справа № 179/659/22
провадження № 1-кп/179/12/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0000405 від 07.10.2020 року, №0000397 від 07.07.2021 року, №0000877 від 20.09.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Царичанка Дніпропетровської області, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебувають об`єднані кримінальні провадження,внесені до ЄРДР за № 0000405 від 07.10.2020 року, №0000397 від 07.07.2021 року, №0000877 від 20.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.364 КК України.

Захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України на підставі п.2,3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття в цій частині кримінального провадження № 0000405 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 клопотання захисника підтримала та просила його задовольнити. Суду пояснила, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі, надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувачена вчиняла дії щодо ухилення від суду, не з`являлася у судові засідання, а тому строки давності притягнення до кримінальної відповідальності перервалися вчиненням таких дій обвинуваченою.

Представник потерпілого Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник потерпілого Чернеччинської сільської ради ОСОБА_8 судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2 - 4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 листопада 2019 року у справі 566/554/16-к, від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к, у справі № 552/5595/18 провадження № 51-5289км19.

Як встановлено з матеріалів об`єднаного кримінального провадження, обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000405 пред`явлене обвинувачення, зокрема:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час його вчинення відносилося до злочину середньої тяжкості) та на час розгляду даного клопотання відноситься до нетяжких злочинів, та яке за обвинувальним актом вчинено у період з 18 березня по 10 квітня 2020 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час його вчинення відносилося до злочину невеликої тяжкості) та на час розгляду даного клопотання відноситься до нетяжких злочинів, та яке за обвинувальним актом вчинено у період з 18 березня по 10 квітня 2020 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке до ст.12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час його вчинення відносилося до злочину невеликої тяжкості) та на час розгляду даного клопотання відноситься до нетяжких злочинів, та яке за обвинувальним актом вчинено у період з 15 червня 2020 року по 27 липня 2020 року, точну дату та час досудовим слідством не встановлено.

Таким чином, станом на час розгляду клопотання, передбачений пунктами 2,3 частини 1 статті 49 КК України строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України за вищевказаними епізодами сплинув.

Щодо доводів прокурора про переривання строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченої за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.49 КПК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з правовим висновком щодо застосування ч. 3 ст. 49 КК України, викладеним у постановах ККС ВС у справі № 305/2064/19 від 17.11.2022 року, № 186/1405/17 від 11.01.2024 року, відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Факт вчинення особою нового злочину має бути підтвердженим вироком суду, що набрав законної сили.

За правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19), перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. Факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: 15 років з часу вчинення злочину, 5 років з часу вчинення кримінального проступку.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство чи судовий розгляд. При цьому суд має з`ясувати, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду.

Практика Суду зводиться до того, що для застосування положень ч.2 ст. 49 КК України обов`язково мають бути наявні дві обставини: доведений факт ухилення від слідства чи суду та наявність процесуального рішення (у якому цей факт зафіксовано) про зупинення провадження і вжиття відповідних заходів.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду, процесуальні рішення про зупинення провадження та оголошення розшуку обвинуваченої у справі не приймались.

Судом роз`яснені обвинуваченій правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України і обвинувачена погоджується з такими підставами звільнення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України (за епізодами від 10.04.2020) та ч.1 ст.366 КК України (за епізодом від 27.07.2020), у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до нетяжких злочинів, з дня їх вчинення минуло понад три (за ч.1 ст.366 КК України) та п`ять (за ч.2 ст.191 КК України) років, що відповідно до вимог п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України та п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 284, 350, 369-372, 376, 392, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000405 від 07.10.2020 в частині пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 та ч.1 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000405 від 07.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч.1 ст.366 та ч.1 ст.366 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити (направити) обвинуваченій, прокурору та потерпілим.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1