Провадження № 1-кп/761/266/2025
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

10 листопада 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, кримінальне провадження № 00000589, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2017, за обвинуваченням № 00000589 від 25.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

установив:

У провадженні судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження № 0000589, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 29.05.2025 № 01-08-1970 здійснено повторний автоматичний розподіл справи № 761/18747/17, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_7 у відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025 у справі № 761/18747/17 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Відповідно до обставин викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме у тому, що своїми діями, вчинила зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 як обвинуваченої від кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, минуло 10 (десять) років, а тому на підставі ст. 49 КК України обвинувачена ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала подане клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. ОСОБА_3 висловила позицію щодо погодження зі звільненням від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував з приводу задоволення клопотання про закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_5 заперечувала проти заявленого клопотання захисника обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої у зв`язку з закінченням строків давності.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до такого висновку.

За правилами ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового розгляду щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Якщо обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності, суд, встановивши, що строк давності минув, заслухавши думку потерпілого та інших учасників, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, останній епізод якого було вчинено 19.10.2015.

Санкцією ч. 2 ст. 364-1 КК України (в редакції станом на 19.10.2015) встановлено покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З огляду на положення ст. 12 КК України (у редакції станом на 19.10.2015) указане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, а отже строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за указане кримінальне правопорушення сплив 19.10.2025 (десять років).

Жодних відомостей про те, що протягом здійснення кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 вчиняла дії, направленні на ухилення від суду чи органу досудового розслідування, суду не надані та таких не встановлено.

Відповідно до відомостей, наданих під час судового розгляду, підстав, визначених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, які б свідчили про зупинення або переривання перебігу строків давності у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 судом також не встановлено.

При цьому судом встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_3 зрозуміло її право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, яке інкриміноване ОСОБА_3 , а саме з 19.10.2015 минуло понад 10 (десять) років, в судовому засіданні не встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання з приводу звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Слід зазначити, що під час роз`яснення судом обвинуваченій суті пред`явленого обвинувачення, остання свою вину не визнала.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження про таке.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18 невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Виходячи з положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченої, а отже невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації нею свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із строками давності не пов`язує такого звільнення з визнанням нею своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23 встановлено, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Також суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Отже, під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК України позиція потерпілих не є вирішальною щодо закриття і не є перешкодою до виконання імперативних вимог процесуального закону (постанова Верховного Суду від 03.06.2021 по справі № 344/7812/16-к).

Суд звертає увагу, що зазначене кримінальне провадження, з урахуванням його складності та об`єму матеріалів кримінального провадження, розглядалось в умовах карантину на території України (COVID-19) у період 2021-2022 років, воєнного стану (беручи до уваги і проведення на території міста Києва активних бойових дій з відбиття військової агресії російської федерації в період лютого-квітня 2022 року, а також враховуючи ракетні обстріли міста та повітряні тривоги), надмірної завантаженості Шевченківського районного суду міста Києва, а тому судом вжито всіх необхідних та можливих заходів для ефективного розгляду кримінального провадження у розумні строки.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та наявними правові підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Також суд враховує, що порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі суперечить вказаній вище нормі закону.

Зазначена позиція кореспондується із практикою, зокрема з постановою Верховного Суду від 10.07.2021 у справі № 161/694/20.

Враховуючи системний аналіз норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Таким чином, позовні вимоги у кримінальному провадженні № 00000589 від 25.05.2017 до обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без розгляду.

Слід зазначити, що залишення без розгляду позовних вимог до обвинуваченої ОСОБА_8 не позбавляє представника потерпілого можливості звернутися із такими вимогами в порядку цивільного судочинства (ч. 7 ст. 128 КПК України).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 49, 284-286, 288, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за . 2 ст. 364-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 00000589 від 25.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України - закрити.

Цивільний позов Київської міської прокуратури в інтересах ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 00000589 від 25.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, віднести на рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1