У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000835 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, маючого на утримання малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів без внесення застави.

Встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000835 від 30.12.2021 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, прохала застосувати запобіжний захід у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування та не визначати розмір застави, оскільки вказаний злочин спричинив загибель людини, а також інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Наголошувала на тому, що події злочину мала місце у 2021 році. Вважає, що мають місце ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Під час проведення досудового розслідування підозрюваний уникав контактів зі слідчим, не з`являвся на його виклики, а потім 21.12.2022 року перетнув державний кордон. Після повідомлення про підозру 19.04.2023 року, підозрюваний перебувавав у розшуці та міжнародному розшуці. Просила у задоволенні клопотання захисника відмовити, оскільки застава не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Те, що зараз вказує підозрюваний, що він має намір відшкодувати збитки, показує свій жаль щодо вчиненого, то ці обставини можуть бути пом`якшуючими обставинами під час розгляду справи по суті. Також не вважає, що право на захист буде порушено у зв`язку з тим, що підозрюваний може бути перебувати у СІЗО, а саме з метою забезпечення його безпеки та виконання вимог екстрадиції у Чортківській установі виконання покарань.

Слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави. На даний час ризики вказані в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 19.04.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшилися. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Застава зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити та задовольнити клопотання захисника. Вказував, що він має малолітню дитину, мати похилого віку. Він не має наміру переховуватися.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000835 від 30.12.2021 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_7 .

У ході досудового розслідування встановлено, що 30.12.2021 приблизно о 02 год. 00 хв., в темний час доби, за відсутності увімкненого зовнішнього міського електроосвітлення, по мокрому асфальтобетонному покриттю вул. Чкалова в с. Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони с. Білецьківка Кременчуцького району в напрямку м. Кременчука, керуючи автомобілем Subaru Legacy реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_6 .

У цей саме час, попереду автомобіля Subaru Legacy, в попутному напрямку відносно руху автомобіля, в межах смуги руху по правому краю проїзної частини, рухався пішохід ОСОБА_7 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, поблизу буд. 148 по вул. Чкалова в с. Чечелеве Кременчуцького району, водій ОСОБА_6 , маючи можливість своєчасно виявити пішохода, не вжив заходів до зменшення швидкості руху автомобіля та своєчасного екстреного гальмування, тим самим порушив вимоги п. 12.3. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та допустив наїзд передньою крайньою правою частиною керованого ним автомобіля Subaru Legacy р.н. НОМЕР_1 у задню частину тіла пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, пішохід ОСОБА_7 отримав смертельні тілесні ушкодження та загинув на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 995 від 31.01.2022 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: травма хребта та спинного мозку у вигляді крововиливів над твердою мозковою оболонкою (епідуральні), в тверду мозкову оболонку (інтрадуральні) та під тверду мозкову оболонку (субдуральні) спинного мозку нижньої частини грудного відділу хребта; крововиливів в м`які мозкові оболонки спинного мозку нижньої частини грудного відділу хребта; перелому-розриву хребтового стовпа між 12-м грудним та 1-м поперековим хребцями; крововиливу м`язи спини в ділянці грудопоперекового відділу хребта, яка ускладнилась травматичним шоком; садна на задній поверхні лівого колінного суглобу та на задній поверхні верхньої третини лівої гомілки.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились в короткий проміжок часу (майже одномоментно) незадовго до настання смерті, від ударної дії тупих предметів та ударі об такі, якими могли бути виступаючі деталі автомобіля, що могло мати місце при травмуванні пішохода при зіткненні його з легковим автомобілем, що рухався.

Враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення виявлених тілесних ушкоджень, механізм травмування ОСОБА_7 представляється наступним чином: первинний удар виступаючими частинами автомобіля був спричинений по задній поверхні лівої нижньої кінцівки в ділянці задньої поверхні колінного суглобу та верхньої третини гомілки; в послідуючому відбулось падіння потерпілого та удар поперекового ділянкою об виступаючі частини автомобіля.

Спільність механізму та часу утворення виявлених тілесних ушкоджень робить доцільним можливість кваліфікувати їх по ступеню тяжкості, відносно живої особи, в єдиному комплексі як ушкодження що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя (п.п. 2.1.1. а), 2.1.2., 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби») і в даному випадку призвели до смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок тупої травми хребта та спинного мозку, яка ускладнилась травматичним шоком, що підтверджується даними судово-гістологічного дослідження.

Між тілесними ушкодженнями, які отримав ОСОБА_7 під час дорожньо-транспортної пригоди та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-23/2639-ІТ від 15.02.2023, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Subaru Legacy реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом виконання вимог п. 12.3. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Subaru Legacy реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у вчиненні необережних дій, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

19.04.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до довідки Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області від 22.03.2023, підозрюваний ОСОБА_6 , 21.12.2022 перетнув Державний кордон України в пункті пропуску «Грушів».

19.04.2023 у зв`язку із тим, що місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 не відоме, телефонний зв`язок із останнім відсутній, його рідні повідомити, де на даний час знаходиться підозрюваний не можуть, останнього було оголошено в розшук.

19.04.2023 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

24.04.2023 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави (справа № 554/12473/21, провадження № 1-кс/554/4903/2023, слідчий суддя ОСОБА_8 ), підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

26.04.2023 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_6 .

З метою внесення до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо ОСОБА_6 , який розшукується з метою його затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України (далі ДМПС НПУ) направлено відповідні документи.

04.09.2023 відповідно до обліків Генерального секретаріату Інтерполу було внесено клопотання про публікацію Червоного оповіщення «RED NOTICE» щодо громадянина України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 05.09.2023 Генеральним секретаріатом Інтерполу ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП-Інтерпол з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції) ОСОБА_6

25.04.2025 року Октябрський районний суд міста Полтави перейменовано на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України № 4273-ІХ від 26.02.2025 року.

Відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Додаткових протоколів до неї, Договору між Україною та про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року, Офіс Генерального прокурора 29.07.2025 звернувся до компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина із запитом про видачу ОСОБА_6 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02.09.2025 до СУ ГУНП в Полтавській області з Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.08.2025 затриманий на території Федеративної Республіки Німеччина у м. Ульм.

До СУ ГУНП в Полтавській області з Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Полтавській області надійшов лист, яким повідомлено про те, що компетентними органами Федеративної ОСОБА_9 прийнято рішення про видачу (екстрадицію) правоохоронним органам України громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розшукується СУ ГУНП в Полтавській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Фактична передача ОСОБА_6 представникам органу, який здійснює розшук вказаної особи, здійснено 17.11.2025 на українсько-польському кордоні в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець» («Корчова») Львівської області.

17.11.2025 о 19 год. 45 хв. підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 207 КПК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17.11.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000835 від 30.12.2021 відновлено у зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозра ч. 2 ст.286 КК України, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття обґрунтованості.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Отже, як ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що підтверджується наступними обставинами: 21.12.2022 ОСОБА_6 перетнув державний кордон в пункті пропуску «Грушів» та до цього часу на територію України не повернувся. Окрім цього, з 19.04.2023 підозрюваний ОСОБА_6 перебував у розшуку, оскільки місцезнаходження останнього органу досудового розслідування не було відомо. Також, 19.04.2023 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук. Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 може знову залишити своє місце проживання та виїхати за межі країни, що унеможливить виконання процесуальних рішень.

Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкодити встановленню істини у справі, впливати на потерпілих та свідків з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання.

Підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється або вчинення іншого кримінального правопорушення, є недоведеним стороною обвинувачення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави обставин, передбачені ст.ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі переховувався від органу досудового розслідування та суду, а саме, 21.12.2022 перетнув кордон України в пункті пропуску «Грушів» та не мав наміру повертатися до України, оскільки проживав за кордоном упродовж більше ніж 2-х років, а саме до 22.08.2025, тобто до моменту затримання правоохоронними органами, що вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 свідомо переховувався від органу досудового розслідування.

ОСОБА_6 з 19.04.2023 переховувався від органу досудового розслідування та суду протягом 2 років, був оголошений в розшук, з 19.04.2023 оголошений в міжнародний розшук, ухилявся від виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не вдасться за можливе.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосувати щодо нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначає підозрюваному розмір застави.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного з наступних причин: особисте зобов`язання неможливо застосувати, оскільки вказаний запобіжний захід є найменш суворим запобіжним заходом з-поміж інших, передбачених ст. 176 КПК України і є неспіврозмірним із врахуванням інкримінованого, та не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та подальшого судового розгляду та фактично виключає будь-який контроль за поведінкою підозрюваного за умови його перебування на свободі, що створить усі необхідні умови для настання вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; особиста порука неможливо застосувати у зв`язку з тим, що на адресу органу досудового розслідування та прокуратури не надходило письмових звернень від осіб, готових поручитися за підозрюваного та забезпечити його належну процесуальну поведінку; застава неможливо застосувати у зв`язку з тим, що в разі обрання запобіжного заходу у вигляді застави і внесення грошових коштів, ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду та безперешкодно залишить територію України, оскільки останній не перебуває на військовому обліку та може вільно виїхати за межі території України; домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а його перебування на свободі дасть йому усі можливості продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.01.2026 року , помістивши підозрюваного до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)».

Тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 19 год. 45 хв. 17.11.2025 року.

У задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1