Провадження № 1-кп/638/854/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за №0001190 від 13 жовтня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, незаміжня, раніше не судимої, тимчасово не працюючої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

встановив:

13 жовтня 2023 року приблизно о 14:20 ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №16/12863-Дм/23 від 14.10.2023, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала належним їй технічно-справним автомобілем марки «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , та рухалась по автодорозі «Чугуїв - Печеніги - Великий Бурлук» зі сторони с. Кочеток в напрямку с. Печеніги Харківської області, чим порушила вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п 2 9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Під час руху в районі 14 км + 600 м вказаної автодороги, вона, діючи необережно, не обрала таку швидкість руху та такі прийоми керування автомобілем, щоб з урахуванням дорожньої обстановки, мати можливість постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, чим грубо порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 12.1. «Під час вибору в установлених мелісах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; та під час заїзду в лівий поворот втратила контроль над керованістю транспортним засобом, що призвело до виїзду автомобіля за межі проїзної частини на узбіччя справа по напрямку її руху, виїзду на проїзну частину, перетину зустрічної смуги руху та виїзду на ліве узбіччя з подальшим наїздом автомобіля «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , на перешкоду у вигляді дерева.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17-838-Чт/23 від 27.11.2023, причиною смерті ОСОБА_6 , стала тупа травма живота у вигляді розриву лівої нирки з масивними крововиливами в заочеревинному просторі та жировій клітковині, яка виникла в результаті ДТП. Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121- 23/24783-ІТ від 07.11.2023, у даній дорожній обстановці водій автомобіля "Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія автомобіля «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 визначалася шляхом виконання нею вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 виразились у керуванні нею автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, невжитті заходів для обрання такої швидкості руху та таких прийомів керування автомобілем, щоб, з урахуванням дорожньої обстановки, мати можливість постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, та знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала, зазначила, що 13 жовтня 2023 року приблизно о 14 годині вона зі своєю донькою ОСОБА_6 їхала на своєму автомобілі Hyundai Getz по автодорозі «Чугуїв - Печеніги - Великий Бурлук» зі сторони с. Кочеток в напрямку с. Печеніги Харківської області. Під час повороту ліворуч, вона не впоралась з керуванням транспортного засобу внаслідок чого врізалась в дерево. В результаті ДТП донька обвинуваченої ОСОБА_6 померла на місці. Напередодні випила літр вина та лягла спати приблизно о 2 ночі. 13 жовтня 2023 року перед тим як сідати за руль випила 15-20 гр. карвалолу.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також потерпілим було надано заяву, в якій він зазначив, що перебуває у цивільних відносинах з обвинуваченою. Жодних претензій до ОСОБА_5 він немає, оскільки вони обидва втратили їх спільну дочку. Враховуючи наведене, просив не позбавляти волі обвинувачену та призначити більш м`якій вид основного покарання, не зазначений в санкції статті за кримінальне правопорушення, а саме обмеження волі, врахувавши вимоги ст.69 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, її свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, а саме порушення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 та її дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Пом`якшуючою обставиною, згідно ч. 1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ч. 1 ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 незаміжня, з вищою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судима, тимчасово не працює, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності. Також враховано позицію потерпілого ОСОБА_7 , який просив призначити обвинуваченій покарання без ізоляції від суспільства. Крім того, судом враховано, що цивільний чоловік обвинуваченої ОСОБА_7 є військовослужбовцем.

Також захисником обвинуваченої надано документи відповідно до яких вона має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 . Обвинувачена має матір пенсіонерку 1948 року народження, яка потребує допомоги доньки. Відповідно до медичних виписок наданих захисном обвинуваченої, ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Значна роль покарання у боротьбі зі злочинністю не повинна сприйматися як підстава для того, щоб зробити жорстокішим покарання. У багатьох випадках жорстокість покарання переконує винного в його несправедливості, робить самого засудженого більш жорстоким, породжує в його свідомості почуття образи, неповаги до суспільства, держави, її законів. Тому значення покарання в боротьбі зі злочинністю визначається не його жорстокістю, а неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю його застосування за кожний вчинений злочин. Роль і значення покарання багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. У кожному конкретному випадку суд повинен призначити покарання з дотриманням вимог і положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Воно має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Закон чітко визначає такі цілі покарання, як: кара як відплата засудженому за вчинений злочин; виправлення засудженого; запобігання вчиненню нових злочинів самим засудженим; запобігання вчиненню нових злочинів з боку інших осіб.

Згідно з вимогами ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Застосування ст. 69 КК України можливе за наявності у кримінальному провадженні виняткових обставин, які дають підстави розраховувати на досягнення мети покарання. При цьому, наявні обставини, що пом`якшують покарання, мають істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого. Ці обставини надають специфічних особливостей, які свідчать, що вчинене діяння виходить за межі типових злочинів такого виду і ступінь його тяжкості порівняно з ними значно менший.

В судовому засіданні обвинувачена усвідомила суспільну небезпечність своїх дій, визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому.

Суд зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, добровільно відшкодувала завданий збиток, думку потерпілого, який прохав залишити на волі обвинувачену, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України зменшення строку призначеного ОСОБА_5 покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України, що буде справедливим і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини, які пом`якшують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення і з урахуванням особи обвинуваченої суд уважає достатніми підставами для призначення їй основного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК, у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року на вилучене 13.10.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автомобіль «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , червоного кольору.

Речові докази, а саме: автомобіль «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , червоного кольору - повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати за проведення експертизи № СЕ-19/121-23/23623-ІТ від 15 листопада 2023 року в розмірі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. та експертизи № СЕ-19/121-23/24783-ІТ від 07 листопада 2023 року у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Харкова, при цьому відповідно ч.3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в Шевченківському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1