Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9787/24
Провадження № 1-кп/644/438/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ош Киргизької республіки, узбека, громадянина Киргизької республіки, раніше несудимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Індустріального районного суду м. Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою суду від 07.11.2024 оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 зупинено до його розшуку.

08.01.2026 до канцелярії суду прокурором подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5

21.01.2026 до канцелярії суду прокурором подано клопотання про оголошення міжнародного розшуку обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені клопотання, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в них. Клопотання про оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук мотивував тим, що згідно з наявною інформацією (вх.№2121/24 від 03.07.2024) з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України обвинувачений ОСОБА_6 перетнув державний кордон України з Республікою Польща в пункті пропуску «Краківець», з якого 15.03.2024 виїхав до Киргизстану і станом на 07.11.2024 на території України не перебуває та на цей час до України не повертався. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 перебував за межами України, останнього 07.11.2024 оголошено у розшук. Прокурор мотивував тим, що у даному випадку доказом ухилення обвинуваченого від правосуддя є ухилення від явки до суду та відсутність поважних причин для його неприбуття в судові засідання. Просив задовольнити клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголосити ОСОБА_5 в міжнародний розшук.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань прокурора. Зазначив, що на сьогоднішній день не можна стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_5 переховується. Пояснив, що ОСОБА_5 залишив територію України у зв`язку триваючими бойовими діями, в нього не було наміру ухилятися від явки до суду. Просив відмовити в задоволенні клопотань прокурора за необґрунтованістю.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримала.

Вислухавши думку захисника обвинуваченого, потерпілої з приводу заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

Відповідно до засади диспозитивності кримінального провадження, згідно положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з цим, чинне законодавство України, зокрема, КПК України не містить норм, які надають повноваження суду приймати рішення про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Оголошення в міжнародний розшук регулюється Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженою наказом МВС України, Офісу Генерального прокурор, НАБУ, ДБР, СБУ, МФУ, МЮУ від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яка визначає порядок використання Державним бюро розслідувань, Державною кримінально-виконавчою службою України, Державною міграційною службою України, Державною митною службою України, Державною прикордонною службою України, Державною фіскальною службою України, Національним антикорупційним бюро України, Національною поліцією України, Службою безпеки України, органами прокуратури України (далі - правоохоронні органи України) інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол з метою міжнародного співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу, Комісією з контролю файлів Інтерполу, національними центральними бюро Інтерполу іноземних держав, органами та підрозділами правоохоронних органів іноземних держав (далі - компетентні органи іноземних держав) та міжнародними установами, з якими Інтерпол уклав договори щодо обміну даними.

Оголошення в міжнародний розшук відбувається шляхом звернення правоохоронного органу до уповноваженого підрозділу, який, в свою чергу, надсилає запит про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщень. Постановлення судом ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук не передбачене, оскільки є санкціонуванням здійснення розшукових дій за межами України, що суперечить встановленому міжнародному співробітництву.

При цьому, згідно ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», однією з підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання.

Водночас, ст. 5-1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що співробітництво у сфері оперативно-розшукової діяльності між міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними органами, до складу яких входять оперативні підрозділи, визначені у статті 5 цього Закону, та правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями здійснюється відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна.

Окрім того, відповідно до п. 8 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС України № 575 від 07.07.2017, у кримінальних провадженнях про тяжкі та особливо тяжкі злочини, в яких підозрюваного оголошено в розшук, у разі наявності достатніх підстав вважати, що особа може переховуватися за межами України, слідчий відповідно до законодавства вирішує питання про оголошення особи в міжнародний розшук.

Тому, при здійсненні розшуку обвинуваченого у даному кримінальному провадженні орган Національної поліції не позбавлений можливості взаємодіяти з правоохоронними органами інших держав, з метою встановлення місцезнаходження обвинуваченого.

Відтак, на думку суду, підстави для оголошення ОСОБА_5 в міжнародний розшук з наведених в клопотанні прокурора підстав на даний час відсутні.

Оцінюючи доводи прокурора щодо обґрунтування наявності підстав надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Суд надає дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу, якщо прокурор доведе, що обвинувачений переховується від суду (ч. 4 ст. 189 КПК України).

На підставі частини 7 статті 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це.

Суд констатує, що обвинуваченому достеменно відомо про те, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадженні відносно нього, оскільки до 16.09.2021 він виконував свої процесуальні обов`язки та з`являвся в судові засідання.

Проте, згідно з наявними відомостями про осіб, які перетнули державний кордон обвинувачений ОСОБА_5 перетнув державний кордон України з Республікою Польща в пункті пропуску «Краківець», з якого 15.03.2024 виїхав до Киргизстану і станом на 07.11.2024 на території України не перебуває та на цей час до України не повертався.

Зваживши на динаміку та системний характер неприбуття обвинуваченого до суду, ненадання суду документально підтвердженої інформації про адресу (зокрема країну та місто) свого перебування, відсутність будь-яких підтверджень поважності причин неявки, суд приходить до висновку про наявність у діях обвинуваченого наміру уникнути участі в судовому засіданні.

Вказані обставини, а саме: 1) тривале перебування обвинуваченого закордоном (від 15.03.2024), 2) його систематичне неприбуття в судове засідання без поважних причин, 3) намір уникнути участі в засіданні, 4) ненадання суду документів, що підтверджують країну ймовірного перебування; 5) ненадання документів, які б підтвердили поважність неприбуття , у своїй сукупності переконали суд у тому, що обвинувачений ухиляється від явки до суду .

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження у відсутність обвинуваченого неможливий, а дії обвинуваченого свідчать про його ігнорування явки до суду, суд приходить до висновку про необхідність надання дозволу на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 176-178, 184, 189, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в міжнародний розшук відмовити.

Оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Киргизької республіки, уродженця м. Ош Киргизької республіки, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002689 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - зупинити до його розшуку.

Виконання ухвали суду про оголошення розшуку обвинуваченого покласти на Відділ поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали суду про оголошення розшуку обвинуваченого покласти на прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 .

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Киргизької республіки, уродженця м. Ош Киргизької республіки, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , з метою приводу до Індустріального районного суду м. Харкова для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Уповноваженій службовій особі після затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно повідомити про це прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , Індустріальний районний суд м. Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1