Справа № 706/1560/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 від 14.10.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження за таких обставин.

ОСОБА_4 12.10.2025 близько 20 год 30 хв, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до матері своєї співмешканки ОСОБА_5 , з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході суперечки схопив останню рукою за волосся та повалив на підлогу, після чого наніс останній два удари ногами по тулубу, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді: синця верхньої третини правого стегна по зовнішній поверхні, синця лівої поперекової ділянки, що згідно висновку експерта № 05-7-01/577 від 16.10.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства, як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчинені кримінального проступку визнав повністю, проти зазначених в обвинувальному акті фактичних обставин не заперечував та показав, що упродовж останніх 7 років він мешкає разом із ОСОБА_6 , з якою має спільних двох неповнолітніх дітей. 12.10.2025 у нього виник конфлікт із співмешканкою, після чого вона зателефонувала своїй матері ОСОБА_5 , а він пішов спати. Коли потерпіла ОСОБА_6 прийшла до будинку за місцем проживання обвинуваченого та розбудила його, він схопив її за волосся, а ногами наніс два удари в тулуб. Обвинувачений в судовому засіданні висловив щирий жаль з приводу вчиненого, запевняв суд, що подібне не повториться, зазначив, що із потерпілою примирився.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального проступку, згодою із кваліфікацією вчиненого діяння, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, відсутність сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Наслідки розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснені.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що із обвинуваченим вони примирились, претензій до нього немає, просила закрити кримінальне провадження.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена і він повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто за умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно не працевлаштований, не одружений, із ОСОБА_6 проживає без реєстрації шлюбу, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При визначенні виду покарання суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального проступку, визнання ним вини, перше притягнення до кримінальної відповідальності, а також те, що кримінальним проступком не завдано тяжких наслідків та вважає за необхідне, з урахуванням всіх наведених вище обставин, призначити йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_4 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, передбачених статтею 91 - 1 КК України, про що клопотала прокурор у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 - 1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Тобто, застосування визначених ч. 1 ст. 91 - 1 КК України обмежуваних заходів є правом суду у випадку вчинення обвинуваченим злочину.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до кримінальної відповідальності, вчинення ним кримінального проступку, а не злочину, відсутність відомостей про рівень небезпеки кривдника, несистематичність вчиненого насильства та примирення із потерпілою, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежуваних заходів, передбачених ч. 1 ст. 91 - 1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, клопотань про їх застосування до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Христинівський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_7