Справа № 642/1867/23
№ провадження 1-кп/646/114/2025
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

17 грудня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001228 від 13.12.2022р. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-1 КК України,-

встановив:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, який застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкриміновних йому дій, а також на ризик втечі, про існування якого свідчить те, що свідчить тяжкість обвинувачення у сукупності з тією обставиною, що обвинувачений добровільно не залишив тимчасово окуповану територію Куп`янського району Харківської області разом з іншими працівниками Харківської митниці, та добровільно співпрацював з окупаційною владою, й в подальшому був затриманий в порядку ст.ст.208, 615 КПК України. Прокурор переконаний, що за таких обставин наслідки втечі можуть бути розцінені обвинуваченим як менш обтяжливі, ніж правові наслідки можливого покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 111 КК України. Також прокурор посилається на положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 111 та ст. 111-1 КК України, може бути застосований лише такий запобіжний захід як тримання під вартою. Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд з огляду на підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК, може не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність ризиків, та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, підтримавши клопотання свого захисника. Посилався на те, що його вина не доведена, а обвинувачення є необґрунтованим, побудоване на припущеннях та маніпуляціях сторони обвинувачення фактами. Також посилався на недоведеність ризиків.

Прокурор заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

Дослідивши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 111-1 КК України, які за правилами ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке законом встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111-1 КК України, є кримінальним проступком, за який закон встановлює покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому дій з огляду на наявність інформації у представлених стороною обвинувачення доказах. Ця інформація може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміновані йому дії.

Окрім обґрунтованої підозри, існує ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на відсутність можливості заручитися гарантіями явки обвинуваченого в судове засідання.

Так, ОСОБА_7 є уродженцем м. Куп`янськ Харківської області, громадянином України, одружений, має малолітню дитину, має зареєстроване місце проживання у м. Куп`янськ Харківської області, раніше не судимий, займав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці, та постійно проживав з народження у м. Куп`янск, який розташований у 40 км до державного кордону України з Російською Федерацією.

До обставин інкримінованих ОСОБА_7 діянь входить, зокрема, добровільне зайняття ним на тимчасово окупованій території м. Куп`янська посади «и.о. ведущего специалиста отдела сертификации и лицензирования Управления промышленности и торговли ВГА Харьковской области», а також перехід на бік ворога в період збройного конфлікту та допомога окупаційній адміністрації для працевлаштування працівників Державної митної служби України до незаконно створюваної окупаційною владою митниці

Ці обставини дають достатні підстави вважати, що у обвинуваченого існують соціальні зв`язки з представниками окупаційної влади держави-агресора, а отже на території Російської Федерації та суміжних з Куп`янським районом тимчасово окупованих територіях України.

При цьому Куп`янський район є прикордонним з Російською Федерацією, декілька місяців перебував під окупацією державою-агресором. На цей час частина цього району окупована російськими військами, а частина відноситься до територій, де ведуться бойові дії. На цій території органи державної влади України мають обмежені можливості контролю державного кордону України з Російською Федерацією та умовної лінії між підконтрольною державній владі територією України та тимчасово окупованою територією України. У вересні 2024 року органами державної влади України оголошено про примусову евакуацію родин з дітьми з території Куп`янської міської громади та трьох прилеглих громад (Кіндрашівської, Курилівської та Петропавлівської) Харківської області.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні державної зради та колабораційний діяльності, які відносяться злочинів проти основ національної безпеки України.

При цьому злочин, передбачений ч.2 ст.111 КК України, (державна зрада) є особливо тяжким.

На теперішній час ця сфера та, відповідно, інтереси суспільства та держави є особливо вразливими, враховуючи військову агресії РФ проти України, коли цивільне населення в Україні існує в умовах постійних обстрілів російськими військами, у тому числі, великою кількістю балістичної зброї, що спричиняє загибель людей, руйнування житла та велике напруження в українському суспільстві протягом тривалого часу з 24 лютого 2022 року.

Отже, це кримінальне провадження має значний суспільний інтерес.

І хоча з часом ризик втечі зменшується, він і на теперішній час залишається актуальним, враховуючи вищевказані обставини та можливі правові наслідки кримінального переслідування обвинуваченого державою.

Позитивна характеристика обвинуваченого у минулому за відсутності міцних соціальних зв`язків в країні, де він піддається кримінальному переслідуванню, не може бути гарантією від ризику його втечі.

Що стосується сімейного стану ОСОБА_7 , то суду не надано доказів того, що дружина та дитина обвинуваченого на даний час проживають у м. Харкові та взагалі в Україні.

Під час судового розгляду у судовому засіданні 29.01.2025 обвинувачений пояснив, що він на цей час втратив зв`язок з дружиною.

Крім того, обвинувачений не має роботи та майна, яке б слугувало запобіжником від ризику втечі.

Не гарантує явку обвинуваченого до суду й наявність у нього батьків, які не перебувають під його доглядом та на його утриманні та які проживають у своїх знайомих у місті Харкові.

Отже, у обвинуваченого на цей час немає настільки міцних соціальних зв`язків не тільки у м. Харкові, а й загалом на контрольованій державною владою території України, які б достатньою мірою гарантували належну процесуальну поведінку обвинуваченого та убезпечували від ризику його втечі.

Таким чином, наявність ризику втечі у сукупності з обґрунтованою підозрою є підставою для продовження строку дії запобіжного заходу, який застосовано до обвинуваченого.

Тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, що цілком відповідає легітимній меті у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на усі вищевказані обставини, а також конкретні обставини інкримінованого обвинувачення, суд за правилами абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави, який є альтернативним запобіжним заходом та який не зможе гарантувати реалізацію цілей кримінального судочинства з огляду на тяжкість обвинувачення, вразливість суспільного інтересу у справі та об`єкту інкримінованого посягання під час воєнного стану, наявність ризику переховування від суду, наслідки якого можуть сприйматися обвинуваченим не такими обтяжливими як можливі правові наслідки кримінального переслідування державою.

Суд вважає неможливим зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, враховуючи всі вищевказані обставини, з огляду на положенням ч.6 ст.176 КПК України, а також враховуючи вразливість суспільного інтересу у справі та об`єкту інкримінованого посягання під час воєнного стану, є неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, оскільки він не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Що стосується клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, то підставою для зміни запобіжного заходу може бути виникнення нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявлення тих, які існували раніше, але про які не було відомо слідчому, прокурору, суду на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.

Тобто зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин обвинувачення, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування та судового розгляду.

Тому при розгляді питання про зміну запобіжного заходу суд виходить з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну чи зменшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас, звертаючись до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, захисником не наведено жодних доводів в обґрунтування цього клопотання, не зазначено обставин, які змінилися після обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і не зазначено нових обставин, які раніше не розглядалися.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти ризикам, які передбачені ч. 1ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом, а відтак не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 177, 178, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14.02.2026 р. включно.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

Строк дії ухвали до 14.02.2026р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3