Справа № 216/5626/24
провадження 1-кп/216/296/26
УХВАЛА

іменем України

15 січня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 (поза межами суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0001101 від 21.05.2024, №0001491 від 22.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , на посаді розвідника-сапера групи інженерного забезпечення, у військовому звані «сержант», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 14.03.2024 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 70, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню базову освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

- 07.11.2022 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 4, 75, 76 КК України, до позбавлення волі строком 5 років з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України та ОСОБА_5 який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він бажає повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби. У зв`язку з цим просив змінити запобіжний захід на інший, який забезпечить подальше проходження обвинуваченим ОСОБА_4 військової служби.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, зауваживши, що це є способом ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-ІХ, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119- IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ. Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 2 2023 № 2915-ІХ), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим ЗАКОНОМ України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від Й 2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429- ІХ Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, Указом від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ та Указом від 23.07.2024 № 3684-ІХ затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні постійно продовжувались, у тому із 05 годин 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну ш мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 №52 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду радіотелефоніста 1 самохідного артилерійського взводу 2 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи цієї ж з військової частини.

22 березня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №87 солдата ОСОБА_4 від займаної посади увільнено та призначено на посаду розвідника - сапера взводу інженерної розвідки групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №108 солдата ОСОБА_4 від займаної посади увільнено та призначено на посаду сапера інженерно-саперного відділення інженерно- оперного взводу 3 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №5 51-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час самостійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий зпов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

19 квітня 2024 року солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 19 квітня 2024 року, приблизно о 16:00 годині, солдат ОСОБА_4 був відсутнім при перевірці особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка проводилась за місцем дислокації військової частини за адресою: АДРЕСА_4 , тобто самовільно залишив військову частину, командуванню про причини свого вибуття солдат ОСОБА_4 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки, 22.05.2024 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тим самим злочинна діяльність ОСОБА_4 проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) була припинена працівниками правоохоронного органу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками: самовільного залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

Між тим, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому, у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Таким чином за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

30.08.2024 набрав чинності Закон України №3902-IX від 20.08.2024, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Зокрема, згідно з ч. 5 ст. 401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Поряд з цим, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч. 5 ст. 401 КК України можливе за наступних підстав:

1) особа вчинила злочин, передбачений ст.ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше;

2) особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану;

3) особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої;

4) наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

Встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану вперше.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого надав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби.

Разом з цим, ТВО командира військової частини НОМЕР_2 надано письмову згоду щодо проходження ОСОБА_4 військової служби у зазначеній частині.

З огляду на викладене, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до суду про намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби та наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження обвинуваченим військової служби.

Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу, щодо ОСОБА_4 на інший, більш м`який суд зазначає наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , окрім вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та на даний час до останнього застосований запобіжний захід тримання під вартою.

Одночасно з цим під час розгляду кримінального провадження виникли обставини для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення військового кримінального правопорушення з можливістю подальшого проходження обвинуваченим військової служби.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому за приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У даному випадку судом звертається увага на у обставину, що перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою об`єктивно унеможливлює подальше проходження ним же військової служби, внаслідок чого станом на момент розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу стороною обвинувачення не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в ухвалі слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 24.05.2024, а зазначені в ухвалі ризики вже не можуть вважатись судом переконливими. Зокрема, суд погоджується з доводами сторони захисту, що перебування обвинуваченого ОСОБА_4 у лавах Збройних Сил України під контролем командування військової частини НОМЕР_2 повністю нівелює ризики переховування або перешкоджання правосуддю. При цьому хоча судом й враховується міра покарання, визначена за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, проте суспільний інтерес у залученні підготовленого військовослужбовця до оборони держави в умовах воєнного стану переважає над необхідністю його ізоляції в умовах СІЗО.

З огляду на викладене суд вважає клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 цілком обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 21.09.2022 у справі №192/1576/19, суд дійшов висновку про необхідність зупинення касаційного провадження на підставі ст. 335 КПК України, у зв`язку з тим, що засуджений на час розгляду касаційної скарги перебуває на військовій службі.

З огляду на вищевикладене, оскільки з підстав зазначених вище суд дійшов висновку про поновлення обвинуваченого ОСОБА_4 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_5 , слід зупинити судове провадження, щодо останнього за ч. 4 ст. 187 КК України до його звільнення з військової служби або до закінчення особливого періоду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 177, 181, 183, 194, 197, 199, 201, 203, 286, 288, 326, 335, 393, 395, 532, 533 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України та зміну запобіжного заходу задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001491 від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2024, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Після набрання ухвалою законної сили поновити ОСОБА_4 на військовій службі та зобов`язати протягом 72 годин прибути для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_5 .

Виділити матеріали кримінального провадження №0001101 від 21.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в окреме провадження відповідно до опису, та передати до канцелярії суду для реєстрації в порядку встановленому законом.

Зупинити провадження у кримінальному провадженні №0001101 від 21.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України до звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з військової служби або до закінчення особливого періоду.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_9