Справа № 372/7111/25
Провадження № 1-кп-481/25
В И Р О К

іменем України

22 грудня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Обухові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0001842 від 10.10.2025 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 не пізніше 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в лісі неподалік залізничних колій, що в м. Українка Обухівського району Київської області, діючи умисно, з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу та всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12 жовтня 1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів затвердженої Наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, знайшов на землі одну наступальну осколкову ручну гранату М67, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів, тим самим здійснив незаконне придбання вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Після чого, у цей же день та невстановлений досудовим розслідуванням час, достовірно знаючи, що обіг вказаних предметів є забороненим, переніс придбаний при вищевикладених обставинах вибуховий пристрій та бойовий припас одну наступальну осколкову ручну гранату М67 до підсобного приміщення, яке знаходилось за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Українка, вул. Київська, 3, АДРЕСА_2 , яке належить ОСББ «Райдужний-3», та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , де став їх незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу до 22.10.2025, тобто до моменту їх вилучення працівниками поліції, таким чином вчинивши незаконне носіння та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

10 грудня 2025 року у вищезазначеному кримінальному провадженні між обвинуваченим, за участю захисника, та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Крім того, в порядку ст.75 КК України узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст.469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів із деякими виключеннями.

Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 10.12.2025 відповідає вимогам ст.472КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч.4 ст.474КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди від 10 грудня 2025 року про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є - щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, - відсутні.

Суд вважає, що враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, обставину, що пом`якшує покарання у вигляді щирого каяття, призначення іспитового строку в його мінімальному розмірі буде достатнім для виправлення обвинуваченого та профілактики вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 грудня 2025 року в рамках кримінального провадження № №0001842 від 10.10.2025, укладену між прокурором Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на Обухівський районний відділ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Речові докази - ручну гранату іноземного виробництва М67 з маркуванням на корпусі: «GRANADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ14F002-012» та на важелі підривача: «FAZE M213 STJ14E 506-002», кулю, гільзу та первинне пакування - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 у відшкодування процесуальних витрат - вартість проведення судових експертиз в сумі 8022,60 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1