Справа № 163/2315/25
Провадження № 1-кс/163/496/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна і захисника ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000447,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про незаконне перевезення через державний кордон ОСОБА_6 автомобілем «МАН», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , який є особою призовного віку та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» не має права перетину державного кордону України, що мало місце в МАПП «Ягодин», що по вулиці Прикордонників 1 в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області о 02:00 годині 18 жовтня 2025 року.

Цього ж дня в ході проведення огляду місця події на території МАПП «Ягодин», було виявлено та вилучено автомобіль «МАН», номерний знак НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричіпом фургоном рефрижиратором, номерний знак НОМЕР_2 .

На думку слідчої, вилучене майно має силу речового доказу, є засобом вчинення злочину, та надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, в тому числі, провести слідчий експеримент, додатковий огляд, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просили його задовольнити.

Представник власника майна та захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, просив відмовити у його задоволенні, а вилучені транспортні засоби повернути власнику.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.332 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 жовтня 2025 року за № 0000447, що підтверджено відповідним витягом.

Підставою для внесення зазначених відомостей до ЄРДР слугувало повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 та рапорт старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 18 жовтня 2025 року.

Майно, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучене під час огляду місця події, що стверджено відповідним протоколом від 18 жовтня 2025 року, і визнане речовими доказами в цьому кримінальному провадженні, що підтверджується постановою слідчої.

Вилучені транспортні засоби добровільно надав для огляду водій ОСОБА_6 , що підтверджується його заявою.

Власником автомобіля «МАН», номерний знак НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричіпом фургоном рефрижиратором, номерний знак НОМЕР_2 , є ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС", що стверджено свідоцтвами про їх реєстрацію серії НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ознаки незаконного переправлення особи через державний кордон України вбачається з письмових пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , протоколу допиту свідка ОСОБА_11 .

Крім цього в судовому засіданні, сторони підтвердили, що підозрюваний ОСОБА_6 визнав обставини кримінального правопорушення та надав визнавальні показання.

Також із письмових пояснень ОСОБА_6 встановлено, що перемістити ОСОБА_7 через кордон намагався шляхом приховування останнього у кабіні водія.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як наведено вище, згідно ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Згідно зі ст.1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

В цій справі встановлено, що ОСОБА_6 як водій зазначеного в клопотання автомобіля здійснював міжнародні перевезення. Під час митного оформлення в МАПП «Ягодин» біля автомобіля було виявлено ОСОБА_7 , який не має права перетину державного кордону України та якого ОСОБА_6 мав намір незаконно перевезти через державний кордон.

Власником керованого ОСОБА_6 автомобіля та причепа є ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС", директором якого є ОСОБА_11 .

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З протоколу огляду місця події вбачається, що вилучені транспортні засоби органом досудового розслідування були оглянуті, обставини незаконного переправлення ОСОБА_6 через кордон зафіксовані відповідними доказами, в тому числі, викладені ним у своїх поясненнях, з яких вбачається, що переміщення до кордону відбувалось у кабіні водія.

Крім цього, вилучений спеціалізований напівпричіп фургон рефрижиратор, номерний знак НОМЕР_2 , завантажений товаром, який пройшов митне оформлення.

Таким чином, враховуючи статус власника майна як підприємства що здійснює свою діяльність в сфері перевезення вантажів, положення п.п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на спеціалізований напівпричіп фургон рефрижиратор, номерний знак НОМЕР_2 , не відповідатиме зазначеним вище вимогам КПК України, не буде пропорційним, тобто порушуватиме «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника і становитиме для нього надмірний тягар.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що слідча у клопотанні визначила метою накладення арешту на напівпричіп його збереження як речових доказів, при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтувала, а лише поверхово послалася на положення ст.170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Також, відповідно до вимог ст.171 КПК України слідча належним чином не мотивувала своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, яке розслідується та напівпричіпом, який належить третій особі.

За викладених обставин необхідності в арешті напівпричіпу не вбачається, тому це майно підлягає поверненню його законному власнику (володільцю).

Разом з цим, як в клопотанні, так і при його розгляді встановлено достатні підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування проведення відповідних процесуальних дій із вилученим автомобілем «МАН», номерний знак НОМЕР_1 , матиме важливе значення для розслідування кримінального провадження, зокрема, для встановлення обставин правопорушення, проведення слідчого експерименту, винних осіб та інших об`єктивних даних у кримінальному провадженні.

Однак, виходячи із встановлених обставин та положень чинного законодавства України, накладення арешту на транспортний засіб "МАН" із застосуванням найбільш обтяжливого способу арешту не відповідатиме вимогам п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому очевидним є що ідентифікація особи власника (володільця) в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У зв`язку з цим та для досягнення дієвості розслідування та перевірки можливого вчинення правопорушення вбачається за необхідне застосувати захід забезпечення кримінального провадження із забороною власнику права розпорядження транспортним засобом - "МАН", номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 18 жовтня 2025 року під час проведення огляду місця події майно, а саме:

- на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки "MAN", номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися вказаним майном.

У решті вимог клопотання відмовити.

Часткове задоволення клопотання є підставою для повернення майна у задоволенні накладення арешту якого відмовлено - власнику або уповноваженій ним особі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1