Провадження № 1-кс/183/2122/25
У Х В А Л А

26 грудня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування факту вчинення діяння, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 4 ст. 186 КК України (кримінальне провадження від 19 лютого 2025 року за № 0000094).

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 23 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку подане клопотання про арешт майна. Клопотання надійшло до суду 25 грудня 2025 року і передано слідчому судді 25 грудня 2025 року.

Сторони кримінального провадження, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились, від слідчого надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає таке.

Слідчим відділом Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове слідство за фактом вчинення діяння, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України (кримінальне провадження від 19 лютого 2025 року № 0000094).

Згідно з матеріалами, долученими до клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що невстановлена особа, в період часу з 14 лютого 2025 року до 15 лютого 2025 року в с. Орлівщина, здійснила крадіжку мобільного телефону ZTE А73, та грошових коштів з банківської карти (картковий рахунок НОМЕР_1 ) в розмірі 38 000 грн., що належать ОСОБА_5 .

В ході розслідування кримінального провадження слідчим було надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення місцезнаходження викраденого майна, а саме мобільного телефону марки «ZTE Blade А73», моделі 7060, 4/128 Gb, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_5 та свідків, яким може буди відомо обставини події вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, 22 грудня 2025 року свідком ОСОБА_6 було добровільно видано мобільного телефону марки ZTE Blade А73, моделі 7060, 4/128 Gb, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

22 грудня 2025 року добровільно виданий мобільний телефон марки «ZTE Blade А73», моделі 7060, 4/128 Gb, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ураховуючи викладене вище, з метою збереження інформації, що необхідна для здійснення розслідування у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя не знаходить підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого.

У той же час, клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон шляхом заборони користування та розпорядження не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не обґрунтовано наявність реальних ризиків його приховування, пошкодження або знищення, у зв`язку з чим таке істотне втручання у право власності особи не відповідає принципу необхідності та пропорційності і не є виправданим для досягнення цілей кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання, подане слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні від 19 лютого 2025 року № 0000094 задовольнити частково.

Накласти арешт на: мобільним телефон марки «ZTE Blade А73», моделі 7060, 4/128 Gb, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження майна, що визнано речовим доказом.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 19 лютого 2025 року № 0000094.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Копію ухвали, негайно, направити власнику майна для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1