Справа № 536/1592/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000088 від 17.05.2024 року, які надійшли з Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Крюківського районного суду Полтавської області від 24.04.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу 510 грн;

-вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31.07.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений умовно-достроково з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.04.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до нового покарання частково приєднано покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31.07.2015 року, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 12.10.2020 року по відбуттю строку покарання.

ВСТАНОВИВ:

15.05.2024, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , проходив по території СТ «Росинка», розташованого в с. Михайленки Кременчуцького району Полтавської області, з метою знайти місце для тимчасового проживання. Помітивши будинок, який розташований на садовій ділянці АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного будинку з метою його тимчасового використання як житло без згоди на те його власника.

Реалізуючи свій протиправний умисел, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діє всупереч та проти волі законного власника, посягаючи на гарантовану кожному громадянину ст. 30 Конституції України недоторканість житла, шляхом вільного доступу проник на територію садової ділянки № 62 та продовжуючи свій протиправний умисел, витягнувши скло із вікна, незаконно проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим порушив недоторканість житла власника зазначеного домоволодіння - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, 16.05.2024, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_4 залишив домоволодіння та попрямував до магазину за горілкою, після цього повернувся до вказаного садового будинку розташованого на території садової ділянки № НОМЕР_1 СТ «Росинка», де вживав алкогольні напої.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, визнав себе винуватим, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та оскільки проти такого розгляду сторони кримінального провадження не заперечували, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений давав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб його вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Пом`якшуюча покарання обставина обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуюча покарання обставина обвинуваченого - вчинення кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, відомості, що характеризують особу обвинуваченого позитивно, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі.

Водночас, суд ураховує, що обвинувачений щиро розкаявся, засуджує свою протиправну поведінку, тому вважає за можливе виправлення особи без ізоляції від суспільства та призначити покарання із застосуванням ст. ст. 75-76 КК України. Таке покарання на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і повністю відповідає вимогам статей 65 - 67 КК України.

Статтею 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні загалом витрати на залучення експертів під час досудового розслідування становлять 3029,12 грн. що підтверджуються відповідними довідками про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Ч. 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи вказане, суд доходить висновку, що із ОСОБА_4 слід стягнути підтверджені витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні щодо його обвинувачення у розмірі 3029,12 гривень.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 162 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 3029,12 гривень.

Речові докази:

- сліди, які відкопійовано на чотирьох відрізках липкої стрічки, та дактолокарту на ім`я ОСОБА_4 які поміщено до експертного пакету № 2414962 залишити в матеріаліалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1