Провадження по справі № 1-кп/367/1109/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000207 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працевлаштованого на посаді будівельника у КНП «ІЦМЛР» ІМР КО, пенсіонера, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2025 близько 17 години 26 хвилин ОСОБА_4 , маючи при собі завідомо підроблений документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на його ім`я, керуючи транспортним засобом екскаватором марки «ATLAS 1604K», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Ольги Кобилянської в м. Ірпінь Бучанського району Київської області, був зупинений працівниками поліції.

Одразу після цього, знаходячись у тому ж місці, в той же час, на законну вимогу поліцейського пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, діючи умисно, протиправно, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку не видавалося та ним не отримувалося, тобто є завідомо підробленим, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення тракториста-машиніста, яке надає право керувати транспортними засобами категорії «А1», «А2», «D1», «Е1», та відповідно і з тим права на керування транспортним засобом екскаватором марки ATLAS 1604K», реєстраційний номер НОМЕР_2 , і таким чином уникнути встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, тобто використав завідомо підроблений документ.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, підтвердив вищевикладені обставини кримінального правопорушення, та надав пояснення, що приблизно у червні 2025 року, у дату та час, зазначений в обвинувальному акті був зупинений працівниками поліції та на їх вимогу надав їм посвідчення тракториста, яке було придбано ним раніше у 2019 році через мережу інтернет за 1000 грн у невідомої особи. Зазначив, що розумів, що отримав вказане посвідчення не у законний спосіб, з 2019 року використовував його для роботи. У вчиненому розкаюється, готовий понести покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, останній є раніше не судимим, пенсіонером, із офіційним працевлаштуванням, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність як обставин, які пом`якшують покарання, так і обставин, які обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинений обвинуваченим кримінальний проступок не потяг тяжких наслідків, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції статті. Таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст. 15, 50, 65-68, 358 КК України, ст. 100, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 2674 грн 20 коп (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 20 копійок).

Речовий доказ: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 06.06.2025 (справа № 3676385/25, провадження № 1-кс/367/725/2025) скасувати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Ірпінський міський суд Київської області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Суддя ОСОБА_1