Провадження № 1-кс/201/4076/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури, ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001567 від 27 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказала на те, що 10 березня 2017 року постановою так званого «совета министров ДНР» № 4 «О создании ГОСУДАРСТВЕННОГО ПРЕДПРИЯТИЯ «РЕСПУБЛИКАНСКИЙ МЕДИА ХОЛДИНГ»», на тимчасово окупований території Донецької області створено не передбачене законодавством України так зване «Государственное предприятие «Республиканский медиа холдинг»», що розташоване за юридичною адресою: «283015, Донецкая Народная Республика, г. Донецк, пл. Советская, д. 1», яке очолювали різні особи з числа учасників окупаційної адміністрації РФ.

В подальшому, 25 травня 2023 року, розпорядженням так званого «правительства ДНР» №32-Р2 «О реорганизации государственных унитарных предприятий, находящихся в ведении Министерства информации Донецкой Народной Республики», було здійснено реорганізацію переліку медіа підприємств так званої «ДНР» шляхом приєднання їх до «Государственного унитарного предприятия Донецкой Народной Республики - «Республиканский медиа холдинг», з подальшим правонаступництвом прав та обов`язків приєднаних медіа підприємств так званої «ДНР».

Розуміючи вище викладені обставини, у громадянки України ОСОБА_6 , обізнаної про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання РФ поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані її території, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу Російської Федерації, виник умисел на співпрацю з державою-агресором та її окупаційними органами влади.

Так, громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Донецьку (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), починаючи з листопада 2023 року (більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено) по теперішній час, перебуваючи на тимчасово окупованій території, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційних адміністрацій та збройних формувань, почала здійснювати інформаційну діяльність у співпраці з окупаційною адміністрацією, спрямовану на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань, а саме: обійняла посаду так званого «заместителя генерального директора «Государственного унитарного предприятия Донецкой Народной Республики - «Республиканский медиа холдинг»», що розташоване за адресою: місто Донецьк, пл. Радянська, буд. 1, яке функціонує на тимчасово окупованих територіях України у співпраці з окупаційною адміністрацією так званої «ДНР».

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням міста Донецька та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» від 11 вересня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 15 вересня 2025 року, 16 вересня 2025 року, 17 вересня 2025 року, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001567 від 27 травня 2024 року, отримання письмового повідомлення про повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 11 вересня 2025 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 який є захисником за призначенням.

Таким чином 11 вересня 2025 року, у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, активній участі у таких заходах.

В подальшому, постановою слідчого від 18 вересня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій територій, вчинила особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим, остання може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Вислухавши думки прокурора та захисника, а також дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних правових висновків.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 28.10.2024 року № 740/2024 (затверджений Законом України від 29.10.2024 року № 4024-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 14 липня 2025 року №478/2025 (затверджений Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

З матеріалів клопотання встановлено, що 27 травня 2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001567, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Слідчим за погодженням з прокурором 11 вересня 2025 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 який є захисником за призначенням.

В подальшому, постановою слідчого від 18 вересня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, про що свідчать, зокрема, протоколи допиту учасників кримінального провадження, а також протоколи огляду, проведені в ході досудового розслідування.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, жодного разу за викликом у встановленому КПК України порядку до слідчого не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила, що може свідчити про бажання підозрюваної уникнути відповідальності за інкриміноване їй діяння, а також остання може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора, та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне нею кримінальне правопорушення, що надає їй можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - далі Закон, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, починаючи з 07 квітня 2014 року до цього часу, Російською Федерацією тимчасово окуповано територію м. Донецька Донецької області, що встановлено відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Донецька Донецької області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України. Також, стороною обвинувачення доведено факт перебування підозрюваної ОСОБА_6 на зазначеній тимчасово окупованій території України, що підтверджується зібраними матеріалами в ході досудового розслідування.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, стосовно підозрюваної, обвинуваченої, яка оголошена у міжнародний розшук, та/або яка виїхала, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної, обвинуваченої, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, ОСОБА_5 , погодженого з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури, ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 16.30 годині 25 вересня 2025 року.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1