справа №176/4505/25
провадження №1-кп/176/620/25
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одружений, дітей на утриманні не має, військовослужбовця за призовом під час мобілізації в/ч НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» взводу стрілецької роти (ШКВАЛ), раніше судимий вироком від 24.04.2023 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України до 5 років 5 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 10.07.2024 умовно-достроково за ст.. 81-1 КК України на невідбутий термін: 4 роки 22 дні для проходження військової служби,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407, ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2025 року за №0018015,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407, ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2025 року за №0018015.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.12.2025 року.

В судовому підготовчому засіданні прокурор висловив суду думку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт відповідає ст.291 КПК України. Підстав для його зупинення та закриття не має. Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні з участю учасників провадження. Крім того, прокурор заявив клопотання щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення або ухилитись від суду. Зокрема зазначив, про обґрунтованість підозри, що тяжкість покарання, можуть стимулювати обвинуваченого до втечі, останній є військовослужбовцем, особою раніше судимою, звільнений умовно-достроково, відсутні міцні соціальні зв`язки, офіційно не працює. Також вказав, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вчинити самокалічення або симулювати хворобу. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Також вказав, що згідно ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців застосовується виключний запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому підготовчому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, одноособово. Щодо клопотання прокурора вважав можливим застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід нічний домашній арешт з огляду на наявність у нього місця проживання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому підготовчому засіданні не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки має намір повернутися до служби.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове підготовче засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого під вартою виходячи з такого.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст.199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У ч. 1 ст. 177 КПК України закріплено, що з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшло підтвердження під час розгляду на стадії досудового розслідування слідчим суддею клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2025 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.12.2025 року строк без визначення розміру застави.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України , які існували на час обрання обвинуваченому вищевказаного запобіжного заходу, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілу, а також вчинити може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою приховування раніше вчиненого.

Зокрема, як зазначено в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Поряд із цим, судом приймається до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, із застосуванням насильства, докази по якому ще не досліджені, потерпілий та свідки по справі судом не допитані, а, отже, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків.

Так, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше судимою за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України, звільнений умовно-достроково, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працює, проходить службу в Збройних Силах України на посаді командира 1-го стрілецького спеціалізованого відділення 1-го стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ), у військовому званні «солдат», в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання, суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; дані про особу, який є раніше судимий, судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст.176-178,183,193-194,196 України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судом при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховані усі наявні у розпорядженні дані про особу обвинуваченого, та, на переконання суду, в будь-якому випадку самі по собі не можуть бути визнані достатніми для висновку про відсутність ризиків, передбаченихст.177 КПК України, не спростовують твердження сторони обвинувачення про можливість ухилення обвинуваченого від суду, як і доводів щодо можливості впливати на свідків у даному провадженні або потерпілу, та які ще не допитані в судовому засіданні даним складом суду.

У суду відсутні відомості які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність.

При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст.23 та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування заявлених прокурором ризиків, які на даний час продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж раніше обраний, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого ОСОБА_3 , не можуть їм запобігти.

В межах кримінального провадження триває вирішення питання щодо призначення судового розгляду, запобігти наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду неможливо, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Обставини, на які посилається захисник та обвинувачений не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведено продовженням існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання своїх процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_3 .

Крім того, згідно з ч.8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

За викладених обставин та враховуючи положення ч.8 ст. 176 КПК України, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, продовживши обвинуваченому ОСОБА_3 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 січня 2026 року включно, без визначення застави.

Враховуючи, що підстав передбачених п.п. 4-8 ст. 284 КПК України для закриття та зупинення кримінального провадження судом не встановлено, складений органом досудового розслідування обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, кримінальне провадження є підсудним Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області, а також з урахуванням того, що всі необхідні дії, пов`язані із підготовкою до судового розгляду судом виконано, кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, одноособово.

Керуючись ст.ст.,176-178,180,183,193-194,196, 199, 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0018015, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2025 року за ч.5 ст.407, ч.2 ст.190 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 січня 2026 року включно, без визначення застави.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2025 року за №0018015, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 грудня 2025 року о 10 год. 30 хв. у приміщенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області.

У судове засідання та наступні судові засідання викликати учасників провадження.

Копію ухвали негайно направити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, потерпілому та її представнику та направити уповноваженій службовій особі в місця попереднього ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7