ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/706/26 Справа № 191/4888/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який до засудження був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в останнє:

- 11 жовтня 2013 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що сам факт відбуття двох третин від призначеного покарання, за відсутності на час розгляду клопотання стягнень, та наявності чотирьох заохочень, не свідчить про те, що засуджений дійсно став на шлях виправлення, оскільки ОСОБА_5 характеризується посередньо, та є особою раніше судимою.

Також, судом враховано, що протягом всього періоду відбування покарання ОСОБА_5 мав три стягнення, які на даний час погашені.

В апеляційній скарзі:

- засуджений ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу та на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що за час відбування покарання в його поведінці відбулись позитивні зміни, так як він став на шлях виправлення, будь-яких стягнень на момент судового розгляду не мав, звертає увагу на своє працевлаштування та сумлінну роботу, а також наявність п`яти заохочень.

Заслухавши засудженого ОСОБА_5 , який підтримав доводи і вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку про те, що надані суду матеріали на засудженого ОСОБА_5 не доводять його сумлінну поведінку, а тим більше його виправлення.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до якого, його було засуджено до покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, з іспитовим строком два роки.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, призначеного за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2013 року до місця відбування покарання.

Початок строку відбування покарання 29 вересня 2021 року. Кінець строку відбування покарання 29 березня 2026 року.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_5 з 03 листопада 2021 року відбуває покарання у ДУ "Синельниківська ВК № 94", де характеризується посередньо, працевлаштований.

Має чотири заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до обов`язків від 01 серпня 2022 року, 03 лютого 2023 року, 14 липня 2023 року та 09 липня 2024 року.

В той же час, засуджений ОСОБА_5 має три стягнення за порушення режиму утримання, а саме: 02 січня 2024 року, 12 листопада 2024 року та 25 лютого 2025 року.

Слід зазначити, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку саме за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Тобто, наявність у засудженого ОСОБА_5 стягнень безпосередньо перед виникненням у нього права на умовно-дострокового звільнення, не може свідчити про його бездоганну поведінку за час усього періоду відбування покарання, з огляду на наведені вище обставини.

Разом з цим, наявність заохочень, останнє з яким мало місце в липні 2024 року, ще не підтверджує того, що засуджений став на шлях виправлення. Така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого зазнає позитивних змін.

Дотримання ж засудженим порядку і умов відбування покарання в установі, є обов`язком засуджених, і не може окремо дана обставина слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що враховуючи поведінку засудженого впродовж всього часу відбування покарання, неможливо прийти до висновку про те, що він довів своє виправлення, оскільки його характеристики не відображають процесу виправлення.

Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 в тій частині, що він працевлаштований та сумлінно працює, то ці обставини безумовно характеризують його з позитивного боку, проте в сукупності з іншими встановленими обставинами не є вирішальними для прийняття позитивного рішення про його умовно-дострокове звільнення, оскільки самі по собі не свідчать що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 , відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі достатньо обґрунтованих мотивів.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4