Справа № 496/432/26
Провадження № 1-кс/496/65/26
У Х В А Л А

14 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка Одеської області клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 12.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернулася до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що 12.01.2026 року до ЧЧ ОРУП N?2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на спец-лінію 102 про те, що 12.01.2026 о 14 годині 19 хвилин було зупинено транспортний засіб "Scania 124", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив металобрухт, чим саме здійснював незаконні операції з металобрухтом. ЄО 670. Даний факт був зареєстрований в ЄО Одеського РУП №2 Одеської області №670 від 12.01.2026 та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України. В період з 15 годин 50 хвилин по 16 годину 05 хвилину 12.01.2026 слідчим СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Авангард, блок-пост N?7, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки "Scania 124", помаранчевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 з вмонтованим причепом із наявним грузом у вигляді металолому. Вище вказаним автомобілем керував громадянин ОСОБА_4 . Вище вказаний автомобіль разом із вмонтованим причепом у якому наявний вантаж у вигляді металолому поміщено до СПД №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області. Дізнавач посилається на рапорт ОСОБА_6 , начальника БП №7, встановлено, що 12.01.2026 року під час несення на БП №7, за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, с-ще Авангард, БП №7, було зупинено автомобіль, марки "Scania 124", помаранчевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Громадянин ОСОБА_4 перевозив металобрухт без відповідних документів. На місце події було викликано СОГ для подальшого фіксування вище вказаного правопорушення. В рамках вказаного кримінального провадження дізнавачем СД Одеського РУП №2 ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених в ході огляду місця події.

Дізнавач звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням враховуючи, що з метою збереження речових доказів у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, тобто, відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

До судового засідання представник власника майна та користувача майна адвокат ОСОБА_7 подав письмові заперечення на клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в яких зазначив, що клопотання не містить відомостей щодо власника автомобіля, не визначено кількість та характеристику металоконструкцій, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, відсутній предмет, на який може бути накладено арешт. Крім того, представник зазначив, що переміщення металоконструкцій здійснювалося на законних підставах, а тому підстави для накладення арешту відсутні.

Вивчивши матеріали клопотання, оцінивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

На підставі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання про накладення арешту на майно, у ньому не наведено відомостей, які дають можливість належним чином ідентифікувати майно, на яке дізнавач просить накласти арешт. В даному випадку слідчий суддя погоджується з твердженням адвоката ОСОБА_7 про те, що у клопотанні не зазначено власника майна, відсутні будь-які контактні дані такого власника, а також не визначено кількісні характеристики металолому, що унеможливлює встановлення предмета арешту та його кількісний вміст. За таких обставин клопотання не відповідає вимогам статей 170, 171 КПК України щодо обґрунтування необхідності накладення арешту на конкретно визначене майно.

Наведене свідчить, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню прокурору в силу положень ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення виявлених недоліків протягом семи десяти двох годин.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 12.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України повернути прокурору, щодо усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1