Справа № 643/7298/17
Провадження № 1-кп/643/178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005815 від 20.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває вищезазначений обвинувальний акт.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 направив через систему «Електронний суд» клопотання про призначення комплексної комісійної судово-медичної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначив, що у ході судового розгляду ним було надано суду висновок судово-медичного експерта ОСОБА_6 (професора, доктора медичних наук та автора більше ніж 105 наукових публікацій та книг з судової медицини та криміналістики, багаторічного викладача кафедри криміналістики та судової експертології Харківського національного університету внутрішніх справ). Зазначений висновок повністю спростовує висновок ХОБСМЕ, який був виготовлений за відповідною постановою слідчого, експертом, очевидно більш низької кваліфікації, без використання профільної літератури та залучення відповідного лікаря остеопата. Професор ОСОБА_6 зазначає, що покази потерпілої щодо обставин отримання травми не відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Відповідний перелом не міг утворитись від натиску на спину тулоба або спини тренера. Крім того, у висновку зазначено, що показання обвинуваченої, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 навпаки, збігаються із медичними даними та відомостями з доступної літератури щодо отримання стресового перелому стегна.

Захисник у клопотанні зазначив, що свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, та не притягнуті до відповідальності за надання завідомо неправдивих показів. Крім того, потерпіла ОСОБА_10 працювала, на момент отримання травми, та працює на даний момент у поліції, яка й займалась проведенням досудового розслідування даного інциденту. Отже, вбачається наявний конфлікт інтересів. Також зазначив, що експерти ХОБСМЕ постійно взаємодіють із співробітниками поліції Харківської області, здебільшого мають дружні та товариські зв`язки із слідчими, у тому числі ВП ХРУП №2 ГУНП в Харківської області. Зазначене, на думку захисника, дає обґрунтований привід сумніватись у об`єктивності проведеної по справі судово-медичної експертизи та пояснює фундаментальні відмінності у висновках експертів та у показах свідків. Вважав, що за таких обставин необхідно проведення комплексної комісійної судово - медичної експертизи в експертній установі за межами Харківської області.

Захисник з посиланням на ч. 1 ст. 332, ч. 1 ст. 242, 101, 102 КПК України, ст. 3 Закону України «Про судову експертизу», п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, просив призначити по справі комплексну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої, задля запобігання конфлікту інтересів, доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи до участі у експертизі долучити лікаря ортопеда-травматолога вищої категорії. Адреса закладу: 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, буд.4.

На розв`язання експертів просив поставити такі запитання:

1. Які пошкодження є у ОСОБА_11 на момент госпіталізації 21.05.2015? Їхній характер та локалізація?

2. Як виникає стресовий втомлювальний перелом?

3. Внаслідок чого захворювання чи травми утворився перелом стегна ОСОБА_12 21.05.2015? Якщо перелом стегна виник унаслідок захворювання, то якими об`єктивними даними це підтверджується?

4. Чи міг перелом стегна утворитись при нахилі тулуба ОСОБА_12 вперед при притисканні спини тулубом/коліном ОСОБА_5 . ОСОБА_12 і притисканні останньої до підлоги?

5. У місці докладання сили чи віддалено від нього виник перелом стегна ОСОБА_12 21.05.15?

6. Від якого виду травматичної дії виник перелом стегна у ОСОБА_12 21.05.15?

7. З якого боку та поверхні стегна стегнова кістка ОСОБА_12 зазнала травми?

8. На якому етапі виконання вправи виникла тріщина стегна у ОСОБА_12 .?

9. Які із свідчень ОСОБА_12 відповідають об`єктивним судово-медичним даним?

10. Які із свідчень ОСОБА_5 відповідають об`єктивним судово-медичним даним?

11. Які із свідчень ОСОБА_5 відповідають відомостям доступної літератури про виникнення стресового перелому?

12. Які із свідчень ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 спростовують свідчення ОСОБА_12 про обставини отримання травми 21.05.15 при натисканні на спину потерпілої ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник обвинуваченої підтримав клопотання про призначення експертизи.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що упередженість експерта спростовується призначенням його у передбаченому законом порядку, перевірити які дані були надані ОСОБА_15 для проведення дослідження встановити неможливо.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

Відповідно до ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:

1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;

2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 КПК України; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. № 6, проведення судово-медичної експертизи здійснюється фахівцями державних установ судово-медичних експертиз МОЗ України. Проведення судово-медичних експертиз може здійснюватись на підприємницьких засадах на підставі ліцензії, що видається МОЗ України. Фахівці державних установ судово-медичної експертизи повинні мати вищу медичну (фармацевтичну) освіту, пройти спеціальну підготовку з проведення судово-медичних експертиз та отримати сертифікат на звання судово-медичного експерта. Без додаткового узгодження з особою, що призначила експертизу, до участі в проведенні судово-медичних експертиз як експерти можуть бути залучені професори та викладачі кафедр судової медицини, фахівці закладів охорони здоров`я та інших відомств.

Наданий захисником консультативний висновок ОСОБА_6 не є висновком експерта, оскільки не підтверджена наявність звання судово-медичного експерта у ОСОБА_6 (суду не надана ліцензія МОЗ України або сертифікат судово-медичного експерта), а тому цей висновок є письмовим доказом сторони захисту, оцінка якому буде надана судом у нарадчій кімнаті.

Водночас наданий висновок не є підставою для призначення експертного дослідження, яке вже було проведено в межах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Пунктом 1.2.13 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5, визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10 ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Стороною захисту ініційовано проведення комплексної комісійної судово-медичну експертизи, при цьому не зазначає жодної підстави, передбаченої ч. 2 ст. 332 КПК України, для призначення судом експертизи захисник не зазначає.

Проведені в рамках кримінального провадження судово-медичні експертизи містять відповіді на питання, які поставлені захисником у клопотанні. Крім того, частина питань, зазначених захисником у клопотанні є загальними (п. 2, п. 9, п. 10, п. 11), частина стосується питань права (п. 12) та не можуть бути поставлені експерту.

Жодних даних, які б свідчили про необхідність проведення комплексної комісійної судово-медичної експертизи, коли у даному проваджені були проведені судово-медичні експертизи, в тому числі комісійна судово-медична експертиза із залученням зокрема двох лікарів-травматологів вищої кваліфікаційної категорії, з наданням відповідних висновків; даних про недостатність, неповноту відомостей, які б викликали сумніви в їх правильності, суперечності експертизи іншим матеріалам справи, не мають місця та обвинуваченою або її захисником не обґрунтовані.

З огляду на вище викладене та, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні вже проводилася комісійна судово-медична експертиза судово-медичною комісією у складі п`яти лікарів, вищої кваліфікаційної категорії, з яких: два лікаря судово-медичних експерта, лікар-рентгенолог, два лікаря-травматолога, сумніви у правильності висновку експертів, суперечності іншим матеріалам справи, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, судом не встановлено, висновок експерта містить відомості, які стосуються кримінального провадження та мають значення для судового розгляду, підстав для задоволення заявленого клопотання не вбачається.

Також при розгляді клопотання про призначення експертизи суд враховує поведінку сторони захисту, яка не звернулася з цим клопотанням до слідчого судді під час досудового розслідування, під час розгляду справи судом першої інстанції з 2017 року та не навела підстав такого незвернення.

Суд вважає неспроможним аргумент захисника щодо упередженності експертів, оскільки потерпіла працює в правоохоронних органах, та може впливати на експертів, оскільки такі твердження захисника є лише припущеннями. Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про упередженність судових експертів, суду не повідомлено. При цьому експерти виконували свої обов`язки, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. На питання суду захисник не зміг повідомити чи заявлявся відвід експерту, оскільки не пам`ятає цих відомостей.

Тож суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст. 242-244, 332 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 про призначення автотехнічної експертизи.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляції на судове рішення.

Повний текст ухвали складений 13 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1