Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1912/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/22/26
Категорія 459 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2025 року, якою відмовлено у відкритті кримінального провадження про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження за заявою захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2024 року за нововиявленими обставинами. Суд першої інстанції вказав на відсутність у заяві обставин, які входять до переліку нововиявлених, визначених у ст. 459 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду, захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 звернулись з апеляційної скаргою, в якій просять ухвалу суду скасувати та ухвалити нову. Вказують, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо перегляду вироку за нововиявленими обставинами за п.1 ч.2 ст.459 КПК України, а не за п.4 ч.2 ст.459 КПК України, про що було зазначено захисниками в заяві про перегляд вироку. Вважає, що суд помилково не визнав нововиявленими обставинами відомості, зазначені у висновку експерта №043-25 від 28.11.2025 року; не надав оцінку відносно недопустимості доказу протоколу слідчого експерименту від 27.07.2018р. за участю свідка ОСОБА_9 , а також безпідставно відхилив клопотання захисників щодо виклику у судове засідання свідка ОСОБА_10 , який був очевидцем ДТП та не допитувався під час судового розгляду, і свідка ОСОБА_11 .

Прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_12 подані письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисників та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на відсутність у заяві обставин, які входять до переліку нововиявлених, визначених у ст. 459 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились. Про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, але будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не подавали та про бажання взяти участь в суді не заявляли.

З урахуванням озвученої позиції захисника ОСОБА_7 , який просив провести розгляд його скарги без присутності інших учасників, суд вважав за можливим здійснити розгляд скарги за відсутності захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу в межах доводів апеляційної скарги та ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК.

Так, відповідно до ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими є: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

У той же час згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, системне тлумачення положень кримінального процесуального законодавства указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили за нововиявленими обставинами, є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового розгляду; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2024 ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення i виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з вироком Житомирського апеляційного суду від 29.04.2025 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2024 вiдносно ОСОБА_9 в частині призначення покарання та застосування ст. 75,76 КК України скасовано, постановлено новий вирок, яким призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права керування транспортники засобами на строк 3 роки, в решті вирок суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.09.2025 року вироки суду першої та апеляційної інстанцій залишено без змін, а касаційну скаргу захисника без задоволення.

Місцевий суд відмовляючи у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами встановив, що у заяві захисники фактично не навели підстав, які законодавець відносить до категорії нововиявлених в розумінні ст. 459 КПК.

Так, судом першої інстанції, вірно встановлено та надано оцінку, що не можна вважати нововиявленими обставинами пояснення свідків, наданих шляхом повторного опитування захисниками, оскільки свідок ОСОБА_11 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань або за дачу завідомо неправдивих показань, був безпосередньо допитаний Коростенським міськрайонним судом Житомирської області в судовому засіданні 16.12.2021 та зобов`язаний був повідомити правдиву інформацію про всі відомі йому обставини ДТП, а захист мав реальну можливість здобути у нього всі правдиві покази або викрити свідка у лжесвідченні. При допиті свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні був присутній захисник засудженого ОСОБА_8 , який мав можливість ставити запитання свідку, надавати докази на спростування його показань. Також сторона захисту мала можливість оцінити наявні експертизи, та в разі незгоди з їх висновками ставити перед судами питання про їх недостовірність, проводити експертизи у порядку ст.242 КПК України, подавати суду свої докази, чи під час судового розгляду заявляти клопотання про проведення на підставі ухвали суду додаткових, повторних, комісійних чи комплексних експертиз, в порядку ст.332 КПК України, а також надавати суду заперечення щодо досліджених доказів з підстав їх недопустимості, недостовірності чи неналежності, зокрема й щодо протоколу проведення слідчого експерименту від 27.07.2018 року за участі ОСОБА_9 як свідка. Однак вказаними процесуальними механізмами захисту сторона кримінального провадження не скористалася, та свою позицію не відстояла, і не переконала суди всіх інстанцій у неправильності чи неповноті судового розгляду і прийнятих рішеннях.

Стосовно необхідності допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд першої інстанції обґрунтовано надав оцінку такій обставині та не визнав її нововиявленою, оскільки даний свідок був учасником слідчого експерименту від 06.02.2020 року (а.с. 109-117, т.2), отже був відомий усім сторонам під час розгляду у всіх інстанціях. При цьому стороною захисту під час розгляду кримінального провадження як в суді першої, так і апеляційної інстанцій не заявлялося будь-яких клопотань з приводу його допиту як свідка, а також клопотань щодо недопустимості доказів, зокрема протоколів слідчих експериментів за участі свідків, висновків експертів, інших досліджених судами доказів.

За своєю правовою природою наданий захисниками в якості доказів нововиявлених обставин висновок експерта № 043-25 від 28.11.2025 та зроблені в ньому розрахунки, а також акти опитування двох свідків, не містять жодних ознак нововиявленості, мали дійсну можливість бути предметом і засобом доведення позиції захисту ще в момент розгляду справи, адже, існували в об`єктивній реальності на первинному етапі розгляду справи та могли бути відомі представникам при більш активній захисній лінії та ретельному збиранні доказів в підтвердження власної позиції, і могли бути представлені та враховані судом під час провадження в справі і постановлення судового рішення, а наявні в них факти не є абсолютно новими, які б самі по собі або разом з іншими доказами були б здатними кардинально вплинути на висновки і доводили б неправильність вироку, ухвали чи постанови, що належить переглянути.

На думку суду, недосягнення бажаного результату і намагання ревізувати остаточні висновки всіх судових інстанцій побудило захист у зборі і створенні нових представлених доказів, зокрема, висновку експерта і актів опитування двох свідків, відомості про яких були наявні у сторін, що не виключало можливість їх первісного допиту в ході основного слухання справи і сукупній оцінці разом із іншими доказами сторони обвинувачення. В цих умовах за своїм змістом їх слід віднести до нових доказів, які не дають підстави для відкриття провадження та перегляду вироку.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що захист намагається здійснити повторний перегляд провадження з пред`явленням нових доказів, спробою переоцінити наявні докази, з наданням переваги одних доказів над іншими, а також визнання недопустимими вже досліджених судом доказів, які були покладені в основу прийнятих рішень.

З огляду на вказане, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені захисником обставини у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення не є достатніми для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення. Наведені ним обставини не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Як слідує зі змісту ч.2 ст.464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам цієї статті і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є взагалі підстави для відкриття провадження та подальшого судового розгляду. Норми процесуального закону надають судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд, маючи на розгляді вочевидь нові докази, а не нововиявлені обставини, вже на початковому етапі при перевірці її відповідності вимогам закону прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, посилаючись на постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020 року по справі №522/14170/17, в якій викладений висновок щодо застосування норм права, де зазначено, що положення ч.2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя… вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у відкритті.

Наведені захисником у заяві підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами, що зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом, суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Разом з тим, обставин, вичерпний перелік яких викладено у ч.2 ст.459 КПК України, що могли б вплинути на судове рішення, та які існували, але не були відомі суду першої інстанції та особі, яка звертається, на час винесення вироку, апелянтами не наведено, з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив захисникам у відкритті провадження за їх заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2024 року, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги засудженого не дають підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 грудня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: