Справа № 526/3239/25
Провадження № 1-кп/526/535/2025
В И Р О К

іменем України

04 грудня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження №0000231 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Олександрівка Хустського району Закарпатської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

встановив:

27.04.2025 близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч вимог п. п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки та моделі «ВАЗ-2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на ньому по вулиці Центральній в селі Вельбівка Миргородського району Полтавської області, по напрямку від автодороги «Т-17-05» до с. Соснівка Полтавської області.

При цьому у салоні даного транспортного засобу на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_5 перевозив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху, за вказаних обставин, ОСОБА_5 через неуважність та незібраність, у тому числі через стан алкогольного сп`яніння, а також перевищення дозволеної швидкості у населеному пункті, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та безпечні прийоми керування транспортним засобом, внаслідок чого на заокругленні дороги вліво по ходу його руху не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на праве узбіччя по ходу його руху з наступним наїздом на паркан приватного домоволодіння №24 по вулиці Центральній у с. Вельбівка Миргородського району Полтавської області.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_4 при контактуванні тілом із частинами салону зазначеного вище транспортного засобу при його ударах від зіткнень з перешкодою отримала тілесні ушкодження у вигляді рваних ран носа, лобної ділянки та правого гомілково-ступеневого суглобу, вивихів плюсне-фалангових суглобів 4-го та 5-го пальців правої ступні.

Відповідно до висновку експерта №59 від 13.05.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи в своїй сукупності такі тілесні ушкодження у ОСОБА_4 кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/10050-ІТ від 30.05.2025 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за описаних обставин водій ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не дотримався вимог наступних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001:

-п 12.1, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п.12.4, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.;

- п.12.9 б), відповідно до якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4 цих Правил.

Недотримання цих вимог ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України.

03 грудня 2025 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена угода про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000231.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, будь-яких претензій до ОСОБА_5 , щодо відшкодування шкоди потерпіла не має.

Під час укладення угоди про примирення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , узгодили міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілої та обвинуваченого, які також не заперечували щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч.1 ст. 286-1 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Згідно ч. 1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 474, 475 КПК України , суд -

ухвалив:

Угоду про примирення від 03 грудня 2025 року по кримінальному провадженню №0000231 від 28.04.2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .

Стягти з ОСОБА_5 витрати на залучення експерта в розмірі 8022 грн 60 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1