КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року про арешт тимчасово вилученого майна в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 23 січня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 149, частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 364, частиною першою статті 366, частиною другою статті 366-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна - задоволено частково.

Накладено у кримінальному провадженні №0000085 від 23 січня 2025 року арешт на майно, вилучене 12 серпня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон «iPhone 15 Pro, модель MTU93J/А, серійний номер НОМЕР_1 , IME: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ;

- відеоресстратор CZ-IP NVR1B08HC/E S/N: 6G0A89DPAZ88C49;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації Kingston DataTraveler 32GB чорного кольору;

- блокнот з чорновими записами з написом «2HARD STAY CREATIVE BOOK», 1 шт.;

- 2 аркуші паперу з чорновими записами з написом: Моя нова «101» пожежна охорона;

- 10 аркушів формату А4 з кресленнями та чорновими записами;

- видаткова накладна № ЛВРНт-00004080;

- З аркуші з кресленнями формату А4;

- 1 аркуш А4 з чорновими записами у форматі таблиці;

- 2 аркуші: 1 аркуш з написом «Нить істини», другий - без ідентифікаційних ознак з чорновими записами;

- З аркуші в клітину з кресленнями та чорновими записами;

- пакет «Нова пошта» з накладною № 20 4512 2195 6662, 1 шт.;

- 2 аркуші формату А3 з проектом будинку на земельній ділянці :02:001:0428;

- копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 019288 на

1 арк.;

- технічна документація землеустрою на об?єднання земельних ділянок (примірник 3)

на 41 арк.;

- звіт про проведення технічного огляду дачного будинку, на 5 арк.;

- копія рішення Вінницької МР від 29.11.2024 № 2601, на 1 арк.;

- довідка № 2 від 22.02.2019 КП «Вінницьке обл. об?єднання БТІ», на 1 арк.;

- ескіз намірів будівництва будинку по вул. Лялі Радинної від 2024 року на 16 арк.;

- купюри, схожі на іноземну валюту «Євро» номіналом 50 Євро у кількості 200 шт, на

загальну суму 10 000 (десять тисяч) Євро.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Уважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

У мотивуванні апеляційної скарги зазначає, що в клопотанні метою накладення арешту є їх збереження в якості речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, однак жодних доводів, що дане майно є доказом вчинення злочину в клопотанні не наведено; разом з тим, слідчим суддею не було вмотивовано за якими признаками арештоване майно підпадало під визначення речового доказу, а також майна, яке може підлягати спеціальній конфіскації.

Посилається на те, що слідчим суддею було проігноровано, що органом досудового розслідування станом на день розгляду клопотання (01 жовтня 2025 року), тобто протягом півтора місяці, не було навіть проведено огляд вказаного майна, що підтверджується відсутністю відповідних протоколів огляду вилученого майна; таким чином незрозуміло з яких підстав слідчий суддя здійснив судовий контроль за органом досудового розслідування, якщо було порушено принцип змагальності сторін та стороною обвинувачення не було доведено будь-яких ознак речового доказу щодо вилученого та у подальшому арештованого майна.

Зазначає, що в протоколі обшуку, мобільний телефон був добровільно виданий ОСОБА_7 , а відтак слідчі мали можливість його огляду; натомість, ухвалою слідчого судді прямо заборонено вилучення мобільних телефонів, відтак їх вилучення є прямим порушенням норм чинного КПК України та судового рішення, що містить ознаки зловживання та перевищення службових повноважень.

Зауважує, щодо грошових коштів, які визначені в ухвалі слідчого судді як купюри, схожі на іноземну валюту «Євро» номіналом 50 Євро у кількості 200 шт, на загальну суму 10 000 Євро, що представниками ОСОБА_7 під час розгляду клопотання було повністю обґрунтовано походження даних грошових коштів - вихідна допомога при звільненні, що підтверджується долученими до матеріалів судової справи копією довідки та відповідної виписки.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 16 липня 2025 року було прямо заборонено вилучати грошові кошти.

Прокурор, власник майна та її захисник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про причини неприбуття у судове засідання не повідомили.

З урахуванням положень частини четвертої статті 405 КПК України, колегія суддів уважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000085 від 23 січня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 149, частиною п?ятою статті 191, частиною другою статті 364, частиною першою статті 366, частиною другою статті 366-2 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 12 серпня 2025 року, старшим слідчим відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 16 липня 2025 року у справі № 757/32660/25-к, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено:

- мобільний телефон «iPhone 15 Pro, модель MTU93J/А, серійний номер НОМЕР_4 , IMEIL: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ;

- відеореєстратор €Z-IP NVR1B08HC/E S/N: 6G0A89DPAZ88C49;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації Kingston DataTraveler 32GB чорного кольору;

- блокної з чорновими записами з написом «2HARD STAY CREATIVE BOOK», 1 шт.;

- 2 аркуші паперу з чорновими записами з написом: Моя нова «101» пожежна охорона;

- 10 аркушів формату А4 з кресленнями та чорновими записами;

- видаткова накладна № ЛВРНт-00004080;

- З аркуші з кресленнями формату А4;

- 1 аркуш А4 з чорновими записами у форматі таблиці;

- 2 аркуші: 1 аркуш з написом «Нить істини», другий - без ідентифікаційних ознак з

чорновими записами;

- 3 аркуші в клітину з кресленнями та чорновими записами;

- пакет «Нова пошта» з накладною № 20 4512 2195 6662, 1 шт.;

- 2 аркуші формату АЗ з проектом будинку земельній ділянці :02:001:0428;

- договір купівлі-продажу від 16.09.2024 на 7 арк. (в кольоровій копії);

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.08.2016 на 3 арк.;

- рішення Бохоницької с/р № 35 від 16.05.2019 (копія) на 1 арк.;

- рішення Бохоницької с/р № 14 від 28.02.2019 (оригінал) на 1 арк.;

- копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 019288 на

1 арк.;

- технічна документація землеустрою на об?єднання земельних ділянок (примірник 3)

на 41 арк.;

- витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування

особи, на 1 арк.;

- рекомендації з реабілітації до витягу, на 1 арк.;

- довідка № 229 ЛЕК від 07.02.25, на 1 арк.;

- технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 арк.;

- свідоцтво на право власності на житло від 03.08.2017 НОМЕР_5, на 1 арк.;

- звіт про проведення технічного огляду дачного будинку, на 5 арк.;

- копія рішення Вінницької МР від 29.11.2024 № 2601, на 1 арк.;

- довідка № 2 від 22.02.2019 КП «Вінницьке обл. об?єднання БТІ», на 1 арк.;

- технічний паспорт на дачний будинок у справі № 1410 від 11.02.2019, на 7 арк.;

- технічний паспорт на садовий (індивідуальний) житловий будинок (інвентаризаційна

справа № 476) від 01.03.2012, на 4 арк.;

- ескіз намірів будівництва будинку по вул. Лялі Ратдинної від 2024 року на 16 арк.;

- купюри, схожі на іноземну валюту «Євро» номіналом 50 Євро у кількості 200 шт, на загальну суму 10 000 (десять тисяч) Євро.

Постановою слідчого від 12 серпня 2025 року, вилучені в ході проведення обшуку за вказаною адресою матеріальні об?єкти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та визначено місце їх зберігання.

В рамках вказаного кримінального провадження 18 серпня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вченні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 149 КК України.

27 серпня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 23 січня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 149, частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 364, частиною першою статті 366, частиною другою статті 366-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна - задоволено частково.

Накладено у кримінальному провадженні №0000085 від 23 січня 2025 року арешт на майно, вилучене 12 серпня 2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон «iPhone 15 Pro, модель MTU93J/А, серійний номер НОМЕР_1 , IME: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ;

- відеоресстратор CZ-IP NVR1B08HC/E S/N: 6G0A89DPAZ88C49;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації Kingston DataTraveler 32GB чорного кольору;

- блокнот з чорновими записами з написом «2HARD STAY CREATIVE BOOK», 1 шт.;

- 2 аркуші паперу з чорновими записами з написом: Моя нова «101» пожежна охорона;

- 10 аркушів формату А4 з кресленнями та чорновими записами;

- видаткова накладна № ЛВРНт-00004080;

- З аркуші з кресленнями формату А4;

- 1 аркуш А4 з чорновими записами у форматі таблиці;

- 2 аркуші: 1 аркуш з написом «Нить істини», другий - без ідентифікаційних ознак з чорновими записами;

- З аркуші в клітину з кресленнями та чорновими записами;

- пакет «Нова пошта» з накладною № 20 4512 2195 6662, 1 шт.;

- 2 аркуші формату А3 з проектом будинку на земельній ділянці :02:001:0428;

- копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 019288 на

1 арк.;

- технічна документація землеустрою на об?єднання земельних ділянок (примірник 3)

на 41 арк.;

- звіт про проведення технічного огляду дачного будинку, на 5 арк.;

- копія рішення Вінницької МР від 29.11.2024 № 2601, на 1 арк.;

- довідка № 2 від 22.02.2019 КП «Вінницьке обл. об?єднання БТІ», на 1 арк.;

- ескіз намірів будівництва будинку по вул. Лялі Радинної від 2024 року на 16 арк.;

- купюри, схожі на іноземну валюту «Євро» номіналом 50 Євро у кількості 200 шт, на

загальну суму 10 000 (десять тисяч) Євро.

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме:

мобільний телефон «iPhone 15 Pro, модель MTU93J/А, серійний номер НОМЕР_1 , IME: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ;

- відеоресстратор CZ-IP NVR1B08HC/E S/N: 6G0A89DPAZ88C49;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації DOLYA сірого кольору;

- флеш-носії інформації Kingston DataTraveler 32GB чорного кольору;

- блокнот з чорновими записами з написом «2HARD STAY CREATIVE BOOK», 1 шт.;

- 2 аркуші паперу з чорновими записами з написом: Моя нова «101» пожежна охорона;

- 10 аркушів формату А4 з кресленнями та чорновими записами;

- видаткова накладна № ЛВРНт-00004080;

- З аркуші з кресленнями формату А4;

- 1 аркуш А4 з чорновими записами у форматі таблиці;

- 2 аркуші: 1 аркуш з написом «Нить істини», другий - без ідентифікаційних ознак з чорновими записами;

- З аркуші в клітину з кресленнями та чорновими записами;

- пакет «Нова пошта» з накладною № 20 4512 2195 6662, 1 шт.;

- 2 аркуші формату А3 з проектом будинку на земельній ділянці :02:001:0428;

- копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 019288 на

1 арк.;

- технічна документація землеустрою на об?єднання земельних ділянок (примірник 3)

на 41 арк.;

- звіт про проведення технічного огляду дачного будинку, на 5 арк.;

- копія рішення Вінницької МР від 29.11.2024 № 2601, на 1 арк.;

- довідка № 2 від 22.02.2019 КП «Вінницьке обл. об?єднання БТІ», на 1 арк.;

- ескіз намірів будівництва будинку по вул. Лялі Радинної від 2024 року на 16 арк.;

- купюри, схожі на іноземну валюту «Євро» номіналом 50 Євро у кількості 200 шт, на

загальну суму 10 000 (десять тисяч) Євро, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вищезазначені грошові кошти, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його пошкодження, псування, знищення чи відчуження, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження речових доказів до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як убачається з положень частини сьомої статті 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення володільця майна, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення судом питання про арешт майна або його повернення, або ж його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи, обшуку, огляду.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) є засобами чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Разом з тим, заборонено вилучення (виїмка) матеріальних носіїв інформації, пов`язаних із веденням Центральним депозитарієм цінних паперів та депозитарними установами системи депозитарного обліку цінних паперів, облікової системи часток і внесенням змін до них.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Слідчий чи прокурор може зробити та вилучити копію інформації, що міститься на вищезазначених носіях, або ж якщо вилучає носії інформації - на вимогу володільця має лишити йому копію відповідної інформації.

Таким чином, зважаючи на те, що необхідність в арешті майна виникла з тих підстав, що вилучений мобільний телефон «iPhone 15 Pro, модель MTU93J/А, серійний номер НОМЕР_1 , IME: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг сліди вчинення кримінального правопорушення, а отже вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, що згідно статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження та досягнення дієвості цього провадження, а також постановою слідчого від 12 серпня 2025 року визнаний речовим доказом, безпідставними є посилання скаржника на те, що в протоколі обшуку, мобільний телефон був добровільно виданий ОСОБА_7 , а відтак слідчі мали можливість його огляду; натомість, ухвалою слідчого судді прямо заборонено вилучення мобільних телефонів, відтак їх вилучення є прямим порушенням норм чинного КПК України та судового рішення, що містить ознаки зловживання та перевищення службових повноважень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що майно, яке належать ОСОБА_7 , під час обшуку 12 серпня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено неправомірно та не пов`язано зі справою, щодо якої був проведений обшук, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вказане у клопотанні та вилучене майно може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже дане майно відповідає ознакам, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Відсутність у матеріалах клопотання прокурора про арешт майна, вилученого у ОСОБА_7 під час обшуку 12 серпня 2025 року, ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук житла - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не є перешкодою для тимчасового вилучення такого майна та звернення у подальшому з клопотанням про арешт такого майна з дотриманням вимог частини п`ятої статті 171 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Посилання апелянта щодо грошових коштів, які визначені в ухвалі слідчого судді як купюри, схожі на іноземну валюту «Євро» номіналом 50 Євро у кількості 200 шт., на загальну суму 10 000 Євро про те, що представниками ОСОБА_7 під час розгляду клопотання було повністю обґрунтовано походження даних грошових коштів - вихідна допомога при звільненні, що підтверджується долученими до матеріалів судової справи копією довідки та відповідної виписки, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4