Провадження № 1-кп/175/1787/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000134 від 03.09.2025 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 , раніше судимого:

27.06.2025 Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин,

обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 11.07.2025 в період часу з 17:00 години до 18:00 години, точний час під час досудового розслідування не встановлено, маючи протиправний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, прийшов до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 , в якому проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до будинку особи, усупереч волі законного власника, розуміючи протиправний характер своїх дій, у порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб проник до огородженої території домоволодіння, після чого ходив по території подвір`я вказаного домоволодіння та відчинивши двері без дозволу власника і користувачів житла незаконно проник до приміщення, де розташована кухня, що належать потерпілій ОСОБА_7 , тим самим порушив недоторканість житла потерпілої.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла та законний представник потерпілого не заперечують проти такого розгляду, в зв`язку із чим прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_10 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також до обвинувального акту додана письмова заява потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якої потерпіла згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку проводився судом без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться, раніше судимий.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі, визначеному відповідною санкцією статті (частиною статті). Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Разом із цим, оскільки обвинувачений скоїв цей кримінальний проступок після постановлення вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2025, але до повного відбуття покарання за цим вироком, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому за умови, коли покарання за даним вироком є основним покаранням у виді штрафу, кримінально-правова норма, передбачена ч. 1 ст. 71 КК України, конкретизується нормою, визначеною у ч. 3 ст. 72 КК України. Так, згідно з приписами ч. 3 ст. 72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно. Зазначені положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст.ст. 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час положення ч. 3 ст. 72 КК України передбачають не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань. Отже, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу із застосуванням положень ст. 71 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, за попереднім вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 та на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати належить самостійно, оскільки це покарання складанню з іншими видами покарань не підлягає. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодопитань, які вирішується судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом повного складання покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та громадських робіт на строк 120 годин.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1