Справа № 375/1241/25
Провадження № 1-кп/375/150/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

законного представника особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне клопотання т.в.о. начальника СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000220, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.297 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшло затверджене 21.05.2025 прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання т.в.о. начальника СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 за вчинення ним суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Відповідно до клопотання та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , в період з серпня 2024 по 26.09.2024 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на центральному кладовищі, яке розташоване по вул. Тополева в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, а саме поряд з могилою де поховано ОСОБА_10 , будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждає на шизофренію, параноїдну, безперервний перебіг, на тлі легкої розумової відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1), застосовуючи фізичну силу, відламав металеві елементи огорожі, що встановлена потерпілою ОСОБА_11 на могилі ОСОБА_10 , після чого відніс їх на пункт прийому металобрухту ФОП ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , виручивши грошові кошти.

Крім того, у період з травня 2024 по 08.10.2024 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 перебуваючи на центральному кладовищі, яке розташоване по вул. Тополева в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, а саме поряд з могилами де поховано ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждає на шизофренію, параноїдну, безперервний перебіг, на тлі легкої розумової відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1) застосовуючи фізичну силу, повторно, відламав металеві елементи огорожі, що встановлена потерпілою ОСОБА_15 на могилі померлих рідних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , після чого відніс їх на пункт прийому металобрухту ФОП ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , виручивши грошові кошти.

Крім того, ОСОБА_16 , в перших числах вересня 2024 точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на центральному кладовищі, яке розташоване по вул. Соборна м. Узин Білоцерківського району Київської області, а саме поряд з могилою де поховано ОСОБА_17 , будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждає на шизофренію, параноїдну, безперервний перебіг, на тлі легкої розумової відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1) застосовуючи фізичну силу, повторно, відламав металеві елементи огорожі, що встановлена потерпілою ОСОБА_18 на могилі померлого брата ОСОБА_17 , після чого відніс їх на пункт прийому металобрухту ФОП ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , виручивши грошові кошти.

Крім того, ОСОБА_16 , в перших числах вересня 2024 точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на центральному кладовищі, яке розташоване по вул. Соборна м. Узин Білоцерківського району Київської області, а саме поряд з могилами де поховано ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждає на шизофренію, параноїдну, безперервний перебіг, на тлі легкої розумової відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1) застосовуючи фізичну силу, повторно, відламав металеві елементи огорожі, що встановлена потерпілим ОСОБА_4 на могилі померлих батьків ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , після чого відніс їх на пункт прийому металобрухту ФОП ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , виручивши грошові кошти.

Крім того, ОСОБА_9 , на початку жовтня 2024 по 08.10.2024 точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на центральному кладовищі, яке розташоване по вул. Таращанська в с. Синява Білоцерківського району Київської області, а саме поряд з могилою де поховано ОСОБА_20 , будучи не в змозі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждає на шизофренію, параноїдну, безперервний перебіг, на тлі легкої розумової відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1) застосовуючи фізичну силу, повторно, відламав металеві елементи огорожі, що встановлена потерпілою ОСОБА_21 на могилі померлого чоловіка ОСОБА_22 , після чого відніс їх на пункт прийому металобрухту ФОП ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , виручивши грошові кошти.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 ..

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_5 він не знайомий. На початку вересня 2024 року, точну дату він не пам`ятає, перебуваючи на центральному кладовищі, яке розташоване по вул. Соборна м. Узин Білоцерківського району Київської області, на могилах де поховано його батьки ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , він виявив, що відламані металеві елементи огорожі, що встановлена ним потерпілим на могилі померлих батьків. Пізніше від працівників поліції дізнався, що металеві елементи огорожі сдані на пункті прийому металобрухту в с. Рокитне Білоцерківського району Київської області. Водночас, вважає, що самостійно ОСОБА_5 не міг виламати металеві елементи огорожі, тому на його думку він був не один. Претензії морального та матеріального характеру до ОСОБА_5 має, але цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявляти не буде. Щодо примусових заходів медичного характеру, які необхідно застосувати до ОСОБА_5 , то не заперечує проти задоволення клопотання.

Захисник особи, стосовно якої подано клопотання - адвокат ОСОБА_23 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 оскільки для цього існують підстави, а також останнє документально підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Законний представник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_24 щодо застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру покладається на розсуд суду.

Особа стосовно якої подано клопотання ОСОБА_5 не заперечував проти поданого клопотання.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснив, що у період з кінця літа до початку осені 2024 року від відвідувачів кладовищ почали надходити скарги про те, що хтось пошкоджує металеві огорожі, встановлені на могилах їх померлих родичів, пізніше від працівників поліції дізнався, що до вчинення таких дій причетний ОСОБА_5 . Зазначає, що після виявлення ОСОБА_5 такі випадки припинились.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснив, що працює ФОП на пункту прийому металобрухту, ОСОБА_5 знає як людину, яка не працює та періодично здає металобрухт, отримуючи за це гроші. На початку осені 2024 року ОСОБА_5 декілька разів здавав металобрухт та отримував за це гроші. Зазначає, що частини металевих елементів не були зовні схожі на частини металевих огорож з кладовища, тому металобрухт прийняли та видали ОСОБА_5 гроші. Пізніше, від працівників поліції він дізнався, що цей металобрухт є частинами металевих огорож могил з кладовища. На момент добровільної видачі частина цих частин не була відправлена на переробку, тому він їх добровільно видав.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, допитавши свідків, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Крім показань потерпілого, вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- заявою ОСОБА_11 від 28.09.2024 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 26.09.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено фрагмент металевої огорожі;

- заявою потерпілої ОСОБА_11 від 07.11.2024, якою вона добровільно надала дозвіл на проведення додаткового огляду місцевості;

- протоколом огляду місцевості від 07.11.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено зріз пошкодженої секції;

- заявою ОСОБА_15 від 08.10.2024 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 08.10.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено елементи секції паркану;

- заявою потерпілої ОСОБА_15 від 07.11.2024, якою вона добровільно надала дозвіл на проведення додаткового огляду місцевості;

- протоколом огляду місцевості від 07.11.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено зріз пошкодженої секції;

- заявою ОСОБА_21 від 09.10.2024 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 09.10.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено чотири металевих елементи;

- заявою потерпілої ОСОБА_21 від 09.10.2024, якою вона добровільно надала дозвіл на проведення додаткового огляду місцевості;

- протоколом огляду місцевості від 08.11.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено зріз пошкодженої секції;

- заявою ОСОБА_18 від 17.10.2024 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 17.10.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено фрагмент фігурчастий металевий сірого кольору;

- заявою ОСОБА_4 від 27.10.2024 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 27.10.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено 14 фігурних елементів алюмінієвих сірого кольору;

- заявою потерпілого ОСОБА_4 від 12.11.2024, якою він добровільно надав дозвіл на проведення додаткового огляду місцевості;

- протоколом огляду місцевості від 012.11.2024 року та стенограмою і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце події, під час якого виявлено та вилучено зріз пошкодженої секції;

- витягом з ЄРДР від 08.10.2024 року у кримінальному провадженні № 0000220, відповідно до якого внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

- протоколом отримання речей від 08.10.2024;

- постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 11.10.2024, відповідно до якого вісім металевих елементів сірого кольору у вигляді шишок та вісім фігурних елементів визнані речовим доказом та відповідно до квитанції передані на зберігання до КЗ ВП № 1 БРУП у Київській області;

- протоколом огляду речі від 13.11.2024;

- заявою ОСОБА_26 від 14.10.2024, якою останній добровільно видав працівникам поліції металеві предмети з алюмінію та дюралюмінію;

- протоколом огляду речей від 14.10.2024; зі стенограмою та фототаблицею до нього;

- постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 14.10.2024, відповідно до якого вісім поліетиленових пакетів із наявними металевими фігурними елементами (уламками) сірого кольору визнані речовим доказом та відповідно до квитанції передані на зберігання до КЗ ВП № 1 БРУП у Київській області;

- висновком судової трасологічної експертизи № СЕ-19/111-24/68108-ТР від 25.11.2024;

- висновком судово-психіатричного експерта № 109 від 16.04.2025 року відповідно до якого ОСОБА_5 під час інкримінованих йому дій страждав на шизофренію параноїдну безперервний перебіг на тлі легкої розумовохї відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1), під час скоєння інкримінованих йому дій не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час страждає на шизофренію параноїдну безперервний перебіг на тлі легкої розумовохї відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1), не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, характеризуючі особу ОСОБА_5 ..

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначені суспільно-небезпечні діяння підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України, вчинених ОСОБА_5 у стані неосудності.

Докази надані стороною обвинувачення суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та містять відомості щодо обставин кримінального правопорушення.

Тобто, вказаними діями ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а саме: наруга над могилою, з корисливих мотивів, та наруга над могилою, з корисливих мотивів, вчинена повторно.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справах "G. v. France" (п.39), "Halilovic v. Bosnia and Herzegovina" (п.18) почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Виходячи з роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За приписами ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст.297 КК України. Однак, ОСОБА_5 не підлягає кримінальній відповідальності, так як під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, він страждав і страждає в даний час на шизофренію, параноїдну, безперервний перебіг, на тлі легкої розумової відсталості (за МКХ 10 F20.4/F70.1), внаслідок чого перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_5 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб.

Разом з тим, характер і тяжкість захворювання неосудної особи можуть бути визначені комісією лікарів при проведенні відповідної судової експертизи. Наявність у провадженні такого висновку для вирішення судом питання про застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковим.

У відповідності до даних висновку судово-психіатричного експерта КНП КОР «ОПНМО» № 109 від 16.04.2025 року, наданого на підставі постанови від 15.04.2024 т.в.о. начальника СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_5 потребує примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 297 КК України, а тому підлягає кримінальній відповідальності за скоєне, однак, враховуючи, що зазначене кримінальне правопорушення вчинене ним у стані неосудності, тому суд вважає за необхідне застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом з метою запобігання вчинення ним нових суспільно небезпечних діянь.

При цьому суд враховує характер захворювання ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого ним діяння, ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, а також те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_5 суд не вбачає.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, що вчинив суспільно - небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази:

- вісім металевих елементів сірого кольору у вигляді шишок та вісім фігурних елементів, передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 530 від 14.10.2024 року про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000220 знищити;

- вісім поліетиленових пакетів із наявними металевими фігурними елементами (уламками) сірого кольору, поміщених до спецпакету № 7300470, передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 527 від 14.10.2024 року про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000220 знищити;

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1