Справа № 202/6520/25
Провадження № 1-кс/202/7312/2025
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні, заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, передбаченого ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 11.12.2025 включно. Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, а також продовження кримінальної діяльності.

Прокурор зазначив, що досудове розслідування триває, і для його завершення необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема допити свідків, отримання висновків судово-почеркознавчих експертиз, аналіз документів, тимчасовий доступ до інформації операторів мобільного зв`язку, складання обвинувального акта та надання сторонам доступу до матеріалів провадження відповідно до ст. 290 КПК України. На обґрунтування клопотання прокурор посилається на тяжкість інкримінованого злочину (ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає позбавлення волі від 3 до 8 років з конфіскацією майна), суспільний інтерес та рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справах «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011), «Лєтельє проти Франції» (№ 12369/86 від 26.06.1991).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наголосивши, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишаються актуальними, а цілодобовий домашній арешт, відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, є необхідним для забезпечення належного процесуального порядку та запобігання зазначеним ризикам.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 подав письмові заперечення на клопотання прокурора, в яких зазначив, що клопотання є необґрунтованим через відсутність доказів наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, як того вимагає ч. 2 ст. 177 КПК України. Захисник аргументував, що:

Сторона обвинувачення не надала конкретних доказів можливості переховування ОСОБА_5 , обмежившись припущеннями про тяжкість покарання за ч. 3 ст. 369-2 КК України. Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема у справі «Бекчиєв проти Молдови» (§ 58), ризик втечі не може оцінюватися виключно на підставі тяжкості покарання, а має враховувати фактори, пов`язані з особою, її моральними якостями, місцем проживання, сімейними зв`язками. ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації ( АДРЕСА_2 ), одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка хворіє на тяжкі захворювання (пролапс мітрального клапану, порушення серцевого ритму, гіпермобільний синдром), що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 814345 від 16.09.2025 та довідкою КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про запланований курс лікування з 13 по 24.10.2025. Підозрюваний вживає заходів для працевлаштування, що підтверджується заявою ФОП ОСОБА_7 , що свідчить про його намір вести законослухняний спосіб життя.

Відсутні докази спроб знищення, приховування чи спотворення доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Обшуки за місцем проживання та в автомобілі підозрюваного проведено, документи та речі вилучено, що відповідає ч. 5 ст. 132 КПК України. Відсутні докази спроб впливу на свідків чи інших підозрюваних (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 надав викривальні показання, співпрацює зі слідством, що спростовує цей ризик. Ризик продовження кримінальної діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) не підтверджений фактами чи вироками у інших справах. Твердження прокурора порушують принцип презумпції невинуватості, гарантований ст. 17 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сторона обвинувачення не обґрунтувала неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, що суперечить ч. 2 ст. 177 КПК України та практиці ЄСПЛ, зокрема у справах «Харченко проти України» (§ 80), «Шалімов проти України» (§ 64). Захисник просив обрати нічний домашній арешт, передбачений ч. 1 ст. 181 КПК України, з можливістю відлучатися до укриття під час повітряної тривоги та відвідувати медичні заклади у зв`язку з необхідністю догляду за хворою дитиною.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію захисника, зазначивши, що не має наміру переховуватися, співпрацює зі слідством, виконує всі покладені обов`язки, має міцні соціальні зв`язки та сімейні обставини, які потребують його присутності вдень для догляду за неповнолітньою дочкою.

Слідчий суддя заслухавши сторін кримінального провадження дослідивши матеріали клопотання. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування чи продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, докази, надані стороною обвинувачення, заперечення захисника, а також заслухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, є обґрунтованою та підтверджується наданими доказами, зокрема протоколами допитів свідків, результатами негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль, зняття інформації з комунікаційних мереж), висновками судово-почеркознавчих експертиз № СЕ-19/105-25/11504-ПЧ та № СЕ-19/105-25/11508-ПЧ від 12.08.2025, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, оцінюючи необхідність продовження цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Прокурор просить продовжити цілодобовий домашній арешт, тоді як захисник пропонує нічний домашній арешт, який також передбачений цією нормою.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може застосовуватися до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що відповідає інкримінованому ОСОБА_5 злочину (ч. 3 ст. 369-2 КК України).

Ч. 6 ст. 181 КПК України встановлює, що строк дії ухвали про домашній арешт не може перевищувати двох місяців, але може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Сукупний строк домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. У даному випадку строк досудового розслідування продовжено до 11.10.2025, а чинний запобіжний захід спливає 11.10.2025, що дозволяє розглядати продовження строку домашнього арешту до 11.12.2025 в межах закону.

Оцінка ризиків (ст. 177 КПК України):

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, прокурор зобов`язаний довести наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання більш м`якими заходами. Сторона обвинувачення не надала конкретних доказів, які б свідчили про спроби ОСОБА_5 переховуватися від слідства чи суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Твердження про ризик переховування ґрунтуються виключно на тяжкості інкримінованого злочину, що суперечить практиці ЄСПЛ, зокрема у справі «Бекчиєв проти Молдови» (§ 58), де наголошується, що тяжкість покарання не є достатньою підставою без додаткових фактичних даних.

Ризик знищення, приховування чи спотворення доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) не підтверджений, оскільки обшуки за місцем проживання та в автомобілі підозрюваного проведено, а документи та речі вилучено, що відповідає ч. 5 ст. 132 КПК України.

Ризик впливу на свідків чи інших підозрюваних (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) не підкріплений доказами, такими як показання свідків, рапорти чи інші матеріали, які б свідчили про спроби тиску. Натомість ОСОБА_5 надав викривальні показання, що свідчить про його співпрацю зі слідством.

Ризик продовження кримінальної діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) не підтверджений фактами чи вироками у інших справах. Твердження прокурора порушують принцип презумпції невинуватості, гарантований ст. 17 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особистість підозрюваного та його поведінка (ст. 178 КПК України):

Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу враховуються дані про особу підозрюваного, зокрема його місце проживання, сімейний стан, наявність утриманців та поведінка під час провадження. ОСОБА_5 має постійне місце проживання ( АДРЕСА_2 ), міцні сімейні зв`язки, зокрема одружений, має на утриманні неповнолітню дочку з тяжкими захворюваннями, що потребує його участі у догляді та відвідуванні медичних закладів (підтверджується консультаційним висновком № 814345 від 16.09.2025 та довідкою КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 »).

Підозрюваний не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків у межах чинного запобіжного заходу, що свідчить про його законослухняну поведінку (ч. 3 ст. 178 КПК України).

Наявність наміру працевлаштування (заява ФОП ОСОБА_7 ) підтверджує прагнення підозрюваного вести законослухняний спосіб життя.

Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу (ст. 176, 177 КПК України):

Відповідно до ч. 2 ст. 177 та ч. 1 ст. 176 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо він може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Нічний домашній арешт, передбачений ч. 1 ст. 181 КПК України, є достатнім для запобігання ризикам, враховуючи співпрацю підозрюваного зі слідством, його сімейні обставини та відсутність конкретних доказів ризиків.

Відповідно до п. 80 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», ігнорування можливості застосування альтернативних запобіжних заходів є порушенням ст. 5 Конвенції.

Суспільний інтерес та пропорційність (ст. 132 КПК України):

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», обмеження свободи особи може бути виправданим лише за наявності конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи. У даному випадку суспільний інтерес у забезпеченні досудового розслідування може бути досягнутий шляхом застосування нічного домашнього арешту, що є менш обтяжливим заходом, ніж цілодобовий домашній арешт, та відповідає принципу пропорційності, передбаченому ст. 132 КПК України.

Воєнний стан та сімейні обставини:

Враховуючи триваючий воєнний стан, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, та необхідність забезпечення безпеки підозрюваного під час повітряних тривог, суд вважає за необхідне дозволити відлучення до укриття. Крім того, сімейні обставини, зокрема необхідність догляду за хворою дитиною, обґрунтовують дозвіл на відвідування медичних закладів.

Контроль за виконанням домашнього арешту (ст. 181 КПК України):

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Згідно з ч. 4 ст. 181 КПК України, орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити підозрюваного на облік та повідомити про це слідчого або суд.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції мають право з`являтися до житла підозрюваного, вимагати пояснення щодо виконання обов`язків та використовувати електронні засоби контролю для забезпечення дотримання нічного домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 17, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 194, 199, 309, 392-394 КПК України, а також враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справах «Харченко проти України» (§ 80, 85), «Лєтельє проти Франції» (§ 43), «Бекчиєв проти Молдови» (§ 58),

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.12.2025 включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- не залишати у період часу з 08.00 год. по 19.00 год. місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали буде виготовлено 13.10.2025 року о 12 год. 50 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1