Провадження № 1-кп/359/861/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження № 0001681, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2025, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 .

В результаті систематичного вчинення психологічного насильства сином ОСОБА_4 завдані моральні (психологічні) страждання.

13.07.2024 о 06.00 год. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в бік своєї матері ОСОБА_4 висловлював словесні образи, створював нестерпні умови для життя, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

25.04.2025 о 18.30 год. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме: виказував образи, принижував честь та гідність.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

11.05.2025 о 21.00 год. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в образах, висловлюванні погроз та нецензурної лайки.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУгіАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

16.05.2025 о 09.00 год. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, створював нестерпні умови для проживання, бив вікна у будинку, виказував образи на адресу матері, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи умисно систематично вчиняти домашнє насильство щодо своєї матері, 03.09.2025 приблизно о 20.00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку, в ході якої ображав нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_4 , чим вчинив психологічне домашнє насильство.

Внаслідок психотравмувальних сімейних обставин (агресивна поведінка сина ОСОБА_5 ), у ОСОБА_4 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, розгубленістю почуттів, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку свого життя, переживанням почуттів образливості та приниженої гідності, що призводить до погіршення її соціального функціонування як особистості та зниженням якості поточного життя.

Стабілізація емоційного стану потерпілої ОСОБА_4 можлива лише при відсутності психотравмувальних дій з боку її сина ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, то призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він дійсно вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері за вказаних у обвинувальному акті обставин. Детально обставини не пам`ятає так як пройшло багато часу та вчиняв насильство у стані сп`яніння.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Суд встановивши обставини, оцінюючи зібрані докази, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як умисні дії, які виразилися в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, та призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає правильною.

Так, ОСОБА_5 вчиняв систематичні активні дії психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_4 , які виразилися у формі домашнього насильства, що виражалися у словесній образі, приниженні, залякуванні, негативних психоемоційних переживань (страху за своє здоров`я, приниженої гідності, образи), чим обмежують її соціальне функціонування та погіршують якість життя. Обвинувачений не мав жодного права застосовувати до потерпілої умисні систематичні вчинки домашнього насильства. За цією ознакою дії ОСОБА_5 є протиправними. ОСОБА_5 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення домашнього насильства. Його дії характеризуються умислом. В результаті таких дій ОСОБА_5 порушив вимогу ст. 28 Конституції України згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері, що призвело до зміни в психоемоційному стані у вигляді негативних психоемоційних переживаннях через їх тривалість та інтенсивність. Таким чином, скоєний обвинуваченим злочин є закінченим.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий. Не одружений, малолітніх дітей та осіб з інвалідністю на утримані не має. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильний до вживання алкогольними напоями та до вчинення домашнього насильства, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до інформації бази ІПНП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 173-2 КУпАП. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем. Відповідно до інформації з досудової доповіді та витягу оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 має середній рівень, що визначено за допомогою матриці співвідношення рівня ризику шкоди життю і здоров`ю та рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Таким чином, призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочини, відповідно до ст. 12 КК України. З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, думки потерпілої, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, з цього приводу, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Крім того, відповідно до ст. 91-1 КК України, зважаючи на позицію потерпілої, кількість випадків домашнього насильства, суд вважає за доцільне застосувати обмежувальні заходи засудженому ОСОБА_5 , а саме відповідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити засудженого для проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, пом`якшуючи обставини.

Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Речові докази стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись: ст. 22, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, ст. ст. 91-1, ст. 126-1 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду станом на час ухвалення вироку карається обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальні заходи та направити органу місцевого самоврядування засудженого для проходження програми для кривдників, строком 3 (три) місяці.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні, відсутні.

Речові докази стороною обвинувачення не заявлено.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1