УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/89/26

Провадження № 1-кс/486/23/2026

21 січня 2026 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 21 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000282, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Херсон, з повною вищою освітою, не працюючої, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання не має, раніше судимої:

- 23 липня 2018 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КПК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

- 30 серпня 2018 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КПК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

- 18 жовтня 2018 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі строком на підставі ч. 4 ст. 70 КПК України цей вирок та вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року виконувався самостійно;

- 16 липня 2020 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;

- 20 травня 2022 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 07 лютого 2023 року вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КПК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 21 серпня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000282 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000282 від 21 серпня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи законних джерел прибутку, володіючи злочинними зв`язками із особами, які займаються незаконним виготовленням та збутом психотропних речовин, обіг яких заборонено, - PVP та особами, які є наркозалежними, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрала джерелом доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом на території м. Південноукраїнськ, Миколаївської області психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, але не пізніше 06 січня 2026 року, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбала у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) згорток фольги із вмістом психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, яку в подальшому почала незаконно зберігати при собі з метою збуту.

06 січня 2026 року о 09:29 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на сходинковому майданчику 3-го поверху в приміщенні КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Південноукраїнської міської ради по вул. Миру, буд. 3 в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, керуючись корисливим умислом, направленим на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких заборонено, діючи умисно, незаконно за гроші в сумі 300 гривень збула ОСОБА_7 , анкетні дані якого змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,1022 г, яку 06 січня 2026 року ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

За таких обставин, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберігання з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин.

19 січня 2026 року о 09:34 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Цього ж дня, відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 5788 від 20 серпня 2025 року, рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 99 від 06 січня 2026 року, рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 325 від 19 січня 2026 року, рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 326 від 19 січня 2026 року, рапортом о/у СКП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 22 грудня 2025 року, протоколами допитів свідка ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» № 3782-ХП від 23 грудня 1993 року), висновком експерта № СЕ-19/115-26/255-НЗПРАП від 08 січня 2026 року, за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, у висновку якої вказано, що надана на експертизу кристалічна речовина в згортку, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, протоколом догляду покупця від 06 січня 2026 року, відповідно до якого було візуально оглянуто ОСОБА_7 , зафіксовано наявні в нього предмети, одяг та вручено грошові кошти в сумі 300 грн, які останній поклав до наявного у нього одягу, протоколом перепису коштів від 06 січня 2026 року, відповідно до якого було оглянуто та зафіксовано грошові кошти в сумі 300 грн, які в подальшому були наданні ОСОБА_7 для здійснення ним закупівлі психотропних речовин в підозрюваної, протоколом про результати контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки психотропних речовин від 06 січня 2026 року, протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину від 19 січня 2026 року, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 19 січня 2026 року, іншими матеріалами кримінального провадження.

Сукупність вищезазначених доказів, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, є достатньою, а відтак, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

На даний час наявні ризики того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Доказами того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому під тяжбою отримання покарання у виді позбавлення волі у разі визнання її винуватою, остання крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого їй злочину, будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною за вироком суду, підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності;

Доказами того, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що досудове розслідування триває, заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а ОСОБА_5 у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме безперешкодну можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, в тому числі шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, підозрювана ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, міцних соціальних зв`язків не має (не навчається, на обліку як безробітння не перебуває), тож не має законних джерел існування, хоча в силу віку та стану здоров`я могла би влаштуватися на роботу в умовах дефіциту кадрів через мобілізацію населення.

У майбутньому підозрювана може вчинити інший злочин, так як є особою раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, проти власності та крім того, відносно останньої 23 березня 2021 року Південноукраїнським міським судом Миколаївської області по матеріалам кримінального провадження №0000321 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Таким чином, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки її поведінка свідчить про неможливість особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного.

У випадку обрання домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , остання зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, тим більше, що в умовах воєнного стану контролювати її поведінку вкрай важко.

Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Також необхідно зазначити, що під час судового розгляду щодо запобіжного заходу відсутня необхідність у виклику свідків, оскільки клопотання достатньо вмотивоване доданими до нього письмовими матеріалами.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрювана в судовому засіданні просила застосувати їй більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи тим, що це був не збут. Вона є наркозалежною особою, і зберігала наркотичний засіб для себе. Цей хлопець неодноразово телефонував їй, крім того, погрожував та відбирав наркотичні засоби. В неї є переписка з цим хлопцем, що підтверджує її слова. Вона не зі своєї волі давала йому наркотичні засоби, а тому, що він силою забирав у неї. Дівчина на ім`я ОСОБА_10 , у якої було виявлено наркотичні засоби, за вказівкою працівників поліції, вказала на неї, як особу, в якої вона придбала наркотичні засоби.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання та просила призначити більш м`який запобіжний захід ОСОБА_5 , У підозрі зазначено, що ОСОБА_5 збула ОСОБА_11 психотропну речовину, але зі слів ОСОБА_5 вона не шукала ОСОБА_11 , а той їй погрожував та дав 300 грн для створення уяви купівлі-продажу. Крім того у повідомленні про підозру зазначено, що ОСОБА_5 придбала та зберігала психотропну речовину з метою збуту, але ОСОБА_5 придбала цю речовину для власного вживання, оскільки ОСОБА_5 є наркозалежною особою.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282, 21 серпня 2025 року внесені відомості за ч. 2 ст. 307 КК України. Короткий виклад обставин: 20 серпня 2025 року до відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від старшого слідчого СВ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про те, що в ході проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000130 від 09 квітня 2025 року за підозрою ОСОБА_12 було встановлено епізод злочинної діяльності з боку невстановленої особи за таких обставин: у невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, місце, спосіб, однак не пізніше 10:52 год. 13 червня 2025 року невідома особа, перебуваючи на території м. Південноукраїнська, Миколаївської області незаконно здійснила збут не менш ніж 0,4137 г особливо небезпечної психотропної речовини, обіг яких заборонено PVP.

Також, в ході проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000282 працівниками ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 06 січня 2026 року проведено оперативну закупку в ході чого місцева мешканка на території м. Південноукраїнська незаконно збула ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 300 грн. особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, яку останній в подальшому добровільно видав працівникам поліції.

Крім того, 19 січня 2026 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт слідчого СВ про те що в ході проведення досудового розслідування по матеріалам КП №0000282 працівниками ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 19 січня 2026 року проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході чого місцева мешканка на території м. Південноукраінськ незаконно та повторно збула ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 300 грн особливо небезпечну психотропну нечовиеу обіг якої заборонено PVP, яку останній в подальшому добровільно видав працівникам поліції.

19 січня 2026 року о 09:34 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19 січня 2026 року, відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повідомлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами доданими до клопотання, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_7 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» № 3782-ХП від 23 грудня 1993 року); висновком експерта № СЕ-19/115-26/255-НЗПРАП від 08 січня 2026 року, згідно якого надана на експертизу кристалічна речовина в згортку, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP у складі речовини становить 0,1022г; протоколом догляду покупця від 06 січня 2026 року, відповідно до якого було візуально оглянуто ОСОБА_7 , зафіксовано наявні в нього предмети, одяг та вручено грошові кошти в сумі 300 грн, які останній поклав до наявного у нього одягу; протоколом перепису коштів від 06 січня 2026 року, відповідно до якого було оглянуто та зафіксовано грошові кошти в сумі 300 грн, які в подальшому були наданні ОСОБА_7 для здійснення ним закупівлі психотропних речовин в підозрюваної; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропних речовин від 06 січня 2026 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 19 січня 2026 року.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 207 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому з огляду на покарання, яке їй загрожує, остання крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду. ОСОБА_5 є раніше неоднорозаво судимою особою за вчинення злочинів проти власності. Діяння, що їй інкримінується, згідно повідомлення про підозру, вчинено під час перебування на розгляді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР 05 листопада 2020 року за №0000321 у тому числі за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.307 КК України. Не має законних джерел існування, отже в подальшому може продовжити свою злочинну діяльність.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 відомі особи, які, з її слів, начебто відбирали в неї наркотичні засоби, а тому може впливати на них у подальшому.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, враховує відсутність міцних соціальних зв`язків, те, що, підозрювана має малолітню дитину 10 років, відносно якої вона позбавлена батьківських прав, не має зареєстрованого місця проживання, не працює, а отже вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід.

При застосуванні виду запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.

Щодо особистого зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки її поведінка свідчить про неможливість нею особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуговують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваної. Крім того, навіть у випадку застосування вказаного запобіжного заходу до ОСОБА_5 це не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Такий запобіжний захід, як домашній арешт також не бути застосований з огляду на інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, оскільки продовження злочинної діяльності за статтями 307 КК України можливо й за місцем проживання. Крім того ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За викладеного, враховуючи, що не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою може запобігти доведеним прокурором ризикам.

У клопотанні прокурор не обґрунтовує чому застава не підлягає застосуванню.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, дані про її особу та ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає, що розмір застави який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, складає 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування до 19 березня 2026 року включно з поміщенням її до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_5 заставу 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 232960 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого слідчого відділу Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, прокурора або суд за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування зі свідками;

- не відлучатися з місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 буде вважатись такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , а також заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків підозрюваною, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 19 березня 2026 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1