ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/513/25 Справа № 711/9684/25 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське. Мелітопольського району, Запорізької області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 подала до суду клопотання, в якому просила продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без можливості внесення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.11.2025 року включно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2025 року клопотання задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без можливості внесення застави, тобто до 17.11.2025 року включно.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, щопотреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_7 тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, вчинених у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, досудове розслідування щодо яких не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не погодившись із ухвалою суду, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема заставу або домашній арешт.

Захисник зазначає, що станом на дату розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу та на дату подання даної скарги, жодного доказу на існування ризиків, які перелічені у клопотанні, стороною обвинувачення не зібрано та не надано стороні захисту.

Судом не надано належної оцінки інформації про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його соціальні зв`язки та характеристики. ОСОБА_7 проживає більше року однією сім`єю з цивільною дружиною ОСОБА_10 , є військовозобов`язаним, проходив службу в Збройних Силах України. ОСОБА_7 нагороджений подякою за вагомий внесок у справу захисту інтересів держави на державному кордоні, зміцнення обороноздатності і безпеки України, високі показники у службовій діяльності, вірність військовій присязі, зразкове виконання військового обов`язку.

Щодо ризиків, які вказала сторона обвинувачення. ОСОБА_7 раніше не судимий, ніколи не переховувався від органів досудового розслідування, має міцні соціальні зв`язки, шукає роботу, при першій вимозі працівників поліції почав співпрацювати з останніми, що підтверджується матеріалами справи. Відсутні докази про можливість впливу на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний характеризується виключно позитивно, раніше не судимий і винним себе у вчиненні злочину не визнає. Таким чином, він взагалі не вчиняв ні нових, ні старих правопорушень, його вина в суді не доведена, а підозра не обґрунтована.

Суд формально зазначив про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сторона обвинувачення зобов`язана була довести та підтвердити належними та допустимими доказами необхідність та доцільність застосування відповідного запобіжного заходу та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а суд мав це ретельно перевірити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст.307 КК України.

17.07.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України а саме: у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин; у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинено повторно, у особливо великих розмірах.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, які згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років (ч. 1 ст. 307 КК України) та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна (ч. 3 ст. 307 КК України).

18.07.2025 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025 року, без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 11.09.2025 року у зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих та процесуальних дій строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 продовжений до трьох місяців, тобто до 17.10.2025 року.

12.09.2025 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.10.2025 року включно.

15.10.2025 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 продовжений до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що закінчити досудове розслідування до 17.10.2025 року неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: у визначеному порядку провести розсекречення документів, на підставі яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; за результатами отриманих висновків судових експертиз повідомити про зміну раніше повідомленої підозри; виконати вимоги ст. 290 КПК України. А тому виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 17.10.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя врахував, що на даний час є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності вказаних в ньому ризиків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для продовження підозрюваному обраного запобіжного заходу.

Так, стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованих злочинів, оскільки з урахуванням санкції ч.1 ст.307, ч.3 ст.307 КК України у разі засудження останнього до нього не може бути застосовано положення ст.75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність реального відбуття покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Існує ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі матиме реальну можливість спілкування з іншими підозрюваними та змогу особисто або за допомогою третіх осіб незаконно впливати на них, на їх ставлення до вчинених злочинів, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у особливо великих розмірах, за обставин викладених у підозрі, така діяльність була спрямована на отримання прибутку та забезпечення свого матеріального становища, мала корисливий мотив, тривалий та систематичний характер, що в сукупності свідчить про можливість продовження вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, з урахуванням наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що на даному етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовується наявними матеріалами справ.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість задоволення вказаного клопотання та продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

З урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, що слідує із мотивів наведених вище та узгоджується із встановленим законодавцем правом щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник підозрюваного просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у вигляді застави або домашнього арешту, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та не усуне встановлених ризиків.

Доводи захисника про недоведеність існування заявлених у клопотанні про застосування запобіжного заходу ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

Правових підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашній арешт або заставу (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, були предметом розгляду в суді першої інстанції, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 жовтня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: