Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1067/26
Провадження № 1-кс/644/186/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001378 від 01.10.2025 року про обрання запобіжного заходу щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001378 від 01.10.2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що упровадженні СВ ВП № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001378 від 01.10.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 11.04.2025, у невстановленому місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник спільний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках потерпілих, шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою неправомірного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаними у механізмі створення фішингових посилань, які імітують посилання на інші «авторитетні» сайти, розподіливши ролі наступним чином: невстановлена особа розсилає посилання в соціальній мережі «Facebook» з метою заволодіння конфіденційними даними банківських карток, які в подальшому використовує для авторизації у мобільному додатку банку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , знаходячись біля банкоматів, надсилають невстановленій особііндивідуальні ознаки банкомату, а саме QR-code, який, вона використовує для проведення операції із зняття готівки з банкомату із відповідної банківської картки, які має отримати ОСОБА_6 або ОСОБА_5 .

Так, 11.04.2025, приблизно о 18:45, потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , переглядаючи через особистий профіль в соціальній мережі «Facebook» новини побачив оголошення про надання грошової допомоги від імені держави, зовні схоже на «Дію».

При цьому, ОСОБА_7 , не будучи обізнаним про злочинний намір ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та наразі невстановленої особи заволодіти його грошовими коштами шляхом обману, з метою отримання грошової допомоги, про яку йшлося в оголошенні, перейшов за посиланням, яке було вказане в таргетованій рекламі, розміщеній та налаштованій невстановленою особою, в результаті чого відкрилося діалогове вікно, яке було візуально схоже на додаток «Приват24» та не викликало у останнього жодних сумнівів з приводу автентичності.

Діючи за вимогами, вказаними на сторінці сайту, відкритого за фішинговим посиланням, з метою авторизації на ній для подальшого отримання грошової допомоги від імені держави, ОСОБА_7 ввів запитувану інформацію, яка містить у собі реквізити банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , після чого натиснув «відправити інформацію» та очікував надходження грошових коштів на власний, вказаний ним банківський рахунок, тим самим був введений в оману, з використанням електронно-обчислювальної техніки та не розуміючи того, що передав особисті данні, включно ті, що містять банківську таємницю.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у невстановлений час але не пізніше 18:45 11.04.2025 у невстановленому місці отримали інформацію від невставленої особи, яка вже на той час заволоділа конфіденційною інформацією щодо банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мала доступ до мобільного додатку банку вказаної особи, про необхідність злочинного зняття коштів із банкомату із вказаного рахунку.

Після цього ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , відповідно до розподілених їм ролей, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел приблизно о 18:40 11.04.2025 підійшли до банкомату CAHA0253, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А, де ОСОБА_6 використовуючи особистий мобільний телефон зробив знімок QR-code вказаного банкомату та надіслав його невстановленій особі.

Потім ОСОБА_6 в період часу з 18:51 по 19:13 11.04.2025, знаходячись біля банкомату CAHA0253 за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А разом із ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію умислу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, за попередньою змовою, дочекавшись поки невставлена особа, використавши надісланий їй QR-code банкомату, проведе операцію із зняття готівки з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , дочекався поки ОСОБА_5 почергово забрав грошові кошти з вказаного банкомату загальною сумою 20000 грн., тим самим заволодів ними шляхом обману. Після цього він разом із ОСОБА_5 із місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та невстановленою особою, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки заволодів грошовим коштами, які належали ОСОБА_7 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, у невстановлений час, але не пізніше 11.04.2025, у невстановленому місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник спільний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, що знаходяться на карткових рахунках потерпілих, шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою неправомірного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, з використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаними у механізмі створення фішингових посилань, які імітують посилання на інші «авторитетні» сайти, розподіливши ролі наступним чином: невстановлена особа розсилає посилання в соціальній мережі «Facebook» з метою заволодіння конфіденційними даними банківських карток, які в подальшому використовує для авторизації у мобільному додатку банку, а ОСОБА_5 , знаходячись біля банкоматів, надсилає ОСОБА_6 індивідуальні ознаки банкомату, а саме QR-code, який, в свою чергу, пересилає його невстановленій особі, який вона використовує для проведення операції із зняття готівки з банкомату із відповідної банківської картки, які має отримати ОСОБА_5 .

Так, 11.04.2025, приблизно о 21:00, потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_3 , переглядаючи через особистий профіль в соціальній мережі «Facebook» новини побачила оголошення про надання грошової допомоги від імені держави, зовні схоже на «Дію».

При цьому, ОСОБА_8 , не будучи обізнаною про злочинний намір ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та наразі невстановленої особи заволодіти її грошовими коштами шляхом обману, з метою отримання грошової допомоги, про яку йшлося в оголошенні, перейшла за посиланням, яке було вказане в таргетованій рекламі, розміщеній та налаштованій невстановленою особою, в результаті чого відкрилося діалогове вікно, яке було візуально схоже на додаток «Приват24» та не викликало у останньої жодних сумнівів з приводу автентичності.

Діючи за вимогами, вказаними на сторінці сайту, відкритого за фішинговим посиланням, з метою авторизації на ній для подальшого отримання грошової допомоги від імені держави, ОСОБА_8 ввела запитувану інформацію, а саме пін-код від банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та логін і пароль до мобільного застосунку «Приват24»,після чого натиснула «відправити інформацію» та очікувала надходження грошових коштів на власну банківську картку, тим самим була введена в оману, з використанням електронно-обчислювальної техніки та не розуміючи того, що передала особисті данні, включно ті, що містять банківську таємницю.

Після цього, ОСОБА_6 той же день, але не пізніше 21:12 11.04.2025 у невстановленому місці отримав інформацію від невстановленої особи, яка на той час вже отримала конфіденційну інформацію щодо банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яка видана на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мала доступ до мобільного додатку банку вказаної особи, про необхідність злочинного зняття коштів із банкомату із вказаної картки, яку передав ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 відповідно до розподілених їм ролям, реалізовуючи свій злочинний умисел о 21:12 11.04.2025 підійшли до банкомату CAHA0253, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А, де ОСОБА_5 використовуючи особистий мобільний телефон зробив знімок QR-code вказаного банкомату та надіслав його ОСОБА_6 , який, в свою чергу, переслав його невстановленій особі.

Потім ОСОБА_6 , в період часу з 21:13 по 21:14 11.04.2025, знаходячись біля банкомату CAHA0253 за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А, разом із ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію умислу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, за попередньою змовою, повторно, дочекавшись поки невставлена особа, використавши надісланий їй QR-code банкомату, проведе операцію із зняття готівки з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , дочекався поки ОСОБА_5 почергово забрав грошові кошти з вказаного банкомату загальною сумою 8000 грн., тим самим заволодів ними шляхом обману. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 із місця скоєння злочину зникли, розпорядившись грошима на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та невстановленою особою, шляхом обману, заволодів грошовим коштами, які належали ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час, але не пізніше 11.04.2025, у невстановленому місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник спільний злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами, що знаходять на карткових рахунках потерпілих, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаними у механізмі створення фішингових посилань, які імітують посилання на інші «авторитетні» сайти, розподіливши ролі наступним чином: невстановлена особа розсилає посилання в соціальній мережі «Facebook» з метою заволодіння конфіденційними даними банківських карток, які в подальшому використовує для авторизації у мобільному додатку банку, а ОСОБА_5 , знаходячись біля банкоматів, надсилає невстановленій особі індивідуальні ознаки банкомату, а саме QR-code, який вона використовує для проведення операції із зняття готівки з банкомату із відповідної банківської картки, які має отримати ОСОБА_5 .

Так, 30.05.2025, приблизно о 18:00, потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_4 , переглядаючи через особистий профіль в соціальній мережі «Facebook» новини, побачив оголошення про надання грошової допомоги від імені держави, зовні схоже на «Дію».

При цьому, ОСОБА_9 , не будучи обізнаним про злочинний намір ОСОБА_5 та наразі невстановленої особи заволодіти його грошовими коштами шляхом обману, з метою отримання грошової допомоги, про яку йшлося в оголошенні, перейшов за посиланням, яке було вказане в таргетованій рекламі, розміщеній та налаштованій невстановленою особою, в результаті чого відкрилося діалогове вікно, яке було візуально схоже на додаток «Приват24» та не викликало у останнього жодних сумнівів з приводу автентичності.

Діючи за вимогами, вказаними на сторінці сайту, відкритого за фішинговим посиланням, з метою авторизації на ній для подальшого отримання грошової допомоги від імені держави, ОСОБА_9 ввів запитувану інформацію, а саме номер мобільного телефону та пароль для входу до мобільного застосунку «Приват24», після чого натиснув «відправити інформацію» та очікував надходження грошових коштів на власну банківську картку, тим самим був введений в оману, з використанням електронно-обчислювальної техніки та не розуміючи того, що передав особисті данні, включно ті, що містять банківську таємницю.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений час але не пізніше 18:15 30.05.2025 у невстановленому місці отримав інформацію від невстановленої особи, яка на той час вже отримала конфіденційну інформацію щодо банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка видана на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та мала доступ до мобільного додатку банку вказаної особи, про необхідність злочинного зняття коштів із банкомату із вказаної картки.

Після цього ОСОБА_5 , відповідно до розподіленої йому ролі, реалізовуючи свій злочинний умисел приблизно о 18:15 30.05.2025 підійшов до банкомату CAHA0253, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А та використовуючи особистий мобільний телефон зробив знімок QR-code вказаного банкомату та надіслав його невстановленій особі.

Потім ОСОБА_5 , в період часу з 18:23 по 18:29 30.05.2025, знаходячись біля банкомату CAHA0253 за адресою: м. Харків, вул. Роганська, буд. 130-А, продовжуючи реалізацію умислу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, за попередньою змовою, повторно, дочекавшись поки невставлена особа, використавши надісланий їй QR-code банкомату, проведе операцію із зняття готівки з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , почергово забирав грошові кошти з вказаного банкомату загальною сумою 20000 грн., тим самим заволодів ними шляхом обману. Після цього він із місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошима на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою особою, шляхом обману, заволодів грошовим коштами, які належали ОСОБА_9 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Відповідно до відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) 21.04.2004, паспорт № НОМЕР_4 , 12.09.2025 перетнув державний кордон України у напрямку Польщі, через пропускний пункт Шегині й на даний час на територію України не повернувся. Місце знаходження останнього не відоме.

Надійшов рапорт від працівників СКП ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, про те, що ОСОБА_5 на даний час за місцем реєстрації та проживання не знаходиться, на дзвінки не відповідає.

19.09.2025 року було допитано в якості свідка, мешканку будинку гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_5 . За даною адресою зареєстрований та фактично мешкає підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Свідок ОСОБА_11 надала наступні показання, що підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з початку вересня 2025 року за місцем проживання не бачила.

З 11.09.2025 року ОСОБА_5 , на дзвінки не відповідає, на виклики слідчого не з`являється, на зв`язок не виходить.

Таким чином, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , переховується від органу досудового розслідування, а саме намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. В даному випадку підтверджується ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування.

Враховуючи викладене, відповідно до Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 17 серпня 2020 року N613/380/93/228/414/510/2801/5, вказаний наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2020 р. за N849/35132, наявні підстави для міжнародного співробітництва національної поліції України з органами Інтерполу, НЦБ іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та міжнародними установами з використанням інформаційної системи Інтерполу з метою установлення місцезнаходження ОСОБА_5 , який розшукується, з метою його затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

05 лютого 2026 року слідчим винесено відповідну постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у міжнародний розшук.

03.09.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Крім цього, співучаснику ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який за попередньою змовою з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював зняття грошових коштів за адресою: м. Харків, вул. Роганська 130-А, банкомат САНА0253, було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту 16.09.2025 року.

Окрім цього, співучаснику ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Харкова, справа №644/10063/25 від 23.12.2025 року призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі 75 ст. КК України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнили від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (обвинувачується).

Отже, вище наведене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за яке санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 3 до 8 років, переховується від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим обґрунтовується ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити зазначив, що підозрюваний переховується від слідства за кордоном та оголошений в міжнародний розшук.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч. 6ст. 193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК Українислідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК Українивстановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001378 від 01.10.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

03.09.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до відповіді головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) 21.04.2004, паспорт № НОМЕР_4 , 12.09.2025 перетнув державний кордон України у напрямку Польщі, через пропускний пункт Шегині й на даний час на територію України не повернувся. Місце знаходження останнього не відоме.

Надійшов рапорт від працівників СКП ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, про те, що ОСОБА_5 на даний час за місцем реєстрації та проживання не знаходиться, на дзвінки не відповідає.

19.09.2025 року було допитано в якості свідка, мешканку будинку гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_5 . За даною адресою зареєстрований та фактично мешкає підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Свідок ОСОБА_11 надала наступні показання, що підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з початку вересня 2025 року за місцем проживання не бачила.

З 11.09.2025 року ОСОБА_5 , на дзвінки не відповідає, на виклики слідчого не з`являється, на зв`язок не виходить.

05 лютого 2026 року слідчим винесено відповідну постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у міжнародний розшук.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході розслідування доказів, а саме:

-допитом потерпілого ОСОБА_7 ;

-допитом потерпілого ОСОБА_8 ;

-допитом потерпілого ОСОБА_9 ;

-оглядами CD-R дисків, вилучених в ході проведення тимчасових доступів до речей і документів АТ КБ «Приватбанк», на роздруківках огляду CD-R дисків від 22.05.2025 року, від 27.06.2025 та від 17.07.2025 наявні фотографії, зроблені з банкомату CAHA0253, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Роганська 130-А, а саме зображення особи, яка здійснює зняття грошових коштів. Цією особою є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1

-обшуком за адресою АДРЕСА_1

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 який в ході допиту повністю визнав свою вину;

-слідчим експериментом, в ході якого, під відеозапис підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля банкомату САНА0253 за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 130-А, продемонстрував механізм зняття грошових коштів, використовуючи свій мобільний телефон Iphone 14 Pro Max.

-оглядом предмету, а саме мобільного телефону Iphone 14 Pro Max, який було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ., в якому наявні фотографії QR-code з банкомату САНА0253 за адресою: м. Харків, вул. Роганська 130-А.

-додатковим допитом підозрюваного ОСОБА_5 .

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 4 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років позбавлення волі.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переховується від органів досудового слідства та суду, шляхом дотримання різних методів конспірації, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим прийнято рішення про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук на підставі постанови від 05 лютого 2026 року.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 4 ст.190, а також враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які є тяжкими, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання винуватим підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_5 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6ст. 193 КПК Українисуд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК Українипри обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч.4ст. 197 КПК Україниу разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,182,184,186,193,194,197,309,376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001378 від 01.10.2025 року про обрання запобіжного заходу щодо: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 01.10.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001378.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1