Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1400/26
Номер провадження 1-кс/711/462/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000787 від 23.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 23.12.2025 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від працівників швидкої медичної допомоги надійшло повідомлення про те, що 23.12.2025 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , впав до шахти ліфта, внаслідок чого, отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до медичного закладу.

В подальшому, встановлено, що потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 23.12.2025 госпіталізовано до медичного закладу, а саме КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де йому було встановлено діагнози та надано медичне лікування отриманих ним травм.

З метою проведення об`єктивного та всебічного досудового розслідування та встановлення всіх обставин отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла необхідність звернутись до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять лікарську таємницю, а саме медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та всієї медичної документації виданої на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Тому, з метою швидкого, повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України, а також п.2 ч.2 ст.242 КПК України, що зобов`язує слідчого або прокурора забезпечити проведення експертизи.

Проведення указаної судово-медичної експертизи, висновок якої згідно ч.2 ст.84 КПК України є процесуальним джерелом доказів, та відповідно для з`ясування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та використання отриманих документів, як доказів, потребує надання в розпорядження експертів медичної документації з приводу надання медичної допомоги (лікування) ОСОБА_5 .

Згідно п.п.4.2, 4.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, судово-медичний експерт при проведенні експертизи ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами та при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення є тимчасовий доступ до речей і документів.

Так, згідно п. 3 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 003/о «Медична карта стаціонарного хворого», затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.02.2012 № 110 в редакції від 21.01.2016, вказана форма містить всі дані щодо стану хворого протягом усього періоду перебування в стаціонарі, організації та проведення лікування, а також дані об`єктивних, функціональних, рентгенологічних, лабораторних та інших методів обстеження.

Згідно п.п.4.2, 4.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, судово-медичний експерт при проведенні експертизи ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами та при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно положень ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.162 КПК України, відомості, які можуть становити лікарську таємницю належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII «Лікарська таємниця», медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Таким чином, медичні документи, до яких потрібен тимчасовий доступ, та які в силу положень п.2 ч.1 ст.162 КПК України містять охоронювану законом таємницю, є необхідними для швидкого, повного та всебічного з`ясування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст.163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Разом з тим, можливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації відсутня, а вилучення указаних документів та речей необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Порядок реалізації повноважень (правова процедура) слідчого щодо витребування документів від підприємств, установ та організацій визначений главою 15 КПК України, і здійснюється у формі отримання тимчасового доступу до речей і документів. При цьому, порядок надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, врегульовано спеціальною нормою КПК України, а саме ч. 6 ст. 163 глави 15 КПК України.

Згідно змісту пункту 18 листа Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 №223-559/0/4-13 "Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження" беручи до уваги зміст положень частини 1 статті 86, частин 2, 3 статті 93 КПК України, застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (частини 7 статті 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також те, що інформація, яка містить охоронювану законом таємницю надасть змогу в подальшому використовувати як докази отримані відомості, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст.12-2 Закону України № 389-VIII від 12.05.2015 із змінами «Про правовий режим воєнного стану» в умовах режиму воєнного стану суди, органи та установи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 5 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Після введення в Україні воєнного стану до Кримінального процесуального кодексу України внесено ряд змін, що стосуються отримання тимчасового доступу до речей і документів.

Так, Законом України № 2137-IX від 15.03.2022, що набрав чинності 22.03.2022, розділ IX Кримінального процесуального кодексу України «Перехідні положення» доповнено пунктом 20-7 такого змісту: «Під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури».

Водночас, питання особливого режиму кримінального провадження в умовах воєнного стану визначені ст.615 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до п.2 ч.1 вказаної норми в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022, що набрав чинності 01.05.2022, повноваження, передбачені ст.163 КПК України виконує керівник відповідного органу прокуратури за відсутності об`єктивної можливості виконання таких повноважень слідчим суддею без виокремлення речей і документів певних категорій. Відповідно, згідно наведених норм законодавства умовою виконання не слідчим суддею повноважень, передбачених ст. 163 КПК України загалом, є відсутність об`єктивної можливості виконання таких повноважень слідчим суддею.

Сторона обвинувачення не володіє відомостями щодо відсутності у слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси об`єктивної можливості виконувати повноваження, передбачені ст.163 КПК України.

Крім того, згідно ч.3 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ч.1 цієї статті, якими є у тому числі законність та верховенство права, з урахуванням особливостей, здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані медичні документи, дослідження яких має суттєве значення та необхідні для призначення судово-медичної експертизи, необхідно отримати тимчасовий доступ до оригіналів медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та всієї медичної документації виданої на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації, слідчий просить розгляд даного клопотання проводити без виклику представника у володінні якого знаходиться інформація, на підставі ч.2 ст.163 КПК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, другим пунктом клопотання просив судове засідання проводити без його участі слідчого. На момент розгляду інших клопотань від ініціатора не надходило.

Представник КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання слідчого та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з нормами ч.5, ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до положень п.2 та п.8 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в документах, належить: персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних та відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Частиною 7 статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей, документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей та документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або є предметом кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

У відповідності до положень ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Згідно з ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000787 від 23.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз доданих до клопотання документів, дають достатньо підстав вважати, що відбулися події, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.272 КК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, на думку слідчого судді, інформація, що знаходиться у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до якої слідчий просить надати тимчасовий доступ, має суттєве значення для встановлення обставин події вчинення кримінального правопорушення, може бути використана у якості доказів, може підтвердити або спростувати обставини, що є предметом досудового розслідування та на підставі цих відомостей можливо встановлення особу/осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що на теперішній час вищевказану інформацію неможливо отримати іншим способом, слідчий суддя вважає, що в даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який ідеться в клопотанні, а тому клопотання слідчого, про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21, 84, 91, 92, 98, 99, 100, 131, 132, 159, 162-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю задовольнити.

Надати тимчасовий доступ слідчому відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Черкаській області, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 медичну карту амбулаторного (стаціонарного) хворого та іншу медичну документацію видану на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебувають КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 .

За минуванням потреби, оригінали вилучених документів підлягають поверненню до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Строк дії цієї ухвали один місяць з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали слідчий суддя за клопотанням сторони обвинувачення має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1