних послуг у взаємодії із представниками держави-агресора ООО «ФИТ» (ИНН , ОГРН 023, КПП77050100, г. Москва, Новокузнецкая ул., 7/11, стр. 1, этаж 3, каб. 338, муниципальный округ Замоскворечье, входить в структуру транспортної групи FESCO, власник ПАО «Дальневосточное Морское Пароходство», 92,4% акцій якого у відповідності до указу президента російської федерації від 08.11.2023 №845 передані у якості майнового внеску до державної корпорації по атомній енергії «Росатом»), усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, в тому числі збору та передачі інших ресурсів на користь рф чи контрольованих рф підприємств є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь рф, що в свою чергу сприятиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу рф, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, вирішив в обхід застосованих відносно держави-агресора Україною та США санкцій на ведення господарської діяльності, продовжити свою діяльність на території рф із використанням компанії ООО «ФОРВАРД», тим самим провадити господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, забезпечувати російську економіку постійними надходженнями у вигляді податкових зобов`язань та зборів, а відтак сприяти у здійсненні військової агресії проти України, яка спрямована на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні, зміну меж території і державного кордону України.

Таким чином, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на реалізацію дій та підтримку юридичних рішень та фактичних дій держави-агресора, які стосуються розпочатої військової агресії проти України, а також пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій з організації роботи у правовому полі рф підприємства ООО «ФОРВАРД», спрямованого на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом: підтримки рішень та дій держави-агресора добровільного збору, підготовці та передачі інших активів представникам держави-агресора, у вигляді грошових коштів, сформованих у результаті здійснення транспортно-логістичних послуг та податкових зобов`язань і зборів представникам держави-агресора.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору і вчинення умисних дій з організації роботи підприємства ООО «ФОРВАРД», спрямованого на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільного збору та передачі інших активів, ОСОБА_4 діяв разом із раніше призначеним на посаду генерального директора ООО «ФОРВАРД» громадянином рф ОСОБА_5 , а також співзасновником та генеральним директором ООО «РТА Транспорт» громадянином рф ОСОБА_6 . Вищевказані особи, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, добровільно домовились про спільне вчинення злочину та розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 здійснював документальне оформлення транспортно-логістичних документів необхідних для виконання контрактів укладених ООО «ФОРВАРД» з клієнтами та з ООО «ФИТ», ОСОБА_5 - забезпечував діяльність підприємства на місці та був офіційним представником та підписантом договорів від ООО «ФОРВАРД», ОСОБА_6 - забезпечував взаємодію з представниками транспортної групи FESCO до якої входить ООО «ФИТ».

Для досягнення мети, спрямованої на пособництво державі-агресору, ОСОБА_4 використовувалися технічні пристрої, під`єднані до глобальної мережі Інтернет, за допомогою яких здійснювалось спілкування із залученими до протиправної діяльності особами, а також вхід до особистого кабінету на сайті транспортної групи FESCO (www.fesco.ru) під логіном користувача « ОСОБА_7 » де здійснювався контроль за оплатою та виконанням/наданням траспортно-логістічних послуг.

Відповідно до виписки по банківському рахунку ООО «ФОРВАРД» № НОМЕР_1 відкритого в МОРСКОЙ АКЦИОНЕРНЫЙ БАНК у 2023 році на банківський рахунок ТОВ «ФИТ» (ИНН/КИО ) № НОМЕР_2 відкритий в Банк ВТБ (ПАО) здійснено 3 розрахункові операції на загальну суму 206 605,15 російських рублів за надання послуг міжнародних перевезень.

Крім того, відповідно до інформації, яка міститься в особистому кабінеті яким користувався ОСОБА_4 наявні відомості щодо виконання ООО «ФИТ» коносаментів для ООО «ФОРВАРД»: заявка №000012129 від 25.06.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №000249520 від 13.05.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №2202822 від 13.05.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №2135481 від 21.02.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №2133708 від 19.02.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №2133707 від 19.02.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №2122805 від 02.02.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка № 2108463 від 17.01.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №2107539 від 16.01.2024 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай, заявка №2085809 від 13.12.2023 з маршрутом Санкт-Петербург - Шанхай. У вкладенні до цих заявок наявні документи щодо проведення розрахунків за надані послуги, акти звірок, акти виконаних робіт. Відповідно до акту № 240622378 від 25.06.2024 виконаних робіт відповідно до договору №FOMHK-23/0768LK від 12.04.23 перевізник ООО «ФЕСКО Интегрированный транспорт» та клієнт ООО «ФОРВАРД» надано послугу Фрахт/-/40HC FESU5311210, Фрахт/-/40HC FESU5378661 на загальну суму 442 107, 38 RUB; акт № 240221191 від 21.02.2024 виконаних робіт відповідно до договору № FOMHK-23/0768LK від 12.04.23 перевізник ООО «ФЕСКО Интегрированный транспорт» та клієнт ООО «ФОРВАРД» надано послугу Фрахт/-/40HC FESU5233288, на загальну суму 233 181,23 RUB.

Таким чином, ОСОБА_4 достеменно розуміючи, що ООО «ФОРВАРД» є резидентом держави-агресора та здійснює свою фінансово-господарську діяльність у сфері транспортно-логістичних послуг, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в результаті яких була завдана шкода основам національної безпеки України, забезпечив збір та передачу інших ресурсів представникам держави-агресора, а саме службовим особам ООО «ФИТ» тим самим вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом підтримки юридичних рішень та реалізацію фактичних дій держави-агресора, які стосуються розпочатої військової агресії проти України, а також добровільного збору, підготовки та передачі інших активів представникам держави-агресора.

18.09.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено технічні засоби на яких збережена інформація щодо діяльності ООО «ФОРВАРД» на території рф.

25.09.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

Санкцією інкримінованої ОСОБА_4 статті 1112 КК України передбачено конфіскацію майна як додаткове покарання.

22.09.2025 ОСОБА_4 відчужив належну йому 100% частку у статутному капіталі ТОВ «ФОРВАРД-СЕРВІС» () номінальною вартістю 660 800 грн. на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає прокурор в своєму клопотанні, що вказане відчуження відбулося після проведення слідчих дій за участю ОСОБА_4 та за відсутності економічної доцільності правочину, що свідчить про фіктивність передачі майна з метою приховати його від можливої конфіскації як виду покарання.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що переоформлення частки у статутному капіталі ТОВ «ФОРВАРД-СЕРВІС» на ОСОБА_8 було спробою уникнути можливої конфіскації майна підозрюваного у межах кримінального провадження.

Таким чином, прокурор в своєму клопотанні просить, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накласти арешт на вищезазначене майно.

Також прокурор в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника нерухомого майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001120 від 28.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України.

В той же час, як вбачається зі змісту клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 , з метою конфіскації майна як забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна.

При цьому прокурор просить накласти арешт на вказане майно мотивуючи таку необхідність тим, що 22.09.2025 ОСОБА_4 відчужив належну йому 100% частку у статутному капіталі ТОВ «ФОРВАРД-СЕРВІС» () номінальною вартістю 660 800 грн. на користь ОСОБА_8 .

Водночас, з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, не вбачається, що особам яким належить майно на яке прокурор просить накласти арешт повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, більше того, відсутні навіть дані про існування такого повідомлення.

Крім того, з матеріалів клопотання також не вбачається, що дійсно ОСОБА_9 опосередковано володіє вказаним майном, а вказані доводи прокурора зводяться лише до припущень.

Також до матеріалів клопотання прокурором не долучено будь яких доказів, що свідчили про формальність оформлених договорів про відчуження вказаного майна, з метою приховання фактичного володіння ним вищевказаним майном та недопущення накладення обтяжень на нього.

Відтак, на час розгляду клопотання про арешт майна, прокурором не доведено, що особи яким належить вказане майно набули в законному порядку статусу підозрюваних у кримінальному провадженні №0001120 від 28.11.2024, що свідчить про відсутність об`єктивних підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, а клопотання прокурора про накладення арешту на майно з метою конфіскації майна, суперечить положенням частини 5 ст. 170 КПК України.

Згідно вимог частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, яке належить особам зазначеними в клопотанні.

Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001120 від 28.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001120 від 28.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1112 КК України, про арешт майна - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1