ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2573/23
Провадження №1-кп/477/77/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про закриття кримінального провадження

11 листопада 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 19 серпня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Миколаєві, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , судимого 19 травня 2023 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною другою статті 15, частиною третьою статті 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні.

11 листопада 2025 року в судовому засіданні від захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження з цих підстав, оскільки минуло більше двох років з дня вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, суд установив наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Згідно частини другої статті 12 КК України, діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі класифікується як кримінальний проступок.

Отже, з огляду на приписи частини другої статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно пункту 1 частини другої статті 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами частини восьмої вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій пунктом 1 частини другої цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

В разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (частина четверта статті 286 КПК України).

Ця норма, як і положення статті 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання (правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладений у постанові від 04 червня 2020 року в справі № 127/26665/16-к).

Як установлено в судовому засіданні, діяння, яке інкримінується ОСОБА_3 вчинене ним 17 серпня 2023 року та таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.

Під час судового провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від суду та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Вирок Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 жовтня 2025 року у справі №490/9497/23, який долучений до справи за клопотанням прокурора не містить відомостей про особу обвинуваченого, отже не дає підстав ідентифікувати його.

Крім цього, з пояснень обвинуваченого вбачається, що відносно нього здійснюється судовий розгляд в Інгульському районному суді міста Миколаєва.

Відомостей про зазначену обставину матеріали судового провадження не містять.

Отже, в цьому кримінальному провадженні, вочевидь, наявні підстави як для зупинення так і переривання строків давності, які не можливо однозначно перевірити через відсутність повних даних.

Ураховуючи викладене, суд уважає клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 49 КК України, статтями 369, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про звільненням від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_7