Провадження №1-кп/523/1803/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді судді Пересипського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

06.10.2025 року в рамках підготовчого судового засідання надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим що останній може:

переховуватись від суду, у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, являється громадянином іншої держави, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, крім того, останній обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від суду;

незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки на теперішній час свідки та потерпілий допитані лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак, під впливом обвинуваченого можуть змінити показання в залі судового засідання, оскільки обвинувачений знає їх особисто та може незаконно на них впливати.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити подане ним клопотання;

потерпілий ОСОБА_6 просив обрати відносно обвинуваченого домашній арешт.

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі;

обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, з`ясувавши позицію учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зважаючи на стадію судового провадження та враховуючи, що судом ще не досліджувалися матеріали провадження, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_9 , на даній стадії судового провадження обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого: який є громадянином Молдови, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину 2025 року, неофіційно працевлаштований, хворого туберкульозом закритої форми, маючого постійне місце проживання в м. Одесі, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років, вважаю, що потрібно застосувати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд приймає до уваги викладені підстави та наведені і встановлені в судовому засіданні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням даних про особу підозрюваного, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 05.12.2025 року, включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати іншим учасникам судового процесу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1