Провадження №: 1-кс/336/962/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням. В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001796, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2025 надійшло повідомлення, про те що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 08.12.2025 року не виходить на зв`язок, місце знаходження не відоме.

16.12.2025 слідчий за погодженням із процесуальним керівником. звернувся до суду, з клопотанням про дозвіл на проведення обшуку у приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

16.12.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, клопотання про дозвіл на проведення обшуку було задоволено та винесено відповідну ухвалу.

16.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у стадії гнилісних змін, який на підставі п. 1 ч. 2 ст.242 КК України та ч. 3 ст. 238 КПК України направлено до ДСУ «Запорізьке ОБ СМЕ» для проведення судово-медичної експертизи. Також під час обшуку виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «NOMI» у корпусі червоного кольору. IMEI 1: НОМЕР_1 . IMEI 2: НОМЕР_2 ;

- документи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: посвідчення № НОМЕР_3 члена МТПА-УС, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 за реєстровим №237/36427;

- ключі від квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктив нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власниками об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , труп якого виявлено під час проведення вищевказаного обшуку.

Крім того як свідка було допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є головою правління ОСББ та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Свідок пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає особа похилого віку на ім`я ОСОБА_5 , 1932 р.н., мешкає самостійно. Свідок додала, що ОСОБА_5 , 1932 р.н. вона бачила останній раз 08.12.2025 та із зазначеного часу він на зв`язок не виходить, двері не відчиняє. Приблизно з 11.12.2025, з квартири ОСОБА_5 відчувається трупний запах.

Допитана як свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала аналогічні покази.

Таким чином, на теперішній час, органом досудового розслідування встановлені будь-які родичі зазначених осіб, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на зазначену квартиру. з метою уникнення кримінально-протиправних дій, відносно вказаної квартири, на яке безпосередньо може бути спрямоване кримінально протиправне посягання, що може призвести у подальшому до відчуження квартири, яка за відсутності спадкоємців може бути визнана в умерлою спадщиною.

Посилаючись на положення ст.ст. 170, 171 КПК України, з метою запобігання відчуження або знищення невідомими особами об`єкту нерухомості шахрайськими способами, просить накласти арешт на квартиру та майно, що вилучено в ході обшуку у приміщенні квартири.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили накласти арешт на майно і документи з метою збереження речових доказів. Слідча пояснила, що судова-медична експертиза трупа вже проведена, причину смерті не вдалося встановити через гнилістні зміни. На її думку, вказаний у клопотанні телефон не має значення для розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

За приписами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0001796 від 13.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання не містить відомостей про те, що майно, на яке просить слідчий накласти арешт, відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям речового доказу, зокрема може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набутий кримінально протиправним шляхом. Слідчий не обґрунтовує, яке доказове значення для розслідування кримінального правопорушення, несуть вказані у клопотанні речі та нерухоме майно, та яким чином ці речі, зокрема нерухоме майно, можуть бути використанні як докази вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, зазначена у клопотанні мета арешту уникнення кримінально-протиправних дій, відносно вказаної квартири, на яке безпосередньо може бути спрямоване кримінально протиправне посягання, що може призвести у подальшому до відчуження квартири, яка за відсутності спадкоємців може бути визнана в умерлою спадщиною не є визначеною ч. 2 ст. 170 КПК України метою, з якою допускається арешт майна у кримінальному провадженні.

З цих підстав, керуючись ст.ст. 170173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001796 від 13.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосердньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1