справа № 619/400/26
провадження № 1-кп/619/234/26
ВИРОК

іменем України

26 січня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Дергачі у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження №70000209 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця, який перебуває на посаді у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наказом №203 від 21.05.2025 призначено на посаду у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом.

Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом. Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_3 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до співслужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів, старший солдат ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що у серпні місяці, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе, ОСОБА_3 порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу м. Суми, а саме у посадці, точного місця органом дізнання не встановлено, знайшов верхівку 1 (одного) куща дикорослої рослини коноплі та зірвав.

Усвідомлюючи, що виявлена речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - канабісом, у ОСОБА_4 , виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, для особистого вживання.

Реалізовуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 незаконно придбав зазначений наркотичний засіб, шляхом привласнення знайденого 1 (одного) куща дикорослої рослини коноплі, який пізніше поклав до свого автомобілю, тим самим почав незаконно зберігати з метою особистого вживання, без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу, без мети збуту, з метою особистого вживання, старший солдат ОСОБА_5 маючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, 08.11.2025 рухався на автомобілі марки «Scoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , до с. Подвірки, Харківської області, тим самим незаконно перевіз наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

Протиправні дії ОСОБА_5 , припинені 08.11.2025 при огляді місця події працівниками поліції у період часу з 12 год. 09 хв. по 12 год. 24 хв., на відкритій ділянці місцевості, що знаходиться за координатами 49.9748197, 36.1186766 по вул. Сумський шлях в с. Подвірки, Харківського району Харківської області, де військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дістав з під переднього сидіння свого автомобіля та добровільно видав полімерний пакет зеленого кольору в середині якого знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, яка є канабісом, що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 54,2995 г., обіг якого відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 обмежено.

Отже, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав для власного вживання, без мети збуту, після чого став незаконно зберігати та перевіз наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, до виявлення працівниками поліції.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно ст.12 ККУ кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 до кримінальних проступків.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, до обвинувального акту додано письмову згоду, яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , згідно змісту якої, ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, обставинами, які пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання; враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку; обставини справи; ставлення обвинуваченого до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання в межах санкції частини ч.1 ст.309 КК України.

Внаслідок вчинення кримінального проступку матеріальної шкоди не завдано.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати в розмірі 2674,20 грн., за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 18.11.2025, виконавець Харківський науково-дослідницький експертно-криміналістичний центр (стягував платежу - Держава, код доходів - 24060300).

Речові докази: 1(один) паперовий конверт, опечатаний биркою з пояснювальним написом, відтиском печатки «Харківського НДЕКЦ МВС України №50», з об`єктом дослідження (полімерний пакет зеленого кольору в середині якого знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору, що поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальним написом та підписами учасників огляду), та передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1