Справа №949/1507/25
Провадження №1-кп/949/303/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000140 від 21 травня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, на час вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за мобілізацією Збройних Сил України, такелажник 3-го евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.263 Кримінального Кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, у порушення вимог чинного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання та зберігання зброї та бойових припасів, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно у період часу з грудня 2024 року по січень 2025 року, перебуваючи у зоні бойових дій на території Запорізької області, більш точної дати та місця досудовим розслідуванням не встановлено, придбав шляхом привласнення знайдені 100 проміжних бойових патронів калібру 5,45x39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р., які до стрільби придатні, та ручний кулемет Калашнікова «РПК-74», який є бойовою нарізною вогнепальною стрілецькою зброєю, калібру 5,45x39 мм, 1979 року виготовлення, заводським номером на привільній планці 3618, що є придатний до стрільби, які перемістив та зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , до вилучення співробітниками поліції у ході проведення обшуку 13 червня 2025 року у період часу з 10 год. 59 хв. по 11 год. 30 хв.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. При обранні міри покарання, просив суд не позбавляти його волі, призначити покарання із застосуванням іспитового строку. Крім того, вказав, що зробив для себе належні висновки та запевнив суд, що більше такого не повториться.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує його дії: за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він не судимий (а.с.126), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.125), на "Д" обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п.127).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , які визначено ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, характеристику обвинуваченого по місцю проживання та вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.263 КК України. Також суд, враховуючи характеризуючі дані про винну особу, який раніше не судимий, неодружений, його поведінку до і після вчинення злочину, а також те, що він визнавши свою вину, щиро розкаявся, надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали та про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки, про готовність нести кримінальну відповідальність, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Майнова шкода відсутня.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 7131,20 грн., згідно вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого в ході судового розгляду не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 7131,20 грн. (сім тисяч сто тридцять одна гривня 20 коп.).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 червня 2025 року.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- 100 проміжних бойових патронів калібру 5,45x39 мм з кулями із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р., а також ручний кулемет Калашнікова «РПК-74», калібру 5,45x39 мм, 1979 року виготовлення, заводським номером на стволі НОМЕР_2 , заводським номером на прицільній планці 3618, які передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання зброї та боєприпасів відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: вул. Воробинська, 25а, м. Дубровиця Сарненський район Рівненська область передати військовій частині НОМЕР_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1