Провадження №1-кс/463/277/26
У Х В А Л А

05 січня 2026 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 11.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із зазначеною вище скаргою, просив постанову слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 11.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про залучення його в якості потерпілого, про що повідомити заявника, з підстав та мотивів, викладених у письмовій формі.

Слідчий в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу просив задовольнити.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 від 18.05.2020 про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту клопотання 09.12.2025 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР у м. Львові з клопотанням про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 за ч. 2 ст. 365 КК України.

11.12.2025 слідчим ОСОБА_5 ТУ ДБР у м. Львові винесена постанова, якою відмовлено адвокату ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 за ч. 2 ст. 365 КК України. Вказана постанова отримана заявником електронною поштою 15.12.2025.

Відповідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії та бездіяльність слідчого або прокурора, а саме бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема, у разі не виконання обов`язку розглянути клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій в строк не більше трьох днів (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України); рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України); рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди та врахувати те, що саме за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що доводи оскаржуваної постанови зводяться до відсутності події чи складу кримінального правопорушення. Однак, відповідного рішення про закриття кримінального провадження з цих підстав слідчим на даний час не прийнято.

За цих обставин, відмова у визнанні ОСОБА_4 , який є заявником у цьому кримінальному провадженні з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень, потерпілим є передчасною.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 11.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 слід скасувати.

В силу вимог ст. 55 КПК України заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження, як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються, й підстав для повторного розгляду клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим слідчий суддя не вбачає.

Більше того, як було зазначено вище, враховуючи, що слідчим в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України було розглянуто клопотання ОСОБА_4 від 11.12.2025 про визнання останнього потерпілим по суті із винесенням постанови про відмову у задоволенні такого клопотання, а тому слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого повторно розглядати клопотання заявника від 11.12.2025, оскільки таке суперечитиме вимогам ст. 303 КПК України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 11.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілого від 11.12.2025 слід скасувати, а в задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 60, 220, 303-309, 395 КПК України,

постановив :

скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 11.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000696 від 23.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілого від 11.12.2025.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1