ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 208/12010/24

провадження № 51-995 км 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі

відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про повернення його апеляційної скарги на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 00001092 стосовно ОСОБА_8 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вироком від 30 жовтня 2024 року затвердив угоду про визнання винуватості, укладену 21 жовтня 2024 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , призначив обвинуваченій за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 3692 КК України покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 34 000 грн.

Адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вказаний вирок, посилаючись на те, що цим судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права ОСОБА_7 .

Суддя Дніпровського апеляційного суду ухвалою від 10 березня 2025 року на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) повернув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 через відсутність у нього права на апеляційне оскарження вказаного вироку.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , не погоджуючись із рішенням судді суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вимоги касаційної скарги адвокат обґрунтовує тим, що, повертаючи його апеляційну скаргу, суддя апеляційного суду не врахував того, що:

- вирок стосовно ОСОБА_8 безпосередньо стосується прав, свобод і інтересів ОСОБА_7 ;

- за викладених у вироку обставин ОСОБА_7 можна ідентифікувати як Особу 2;

- суд першої інстанції, встановивши у вироку вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, за попередньою змовою групою осіб, фактично встановив причетність іншої особи - Особи 2 до вчинення цього злочину та заочно визнав її винуватою, що грубо порушує загальні засади кримінального провадження, зокрема, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, та водночас дає ОСОБА_7 право на оскарження вироку стосовно ОСОБА_8 ;

- за викладеним у постанові від 09 березня 2021 року правовим висновком Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 554/5090/16-к висунуте ОСОБА_8 обвинувачення виключає її та іншої особи кримінальну відповідальність за вчинене.

Крім того, адвокат зазначає про те, що, оскільки вказаний вирок від 30 жовтня 2024 року він отримав лише 06 лютого 2025 року, тобто з пропущенням відповідного строку на його оскарження, він звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку для подання апеляційної скарги. Натомість суддя апеляційного суду повернув йому апеляційну скаргу як особі, яка не має права оскаржувати цей вирок.

Захисник уважає такий висновок судді суду апеляційної інстанції передчасним, а постановлену ним ухвалу такою, що не відповідає вимогам статей 370, 418, 419 КПК.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги та просив залишити без зміни оскаржувану ухвалу.

Мотиви Суду

Положеннями ст. 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи адвоката ОСОБА_6 , які стосуються оцінки вироку суду першої інстанції та правильності кваліфікації діянь, не підлягають перевірці в касаційному порядку, виходячи з приписів ч. 1 ст. 424 КПК (вирок не був переглянутий в апеляційному порядку).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 438 КПК підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що суддя апеляційного суду не прийняв рішення за його клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, не перевірив доводів його апеляційної скарги та безпідставно повернув апеляційну скаргу.

Приписами ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК визначено, що ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Положеннями ст. 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами статей 398, 399 КПК питання про те, чи подана апеляційна скарга на вирок чи ухвалу суду першої інстанції особою, яка має право її подавати, розглядається і вирішується суддею-доповідачем суду апеляційної інстанції до прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Коло осіб, які мають право подати апеляційну скаргу, визначено ст. 393 КПК. Пунктом 10 цієї норми передбачено, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підставах ст. 394 КПК.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Верховний Суд України в постанові від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс 15 зробив правовий висновок про те, що конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком установленої законом заборони на таке оскарження. При цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їхніх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та зверненні до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК. Отже, при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду до суду вищого рівня певною особою, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.

За висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 639/2837/19, суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Адвокат ОСОБА_6 , оскаржуючи вирок на підставі угоди, стверджував про те, що при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд указав на обставини, які дозволяють ідентифікувати ОСОБА_7 як особу, яка нібито вчинила кримінальне правопорушення у співучасті з ОСОБА_8 , та порушують презумпцію невинуватості його підзахисної.

Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції:

- не проаналізував викладених в апеляційній скарзі доводів адвоката ОСОБА_6 щодо того, чи насправді оскаржуване рішення стосується інтересів ОСОБА_7 ;

- не перевірив, чи в тексті вироку не зазначено таких даних, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють судді-доповідачеві з упевненістю ідентифікувати іншу особу;

- ухвалив рішення про повернення апеляційної скарги без наведення в ухвалі переконливих мотивів своїх висновків.

За таких обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року - скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене та постановити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд

постановив:

касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року про повернення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 00001092 стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3