печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001381 від 05.11.2021,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, яке було вилучене 22.07.2025 під час проведення обшуку нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, за місцем фактичного здійснення діяльності офісу («шахрайського» кол-центру), роботу якого контролює ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення застосування спеціальної конфіскації та збереження речових доказів.

Явка сторін кримінального провадження

Від прокурора у кримінальному провадженні надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна, ОСОБА_4 , у судове засіданні не прибула, будучи належно повідомленою про день, час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням положень ст. 26 КПК України слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді та вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Правове обґрунтування

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею, та мотиви слідчого судді

Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0001381 від 05.11.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що група осіб (у тому числі громадяни України) з 2020 року по теперішній час організували та забезпечує функціонування міжнародної злочинної схему із заволодіння коштами фізичних осіб (громадян Євросоюзу) шахрайським шляхом з використанням електронно-обчислювальної техніки, зокрема введення останніх в оману за допомогою повідомлення неправдивої інформації про злом банківських рахунків та необхідність тимчасового переведення коштів на інший безпечний банківський рахунок або придбання біткоїнів.

Так, до Національної поліції України надійшов лист з НЦБ Інтерполу Чеської Республіки в якому зазначено, що група осіб (у тому числі громадяни України), у період з 2020 року по теперішній час організували міжнародну схему із заволодіння коштами 282 фізичних осіб (громадян Євросоюзу), шахрайським шляхом з використанням електронно-обчислювальної техніки (методом «вішингу» та «спуфінгу»). Збитки складають більш ніж 1 500 000 Євро.

На цей час вже встановлено 300 потерпілих, яким завдано майнову шкоду на загальну суму щонайменше 65 063 620,59 чеських крон, що відповідно до курсу встановленого Національним банком України складає 108 277 712,49 грн.

Компетентними органами Чеської Республіки за вказаними фактами розслідується кримінальна справа № KRPJ-28129/TИ-2021-160070 за фактом шахрайства, передбаченого частиною 1, частиною 5 а) статті 209 Кримінального кодексу Чеської Республіки.

Під час досудового розслідування отримано дані, що учасники злочинної організації здійснюють злочинну діяльність в офісі («шахрайському» кол-центрі), роботу якого контролює ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, 22.07.2025, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/33859/25-к, проведено обшук нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого, у числі іншого, виявлено та вилучено 6 генераторів, а саме: - 1 генератор марки «Vitals JBS 6.Oba», s/n 122213787; - 3 генератори марки «Форте FG6500E»; 1 генератор марки «Media Line»; 1 генератор марки «Konner sohner».

Постановою слідчого від 22.07.2025 вилучені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту на майно надіслано на адресу суду 24.07.2025 поштовим відправленням № 085, тобто у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Дослідивши матеріали справи та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий судді дійшов висновку, що, з огляду на фабулу кримінального провадження, вилучені генератори відповідають ознакам речового доказу, оскільки могли використовуватись для забезпечення протиправної діяльності кол-центру у період відключення електропостачання, а тому підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Також, враховуючи наявність у справі 300 потерпілих, яким завдано майнову шкоду на загальну суму щонайменше 65 063 620,59 чеських крон, що відповідно до курсу встановленого Національним банком України складає 108 277 712,49 грн, слідчий суддя також вбачає підстави для накладення арешту з метою відшкодування майнової шкоди.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

При цьому, власник майна не позбавлений у подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК.

На підставі викладеного вище слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів та підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та відшкодування майнової шкоди.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження за № 0001381 від 05.11.2021 арешт на майно, вилучене 22.07.2025 під час проведення обшуку нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1, за місцем фактичного здійснення діяльності офісу («шахрайського» кол-центру), роботу якого контролює ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1 генератор марки «Vitals JBS 6.Oba», s/n 122213787; 3 генератори марки «Форте FG6500E»; 1 генератор марки «Media Line»; 1 генератор марки «Konner sohner».

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0001381 від 05.11.2021.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_5