У Х В А Л А

18 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей не має, не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2025 року до слідчого судді звернувся слідчий СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, за ознаками дезертирства, тобто нез`явлення з лікувального закладу на службу, з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, у разі обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави просить визначити заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягали, просили задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків, підозрюваний не переховувався від слідства, оскільки не був обізнаний про наявність кримінального провадження, а також просив врахувати наявність письмової згоди командира ВЧ НОМЕР_2 на проходження ОСОБА_5 військової служби і надати можливість останньому продовжити військову службу. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, заявив про бажання продовжити військову службу, також пояснив, що тривалий час після шпиталю не знав куди йому прибути, а також не бажав служити на Донецькому напрямку, тільки на Запорізькому, згоду отримав його захисник після затримання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, зокрема витяг з кримінального провадження №0001154 від 13 листопада 2024 року, копії: матеріалів службового розслідування, протоколів допитів свідків, повідомлення про підозру від 08 листопада 2024 року, копію протоколу затримання від 17 листопада 2025 року, ухвалу слідчого судді від 22.09.2025, матеріали, що характеризують особу підозрюваного, письмову згоду командира ВЧ НОМЕР_2 від 17.11.2025, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 24.07.2023 за № 0002325 за ч. 4 ст. 408 КК України.

08 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

08 листопада 2024 року постановою слідчого Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області оголошено розшук ОСОБА_5 .

Постановою прокурора від 13.11.2024 виділено з кримінального провадження № 0002325 матеріали стосовно ОСОБА_5 , зареєструвавши їх за № 0001154, за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 22 вересня 2025 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17 листопада 2025 року о 01:30 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Копію клопотання та доданих матеріалів підозрюваний отримав 17 листопада 2025 року о 16:00 годині.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор в судовому засіданні довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявності достатніх даних, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті 408 ч. 4 КК України передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі.

При цьому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 КК України підтверджується допитами свідків, матеріалами службового розслідування та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Також, слідчий суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 КК України.

Також, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, не судимий, має зареєстроване та фактичне місце проживання, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей не має, не має офіційних джерел доходу, з метою запобігти спробам ухилитися від слідства або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 54 дні в межах строків досудового розслідування.

При цьому суд зауважує, що заявлені прокурором ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, є необґрунтованими, і в судовому засіданні прокурором не доведено їх існування.

Доводи сторони захисту щодо врахування письмової згоди командира ВЧ на проходження ОСОБА_5 військової служби, на наявність якої захисник посилається як на одну з підстав для відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд відхиляє у зв`язку з тим, що питання звільнення від кримінальної відповідальності за наявності певних обставин, зокрема наявності такої згоди, передбачає інший порядок вирішення, передбачений ч. 5 ст. 401 КК України та ст. 286, 288 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перешкоджає сторонам кримінального провадження звернутися у передбаченому законом порядку із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 19 червня 2024 року у справі № 7-р(II)/2024, частина шоста статті 176 КПК України визнана такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), не суперечить статтям 3, 8, частинам першій, другій статті 29, частині першій статті 55, частині першій статті 62, частині першій статті 64 Конституції України, оскільки ця норма Кодексу забезпечує посилені гарантії захисту конституційного права на свободу та особисту недоторканість особи від свавільного втручання, що їх визначено частиною другою статті 29 Конституції України.

При цьому, Конституційним Судом України наголошено про те, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 КПК є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177 та 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід, а отже за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

Абзацом 8 ч. 4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України.

Отже, визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розміру у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченою ст. 408 КК України є дискреційним повноваженням суду.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, учасник бойових дій, має намір продовжити військову службу, з урахуванням зазначених обставин до підозрюваного можливо визначити розмір застави, який належним чином гарантуватиме виконання ним процесуальних обов`язків та покласти на нього відповідні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо розміру застави, суд виходить з того, що за визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною четвертою ст. 182 КПК установлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави для різних категорій кримінальних правопорушень (злочинів) визначений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та з-поміж інших, щодо осіб, підозрюваних у вчиненні особливого тяжкого злочину, встановлений у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застава в жодному разі не виконує функції покарання особи або ж відшкодування збитків, обрання цього заходу не означає доведення її вини, натомість її розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

У рішенні у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 (заява 23312/15) Суд вважав, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції.

Таким чином, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 з урахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, достатнім розміром застави для забезпечення завдань кримінального провадження може бути сума у виді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 184, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 54 дні, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рахувати з моменту затримання 17 листопада 2025 року 01:30 години.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка може бути внесена в будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , рахунок UA0017442, відкритий в ДКСУ м. Київ (МФО 820172 ).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою залежно від стадії провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований та/або проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали становить до 09 січня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1