САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа № 206/165/26
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2026 року Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, утриманців не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2026 року слідчий СВ відділення поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Самарського районного суду міста Дніпра із клопотанням, погодженим із прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотанням слідчого обґрунтовано тим, що згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі. З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №117 від 12 травня 2022 року, рядового за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 09.05.2022 року №61-РС на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №189 від 21 липня 2022 року, стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , який самовільно залишив військову частину або місце несення служби, знято з усіх видів забезпечення з 21 липня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №190 від 22 липня 2022 року, стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з його добровільним поверненням до частини, зараховано на усі види забезпечення.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби під час воєнного стану.

Згідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її в посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій Конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 28 серпня 2022 року не пізніше 08 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), самовільно залишив місце несення служби - розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що тимчасове розташоване в

АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), звідки прибув до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 не приймав, за наявної можливості до цього, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до 29 січня 2026 року, коли солдат ОСОБА_4 був доставлений до відділення поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

29.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідчим СВ відділення поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

На думку слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, санкція статті, якої передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин є підстави вважати, що ОСОБА_8 усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

- про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного продовжуваного злочину, оскільки з 28.08.2022 року та по теперішній час, ОСОБА_4 не виконує обов`язки не пов`язані з військовою службою, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований.

Слідчий просить суд, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили обрати більш мякий запобіжний захід.

Вислухавши доводи прокурора та слідчого, думку захисника та пояснення підозрюваного, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001021 від 12.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

29.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідчим СВ відділення поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком від п`яти до дванадцяти років, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду,ю Разом з тим, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного продовжуваного злочину, оскільки з 28.08.2022 року та по теперішній час, ОСОБА_4 не виконує обов`язки не пов`язані з військовою службою, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований. У зв`язку із встановленими обставинами, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266240 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 29 березня 2026 року включно.

Визначити, що грошова сума у розмірі 266240 грн. є достатньою для внесення її як застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1