Дата документу 05.11.2025
Справа № 334/9068/25
Провадження № 1-кп/334/800/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за №0000183 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2025 року в провадження судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за №0000183 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що До Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 11.04.2024 надійшов рапорт СД Запорізького РУП про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000077, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, виявлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з чим відомості про вказану подію 11.04.2024 внесено до ЄРДР за № 0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Так, 19.02.2023 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено автомобіль BMW X5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками зміни ідентифікаційного номеру під керуванням ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000077 проведено судово-технічну експертизу документів, згідно висновку експерта №СЕ-19/108-24/3432-ДД від 22.02.2024 встановлено, що наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 не відповідає аналогічним зразкам бланків свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які перебувають в офіційному обігу на території України.

Із кримінального провадження №0000077 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2024 вилучено копії матеріалів для подальшого долучення до матеріалів кримінального провадження №0000183.

У вказаному кримінальному провадженні отримано пояснення від ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 , відповідно до яких встановлено, що останній з 1994 року перебуває на службі в лавах ЗСУ. Перебуваючи в м. Сєверодонецьк Луганської області приблизно наприкінці грудня 2021 року, звернувся до знайомого волонтера на ім`я ОСОБА_6 (більш точних даних не знає), з проханням надати автомобіль для виконання службових завдань. Після чого, ОСОБА_6 передав автомобіль BMW X5 в кузові темно-сірого кольору, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 . Про те, що вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають ознаки підробки нічого не знає.

За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 видано 02.07.2014 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Чернівці при ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_5 на автомобіль BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 .

Крім цього, в ході досудового розслідування отримано пояснення від ОСОБА_5 , який пояснив, що 02.07.2014 у м. Чернівці придбав автомобіль BMW X5 сірого кольору (який дотепер перебуває у власності останнього та використовується у власних потребах межах Харківської області). Всі документи були оформлені у відповідних державних установах. Про те, що автомобіль має «двійника» ніколи не здогадувався.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що вказаний транспортний засіб до перебування у власності ОСОБА_5 перебував у власності ОСОБА_7 . Однак, відібрати пояснення не вдалось, оскільки останній помер в 2019 році.

В ході отримання пояснень від брата ОСОБА_7 встановлено, що у померлого у користуванні перебував автомобіль BMW X5, д.р.н. НОМЕР_3 , однак кому проданий вказаний автомобіль невідомо.

Крім того, з метою встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та викраденого майна, слідчим у порядку ст. 40 КПК України, надавались доручення. За результатом виконання яких особу, яка вчинила злочин та особу волонтера на ім`я ОСОБА_6 (у тому числі повні анкетні дані) не встановлено.

Згідно з ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є кримінальним проступком.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення, а саме з 2021 року до теперішнього часу минуло більше, ніж два роки, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж два роки і, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор просить закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, на підставі п. 3 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що у провадженні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне №0000183 від 11.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, відповідно до якого 11.04.2024 року до Запорізького РУП надійшов рапорт про те, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000077 від 19.02.2024 року в діях невстановленої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, а саме виготовлення завідомо підробленого документа. (ЄО 8510 від 11.04.2024).

В даному випадку злочин, передбачений ч.1 ст.389 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня його вчинення, згідно ст.49 КК України, становить два роки.

Суд звертає увагу, що відомості про кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 358 КК України були внесені лише 11.04.2024 року, після чого жодної слідчої чи процесуальної дії, спрямованої на встановлення особи (осіб), що вчинили кримінальне правопорушення, в справі вчинено не було, тобто слідчий не вжив всіх можливих заходів для встановлення обставин злочину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що орган досудового розслідування вважає, що моментом скоєння кримінального проступку є грудень 2021 року, посилаючись на пояснення ОСОБА_4 , який зазначив, що наприкінці грудня 2021 року звернувся до знайомого волонтера з проханням надати автомобіль для виконання службових завдань, після чого волонтер ОСОБА_6 передав автомобіль BMW X5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 .

Прокурор вказала, що вищевказане свідчить про те, що формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас суд критичного оцінює вказані пояснення прокурора, з огляду на вищевикладене.

Як вбачається з клопотання прокурора та досліджених в судовому засіданні матеріалів, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000183 від 11.04.2024 року, фактично було лише проведено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000077 від 19.02.2024 року під час розслідування якого і було відібрано пояснення від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Жодних дій спрямованих на встановлення моменту скоєння кримінального правопорушення, що б підтверджувалось достатніми доказами в розумінні кримінального законодавства матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 1 ст. 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає зокрема в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність же (ст. 25 КПК України) передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування. Тобто, фактично, у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

З урахуванням наведеного, передбачені п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підстави для закриття кримінального провадження відсутні, а тому у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

На підставі ст.ст. 12, 49, ч. 1 ст. 190 КК України, керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 284 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за №0000183 від 11.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: ОСОБА_1