Справа № 308/1859/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить:

визнати поважними причини пропуску ним строку для звернення до суду і поновити такі;

визнати незаконною бездіяльність посадових осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його повідомлення про кримінальне правопорушення;

зобов`язати посадових осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР внести відомості про подану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактом вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень, що передбачено ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Зазначена скарга заявником обґрунтована тим, що 22.01.2026 він в порядку ст. 214 КПК України звернувся до П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР з повідомлення про кримінальне правопорушення та просив внести відомості про подану заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактом вчинення командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень, що передбачено ч.5 ст. 426-1 КК України, а про прийняте рішення належним чином його повідомити. Станом на сьогодні будь-яка інформація про прийняте рішення на його адресу не надходила. У зв`язку з цим вважає це бездіяльністю посадових осіб органу досудового слідства, тобто невчинення процесуальних дій у встановлені законом строки.

Щодо процесуальних строків заявник у скарзі зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Так як повідомлення про правопорушення він направив на адресу ДБР 22.01.2026, відлік строку почався 23.01, а закінчився 01.02.2026. Отже, станом на сьогодні він такі пропустив. Причина інформація про прийняте слідчим рішення на його адресу не надходила; за загальновідомим правилом доказування зворотного лежить на органі влади. При цьому згідно з приписами ст. 214 КПК України слідчий зобов`язаний надати заявнику витяг з ЄРДР через 24 години з моменту внесення таких відомостей через 24 години з моменту внесення таких відомостей до реєстру, а такі відомості зобов`язаний внести невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви. За викладених обставин, вважає, що встановлені законом строки пропущені ним з незалежних від нього, а отже, поважних причин і не мають пов`язаних зі ним причинно-наслідкових зв`язків.

Розглянувши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК України.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При цьому слідчий суддя зазначає, що рішення слідчого чи прокурора про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань постановою не оформлюється.

Як роз`яснено в Узагальненнях від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»,затверджених зборами суддів Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей. Наприклад, якщо такий 24-годинний строк завершився о 20:00 7 жовтня, то перебіг строку оскарження починається з 8 жовтня.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 22.01.2026 ОСОБА_2 направлено на електронну адресу повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України від 22.01.2026, адресоване П`ятому слідчому відділу (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань.

Слідчий суддя зауважує, що П`ятий слідчий відділ (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, реорганізовано в Шостий слідчий відділ (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

З огляду на викладене, останнім днем строку можливого подання скарги на бездіяльність слідчого (який відраховується з дня, наступного за днем спливу встановленого КПК України 24-годинного строку) було 01.02.2026, проте фактично скарга надійшла до суду лише 03.02.2026 (документ сформований в системі «Електронний суд» 03.02.2026).

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частинами 1, 3, 5, 7 ст. 115 КПК України визначено, що строки, встановлені цим кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, поновленню підлягають порушені винятково з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, адже дотримання строків звернення до суду є одним із засобів забезпечення виконання завдань кримінального провадження учасниками судового провадження, оскільки інститут строків у кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності та стимулює як суд, так й учасників кримінального процесу добросовісно користуватись правами та належно виконувати обов`язки.

Відтак, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась із скаргою, заявою чи клопотанням, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Таким чином, заявник звернувся зі скаргою до слідчого судді після закінчення строку, встановленого для її подання. Причини пропуску процесуального строку, наведені заявником у скарзі, не є поважними, відтак слідчий суддя не знаходить підстав для його поновлення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заявником пропущено строк для звернення зі скаргою, підстав для його поновлення не знайдено, а тому скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку впродовж п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1