УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. Справа № 596/988/22

Провадження № 1-кп/596/11/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження № 0000067 від 18 березня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, розлученої, працюючої приватним підприємцем, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У проваджені Гусятинського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 18 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

25 березня 2025 року захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, яке 14 травня 2025 року, після зміни обвинувачення прокурором у суді від 25 квітня 2025 року, захисник обвинуваченої-адвокат ОСОБА_6 уточнив, повторно, надіславши до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. В обґрунтування клопотання, адвокат вказав, що враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачений ч.1 ст.286 КК України 13 березня 2022 року, вважає, що станом на день судового розгляду справи є підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло більше трьох років, за вказаний період, обвинувачена ОСОБА_7 не ухилялася від досудового розслідування та суду, не вчиняла нових злочинів, перебіг давності не зупинявся, відтак просив також закрити щодо неї кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченої у вищевказаному клопотанні також просив:

-цивільний позов з уточненнями потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду;

-речові докази повернути власникам;

-питання процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.124 КПК України.

16 травня 2025 року представник потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надіслав до суду письмове заперечення щодо клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності, згідно якого просив відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв 'язку із закінченням строків давності. В обґрунтування заперечень, посилаючись на норми ст.2 КПК України, ч.ч.1,2 Конституції України, вважає, що задоволення судом клопотання суперечить завданню кримінального провадження.

За наведених умов у клопотанні про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, представник потерпілого вважає, що для суб`єктів притягнення до кримінальної відповідальності було забезпечено усі необхідні умови для виконання завдання кримінального процесу, отже закриття кримінального провадження на даній стадії у зв`язку із закінченням строків давності є неможливим, оскільки нівелює основну мету кримінального провадження.

Вказана підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою для обвинуваченої. ОСОБА_7 у такий спосіб не доводить свою невинуватість, навпаки свідомо відмовляється від її доведення. Ця обставина не звільняє особу від відшкодування завданої шкоди в порядку визначеному законом.

Крім того зазначив, що Гусятинським районним судом Тернопільської області закрито провадження у справі № 596/350/22 про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.124КУпАП за тією ж подією у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження. Тобто, за умови задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , обвинувачена уникає як кримінальної так і адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому. Також зазначив, що обвинувачена з 13 березня 2022 року по день розгляду вищевказаного клопотання будь-яких кримінальних правопорушень не вчиняла, у розшуку не перебувала, не ухилялася від явки до слідчого під час досудового розслідування та до суду під час судового провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити. Вказала, що суть зміненого обвинувачення її зрозуміла, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, позов потерпілого теж не визнає. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав та закриття кримінального провадження її зрозумілі. Позиція її щодо звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності добровільна. Крім того, вказала, що автомобіль марки «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 її повернуто.

Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні свої заперечення щодо задоволення клопотання сторони захисту підтримали, просили відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо останньої. Змінене прокурором обвинувачення в суді та цивільний позов підтримали. Потерпілий ОСОБА_4 також вказав, що його автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 йому повернуто.

Представник цивільного відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» та представник служби пробації у судове засідання не з`явилася, хоч про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Отже, у порядку ст.ст. 326, 327 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду справи без представника цивільного відповідача та представника служби пробації, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за їх відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, із врахуванням норм ст.91 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку про те, що він не заперечує щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченої про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2, ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та у зв`язку з цим закриття кримінального провадження, оскільки на день розгляду справи минув встановлений законом строк притягнення особи до кримінальної відповідальності. Також вказав, що обвинувачена з часу вчинення кримінального правопорушення до дня розгляду судом вищезазначеного клопотання не вчиняла нового кримінального правопорушення, не ухилялася від слідства та суду, у розшуку не перебувала. Крім того додав, що дійсно відносно ОСОБА_7 Гусятинським районним судом була винесена постанова 13 лютого 2023 року, згідно якої провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо ОСОБА_7 даного кримінального провадження.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона 13 березня 2022 року о 12 год. 13 хв., керуючи технічно справним автомобілем «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску, білого кольору, рухалась автомобільною дорогою по вул. Івана Франка в м. Копичинці у напрямку центру м. Копичинці, Чортківського району, Тернопільської області, із швидкістю приблизно 10 км/год.

Наближаючись до головної автодороги Т-20-17 сполученням «Гримайлів-Яблунів» по вул.Гусятинська, м.Копичинці Чортківського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_7 , належно не стежила за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами, чим порушила вимоги пунктів: 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення понять: «дати дорогу», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі - ПДР), а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі - ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували її знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Під час руху ділянкою автодороги вул. Івана Франка у м. Копичинці, перед виїздом на головну дорогу Т-20-17 сполученням «Гримайлів-Яблунів», водій ОСОБА_7 проігнорувала дорожній знак пріоритету 2.1. «Дати дорогу» ПДР, згідно якого, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі та продовжуючи рух, в порушення вимог п.16.11 ПДР, згідно яких на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, не надала право першочергового проїзду технічно справному автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2013 року випуску, сірого кольору, який під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Чагарі Чортківського району Тернопільської області, що належить йому на праві власності та який рухався з трьома пасажирами ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) зі швидкістю 55 км/год від с.Чагарі Чортківського району Тернопільської області до центру м.Копичинці, Чортківського району, Тернопільської області.

Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР водій ОСОБА_7 , не забезпечила безпеку дорожнього руху та допустила зіткнення передньої лівої частини керованого автомобіля «FIAT DOBLO», р.н. НОМЕР_1 із правою боковою частиною автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» , р.н. НОМЕР_2 , яке відбулося в межах перехрестя вулиць Гусятинська - Івана Франка у м. Копичинці.

Внаслідок зіткнення вищевказаних транспортних засобів водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої клубової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення понять: «дати дорогу», «дорожні умови», «дорожня обстановка» і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 16.11, вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року) із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_7 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Потерпілим, цивільним позивачем ОСОБА_4 заявлено цивільний позов з уточненнями, згідно якого він просить стягнути на його користь з цивільних відповідачів ОСОБА_7 та ПАТ «Страхова група «ТАС» 316 943,53 гривень в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 400 000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Суд, розглянувши клопотання сторони захисту, заслухавши потерпілого, його представника з приводу заявленого клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, які стосуються розгляду вказаного вище клопотання та які характеризують особу обвинуваченої, думку прокурора з приводу заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018р., яка чинна і на час прийняття рішення у справі) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ( частини 2,3 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Отже, передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Санкція ч.1 ст.286 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018року, яка чинна і на час прийняття рішення у справі) передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно частин 2,4 ст.12 КК України (в редакції Закону № 2617- VІІІ від 22.11.2018 року, яка чинна і на час прийняття рішення у справі) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у скоєні якого обвинувачується ОСОБА_7 згідно норми ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, яке вчинено 13 березня 2022 року.

Станом на 07 жовтня 2025 року з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення минуло більше як три роки.

ОСОБА_7 в розшуку під час досудового розслідування та судового розгляду не перебувала, даних про вчинення нею нових кримінальних правопорушень судом не встановлено, даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_7 ухилялася від слідства чи суду матеріали кримінальних проваджень не містять.

Отже, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Про вказане також наголошено Великою палатою Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) .

В силу вимог частин 1,3 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюються судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності за наявності підстав буде порушенням її прав, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

У порядку визначеному КПК України, суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_7 суть обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка є нереабілітуючою та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_7 не заперечувала щодо її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі пункту 2 ч.1 ст.49 КК України з нереабілітуючої підстави та закриття кримінального провадження.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала клопотання адвоката про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, встановивши, що перебіг строків давності не зупинявся і нового кримінального правопорушення за вказаний період ОСОБА_7 не вчинила, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченої про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст.49 КК України, обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно неї - закриттю.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2022 року (Справа №608/511/22) накладено арешт на транспортний засіб марки «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_11 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Як вбачається із змісту ухвали арешт накладний з метою збереження його як речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2022 року в справа №608/511/22 скасовано арешт автомобіля марки «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_11 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , що накладений згідно ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 28 березня 2022 року (Справа №608/511/22) у кримінальному провадженні №00000067 від 18.03.2022 року. Вказаний транспортний засіб фактично передано ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, що підтверджено обвинуваченою ОСОБА_7 у судовому засіданні.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні (постанови т.в.о. заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 18 березня 2022 року, прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 23 березня 2022 року, заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 03 серпня 2022 року) вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

В силу вимог ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються лише з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки в даному кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що обвинувачену слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі вищенаведеної норми Закону, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, то відповідно до положень ч.2 ст.122 та ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення судових експертиз, а саме:

- судової автотехнічної експертизи, висновок № СЕ-19/120-22/3735-ІТ від 18.05.2022, вартість якої становить 1716,20 грн.;

- судової автотехнічної експертизи, висновок № СЕ-19/120-22/3734-ІТ від 13.05.2022, вартість якої становить 1372,96 грн.;

- судової транспортно-трасологічної експертизи, висновок № СЕ-19/120-22/3721-ІТ від 26.05.2022, вартість якої становить 2402,68 грн.;

- судової експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу», висновок № СЕ-19/120-22/3726-АВ від 12.07.2022, вартість якої становить 2642,92 грн.;

- судової експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу», висновок № СЕ-19/120-22/3728-АВ від 22.07.2022, вартість якої становить 3020,48 грн.;

- судової експертизи Київського НДІСЕ, висновок № 545/22-22 від 26.07.2022, вартість якої становить 4908,02 грн. слід віднести на рахунок держави.

Відповідно до ст.129 КПК України рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення та ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження під час розгляду справи в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачу його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим, цивільним позивачем цивільний позов до цивільних відповідачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Твердження представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 про те, що закриття кримінального провадження на даній стадії у зв`язку із закінченням строків давності є неможливим, оскільки нівелює основну мету кримінального провадження суд не приймає до уваги, оскільки в результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння, адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння (Постанова Верховного суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.02.2025, справа №712/8174/23).

Посилання представника потерпілого на те, що за умови задоволення клопотання захисника обвинуваченої про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття провадження в справі, обвинувачена уникне як від кримінальної так і від адміністративної відповідальності, оскільки Гусятинським районним судом Тернопільської області в справі № 596/350/22 відносно ОСОБА_7 було закрито провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за цим же фактом на підставі п.8 ст.274 КУпАП, суд вважає безпідставними, які спростовуються вищенаведеною постановою Верховного Суду.

На підставі вищенаведеного, ст.ст.12, 49, ч.1 ст.286 КК України, керуючись ст.ст.100,124, ч.4 ст.174, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 288, 350, 369, 370, 372, 392, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000067, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 - закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні:

автомобіль марки «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий згідно квитанції №6 на зберігання на територію спецмайданчика для затриманих транспортних засобів Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області та фактично переданий ОСОБА_7 залишити у ОСОБА_7 жительки АДРЕСА_1 ;

автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Чагарі, Чортківського району Тернопільської області, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити у власника ОСОБА_4 жителя с. Чагарі, Чортківського району Тернопільської області;

медичну картку стаціонарного хворого № 576/39 на ім`я ОСОБА_4 , яка передана на відповідальне зберігання в КНП «Гусятинська КЛ» - залишити у КНП «Гусятинська КЛ», що за адресою, селище Гусятин, вул. Б.Лепкого,1, Чортківського району Тернопільської області;

один диск DVD-R НР ОСОБА_4 КТ кульш. і таз 14.03.2022; висновок КТ кісток тазу на 1 арк; виписку з медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк., які передані на зберігання ОСОБА_4 - залишити у ОСОБА_4 жителя с. Чагарі, Чортківського району Тернопільської області.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз:

- судової автотехнічної експертизи, висновок № СЕ-19/120-22/3735-ІТ від 18.05.2022, вартість якої становить 1716,20 грн.;

- судової автотехнічної експертизи, висновок № СЕ-19/120-22/3734-ІТ від 13.05.2022, вартість якої становить 1372,96 грн.;

- судової транспортно-трасологічної експертизи, висновок № СЕ-19/120-22/3721-ІТ від 26.05.2022, вартість якої становить 2402,68 грн.;

- судової експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу», висновок № СЕ-19/120-22/3726-АВ від 12.07.2022, вартість якої становить 2642,92 грн.;

- судової експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу», висновок № СЕ-19/120-22/3728-АВ від 22.07.2022, вартість якої становить 3020,48 грн.;

- судової експертизи Київського НДІСЕ, висновок №545/22-22 від 26.07.2022, вартість якої становить 4908,02 грн. - віднести на рахунок держави.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 до цивільних відповідачів ОСОБА_7 , ПАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення 316 943,53 гривень в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 400 000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_4 право пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1