Справа № 991/9294/20
Провадження №11-кп/991/60/26
Головуючий у І - інстанції: ОСОБА_1
Суддя - доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

представників потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000282 від 22.01.2016.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду перебуває апеляційна скарга прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Вищого антикорупційного суду від 18.01.2024 у кримінальному провадженні № 0000282 від 22.01.2016, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину. Також цим вироком вирішено долю речових доказів, питання щодо цивільного позову та процесуальних витрат.

Суть питання, винесеного на вирішення суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 20.01.2026 обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000282 від 22.01.2016.

В обґрунтування доводів клопотання обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, яке йому інкримінується відповідно до обвинувального акту, сплив 10 річний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, а отже кримінальне провадження підлягає закриттю.

Позиції сторін.

Після виконання судом положень ч.3 ст.285 КПК України та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення, наслідків закриття кримінального провадження з підстав, заявлених у клопотанні, а також права заперечувати проти закриття кримінального провадженняз цієї підстави та наслідків такого заперечення, обвинувачений ОСОБА_6 підтримав таке клопотання, та прохав звільнити його від кримінальної відповідальності за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 364 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали заявлене клопотання.

Прокурор ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, повідомив, що на момент звернення з даними клопотаннями у даному кримінальному провадженні відсутні обставини, які унеможливлюють його задоволення.

Представники потерпілого - Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не заперечували щодо заявленого клопотання.

Мотиви суду.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів, заявлених у клопотанні, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000282 від 22.01.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, був затверджений 10.11.2020 прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 , та спрямований до Вищого антикорупційного суду 11.11.2020 ( т. 1 а. п. 1 - 44).

18.01.2024 вироком Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364 КК України, та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину (т. 24 а. п. 68 - 102).

07.11.2024 ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду виправдувальний вирок скасовано, перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 1 ст. 396 КК України. Задоволено клопотання про закриття кримінального провадження, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закрито кримінально провадження відносно нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України (т. 26 а. п. 67 - 113).

04.12.2025 постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 07.11.2024 було скасовано, та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції (т. 26 а. п. 207 - 232).

23.12.2025 кримінальне провадження № 0000282 від 22.01.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК Українинадійшло до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (т. 26 а. п. 234).

У цей же день протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено колегію суддів у складі судді - доповідача - ОСОБА_2 , суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (т. 26 а. п. 237).

24.12.2025 ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду призначено апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора САП ОСОБА_9 на вирок Вищого антикорупційного суду від 18.01.2024 (т. 26 а. п. 239).

Відповідно до позиції сторони обвинувачення, викладеної в обвинувальному акті (т. 1 а. п. 2 - 26), ОСОБА_6 у період часу з 06.03.2015 до 23.06.2016, обіймаючи посаду начальника відділу експлуатації будівель і споруд та соціального забезпечення управління матеріально - технічного забезпечення Генеральної прокуратури України, виконував організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські функції, у зв`язку із чим, відповідно до ст. 18 КК України та примітки до ст. 364 КК України мав статус службової особи, на яку також, окрім іншого, поширювались заборони та обмеження, встановлені ст. 22 ЗУ «Про запобігання корупції».

Так, у грудні 2015 року, знаходячись в своєму службовому кабінеті в приміщенні Генеральної прокуратури України за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, діючи з прямим умислом та всупереч інтересам служби, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, ОСОБА_6 , зважаючи на займану посаду начальника відділу, на який безпосередньо покладено обов`язки з утримання у належному стані будівель та споруд Генеральної прокуратури України, володіючи значним досвідом роботи на керівних посадах у відділах матеріально-технічного спрямування, володіючи даними щодо приміщень Генеральної прокуратури України, попередніх подібних робіт, обрав такі види робіт та послуг з поточного ремонту адміністративних приміщень Генеральної прокуратури України, факт виконання яких експертно можливо перевірити лише безпосередньо в процесі їх виконання, підготував дев`ять проектів відповідних договорів із ТОВ «Будконсалт Плюс», ТОВ «Арматех Буд» та ТОВ «Укрінжинірінг Він», які передав для підписання та скріплення відповідними печатками невстановленим особам, які фактично контролювали діяльність цих суб`єктів господарювання. Після отримання підписаних договорів, ОСОБА_6 передав їх для візування інженеру ОСОБА_12 , яка працювала в Генеральній прокуратурі України відповідно до трудової угоди від 01.10.2015, згідно якої виконувала роботи з перевірки та складання кошторисної документації, перевірки та прорахунку об`ємів робіт, здійснення технічного нагляду за будівництвом, реконструкціями та ремонтами. Після їх візування з боку ОСОБА_12 договори були передані ОСОБА_6 для візування начальнику управління матеріально-технічного забезпечення Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 . При цьому, візуючи своїм підписом зазначені проекти договорів, ОСОБА_6 передбачав, що в силу його тривалого перебування на займаній посаді та специфіки функціональних обов`язків, керівництво Генеральної прокуратури не поставить під сумнів необхідність надання таких послуг та погодить укладення відповідних договорів.

Після проставлення всіх необхідних віз, в тому числі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та самим ОСОБА_6 , 21.12.2015 між Генеральною прокуратурою України в особі заступника Генерального прокурора України ОСОБА_14 та від імені директорів ТОВ «Будконсалт Плюс», ТОВ «Арматех Буд» та ТОВ «Укрінжинірінг Він» укладено 9 (дев`ять) договорів.

Надалі, у період з 21.12.2015 по 24.12.2015, після укладення зазначених договорів, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним, що послуги з поточного ремонту приміщень Генеральної прокуратури України фактично не надавались, продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів, в інтересах ТОВ «Будконсалт Плюс», ТОВ «Арматех Буд» та ТОВ «Укрінжинірінг Він», та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які контролювали діяльність цих суб`єктів господарювання, усвідомлюючи, що для набуття ними можливості розпоряджатися грошовими коштами Генеральної прокуратури України, необхідним є підписання 9 актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) до договорів від 21.12.2015 №107, №108, №109, №06-11/15, №10-11/15, №02-11/15, №23/11, №21/11, №24/11 інженером з технічного нагляду ОСОБА_12 . Перебуваючи в приміщенні Генеральної прокуратури України по вул. Різницькій, 13/15, в м. Києві, ОСОБА_6 виготовив та надав їх для візування шляхом проставляння свого підпису ОСОБА_12 , запевнивши її про виконання у повному обсязі, відображених у актах обсягів робіт.

Після візування зазначених актів інженером ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , останній забезпечив їх підписання начальником управління ОСОБА_13 , повідомивши йому неправдиву інформацію щодо факту надання ТОВ «Будконсалт Плюс», ТОВ «Арматех Буд» та ТОВ «Укрінжинірінг Він» послуг з поточного ремонту адміністративних приміщень Генеральної прокуратури України, та здійснення ОСОБА_12 передбачених контрольних заходів з перевірки та прорахунку об`ємів робіт.

При цьому, ОСОБА_6 для створення видимих підстав про відповідність обсягів послуг, нібито наданих зазначеними підприємствами, їх вартості, що вказані в актах приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) по об`єктам, які знаходяться у місті Києві, по вул. Бориса Грінченка, З-Б, вул. Петлюри, 7/9, вул. Московській, 8 (корпус № 24), вул. Авіаконструктора Антонова, 2-А, вул. Різницькій, буд. 13/15, забезпечив внесення до цих документів відомостей про надання послуг з поточного ремонту неіснуючих комунікацій для приведення у відповідність їх до обсягів та вартості, зазначених у договорах.

24.12.2015 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи з метою забезпечення перерахування коштів на рахунки ТОВ «Будконсалт Плюс», ТОВ «Арматех Буд» та ТОВ «Укрінжинірінг Він», на підставі рахунків на оплату № № 3, 4, 5 від 24.12.2015, виписаних від імені ТОВ «Арматех Буд», № № 7, 8, 9 від 24.12.2015, від імені ТОВ «Будконсалт Плюс» та № № 13, 14, 15 від 24.12.2015, від імені ТОВ «Укрінжинірінг Він», знаходячись у своєму службовому кабінеті в адміністративному приміщенні Генеральної прокуратури України по вул. Різницькій, 13/15 у м. Києві, використовуючи своє службове становище, підготував від свого імені на ім`я ОСОБА_13 дев`ять рапортів щодо надання дозволу на оплату по вказаних рахунках, які останній, будучи введеним в оману з приводу фактичного надання послуг з поточного ремонту адміністративних приміщень Генеральної прокуратури України, завізував разом з рахунками на оплату.

У подальшому, на підставі платіжних доручень Генеральної прокуратури України від 28.12.2015: № № 3881, 3882, 3888 - 30.12.2015 на рахунок ТОВ «Будконсалт Плюс» №9506, відкритий в ПУАТ «Фідобанк» перераховано 599 455,65 гривень; № № 3883, 3884, 3885 - 30.12.2015 на рахунок ТОВ «Арматех Буд» № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Діамантбанк» перераховано 599 757,73 гривень; № № 3880, 3886, 3887 - 30.12.2015 на рахунок ТОВ «Укрінжинірінг Він» № НОМЕР_2 , відкритий в ПУАТ «Фідобанк» перераховано 599 678,63 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи в інтересах ТОВ «Будконсалт Плюс», ТОВ «Арматех Буд» та ТОВ «Укрінжинірінг Він», шляхом внесення ним, як службовою особою, завідомо недостовірних відомостей до актів приймання виконаних будівельних робіт, ініціативних рапортів, рапортів щодо аналізу цінових пропозицій на ринку відповідних послуг, листування між Генеральною прокуратурою України та суб`єктами господарювання, і введення в такий спосіб в оману начальника управління матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_13 , який погоджував частину зазначених документів, штучно створив документальне обґрунтування для перерахування коштів вказаним вище суб`єктам господарювання.

Внаслідок взаєморозрахунків Генеральної прокуратури України з ТОВ «Будконсалт Плюс», ТОВ «Арматех Буд», ТОВ Укрінжинірінг Він» по договорам № № 107, 108, 109, 02-11/15, 06-11/15, 10-11/15, 21/11, 23/11, 24/11 від 21.12.2015 за послуги з поточного ремонту адміністративних будівель Генеральної прокуратури України на загальну суму 1 798 892,01 грн, в порушення ст. ст. 526, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, ч. 1 ст. 49 БК України, у грудні 2015 року Генеральною прокуратурою України понесено витрати на послуги з технічного обслуговування мереж водопостачання, водовідведення, опалення, системи електромереж, електрообладнання, сигналізації будівель Генеральної прокуратури України, які фактично зазначеними підрядними організаціями не надавалися та не виконувалися, що призвело до зайвої оплати коштів загального фонду державного бюджету України за КПКВК 0901010 «Здійснення прокурорсько - слідчої діяльності, підготовка та підвищення кваліфікації кадрів прокуратури», КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім комунальних)» у розмірі 1 798 892, 01 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України, а саме як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди іншими фізичними та юридичними особами використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, є закінченим з моменту вибуття відповідних активів (грошових коштів) з рахунківГенеральної прокуратури України - 28.12.2015.

Санкцією ч. 2 ст. 364 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.5 ст.12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Статтею 49 КК України визначено строки давності, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави та умови такого звільнення.

Виходячи з положень п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст.285 КПК України).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, та за наявності згоди обвинуваченого на звільнення з підстав спливу строків давності.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до вимог ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Станом на дату звернення обвинуваченого ОСОБА_6 до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України (20.01.2026) минуло більше 10 років.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ч.2, ч.3 ст.49 КК України, для зупинення або переривання строків давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення чи вчинення ними умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також згоду обвинуваченого ОСОБА_6 на звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 284, 285, 417, 419, 532 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 364 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000282 від 22.01.2016 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 364 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя - доповідач ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4