Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/472/26

Номер провадження: 1-кп/511/166/26

20.02.2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000043 від 19 січня 2026 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Любашівка Одеської області, громадянки України, заміжньої, з середньою осітою, ФОП, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 114-1 КК України

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3 (дистанційно)

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на стадії підготовчого провадження перебуває вказаний обвинувальний акт.

Зміст клопотання прокурора.

Прокурором ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні подано клопотання про необхідність обрання на період судового розгляду даного кримінального провадження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Дане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, їй пред`явлено обґрунтовану підозру та наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. ст. 177 КПК України, зокрема, обвинувачена може переховуватись від суду, знищити, спотворити або сховати речі та документи, які мають значення для кримінального правопорушення, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. продовжити злочинну діяльність з огляду на існування в Україні воєнного стану.

Позиції учасників судового засідання .

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту посилаючись на те, що ризики прокурором не доведені, на позитивні характеристики обвинуваченої та міцні соціальні зв`язки.

Норми законодавства.

Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою .

Відповідно до положень ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Висновки суду.

Суд, давши оцінку законності та обґрунтованості клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, прийшов до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Так, вирішуючи доцільність обрання обвинуваченій такого виду запобіжного заходу, має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке було спрямовано проти основ національної безпеки України, яке в період запровадженого в Україні воєнного стану є суспільно небезпечним злочином, що дає суду підстави зробити висновок, що ОСОБА_3 , з огляду на те, що дію воєнного стану в Україні продовжено, може продовжити злочинну діяльність та вчинити такого ж виду кримінальне правопорушення.

Отже, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд вважає, що існує передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховуватись від суду з огляду на те, що ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні тяжкого злочину, утриманців не має.

ОСОБА_3 може вчинити вплив на свідків у даному кримінальному проваджені, зважаючи на початкову стадію його розгляду. (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України прокурором не доведений, не вказано в клопотанні, яку саме річ або документ може сховати або спотворити обвинувачена, враховуючи, що всі докази у кримінальному провадженні зібрані стороною обвинувачення під час досудового розслідування.

Суд вважає, що дані ризики є триваючими і вони не відпали на час обрання запобіжного заходу обвинуваченій на час розгляду справи у суді.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу в силу приписів ч.6 ст.176 КПК України саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченій, і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати обвинуваченій інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність позитивних характеристик, доньки та онуків не є достатнім стримуючим фактором, нівелюючим існуючи ризики, а тому не є підставою на даному етапі розгляду кримінального провадження для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вимоги ст.183 КПК України суд не визначає розмір застави при обранні запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 квітня 2026 року (включно) з утриманням її в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, 65059.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1