ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8851/25 Провадження 1-кс/636/1406/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Чугуєві скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та дізнавача по кримінальному провадженню №0000238 від 09.09.2025 за ст.356 КК України

встановив:

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 21.11.2025 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора та дізнавача по кримінальному провадженню №0000238 від 09.09.2025 за ст.356 КК України, в якій просив:

-визнати незаконною бездіяльність керівника окружної прокуратури ОСОБА_5 та бездіяльність старшого дізнавача СД старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у справі ЄРДР №0000238 від 09.09.2025 за ст. 356 КК України, який зазначив що до сектору дізнання клопотання надійшло 09.10.2025р. і не здійснив процесуальні діЇ, які як прокурор повинен був вчинити у визначений ч. 1 ст. 220 КПК строк не більше 3-х днів, розглянути клопотання і задовольнити в строк не більше трьох днів з моменту подання або винести вмотивовану постанову, а відмовився від виконання покладених обов`язків і протиправно порушив вимоги п. 6, ч. 2 ст. 242 КПК,

- скасувати і визнати незаконним рішення викладене у постанові, яка не зареєстрована належним чином від 13 жовтня 2025 року старшого дізнавача СД старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у справі ЄРДР №0000238 від 09.09.2025 за ст. 356 КК України про відмову в клопотанні потерпілої особи про призначення експертиз, як таке рішення що прийняте у незаконний спосіб і не відповідає вимогам ст. 110, ст. 220 КПК і яке протирічить вимогам ст. 242 КПК України,

- зобов`язати процесуального прокурора старшого дізнавача СД старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у справі ЄРДР №0000238 від 09.09.2025 за ст. 356 КК України вчинити певну дію зі збору доказів і задовольнити клопотання потерпілої особи зобов`язавши прокурора і дізнавача зібрати докази нанесення потерпілій особі матеріальної шкоди і моральної шкоди та для цього призначити експертизу, яку прямо визначено законом з визначення розміру шкоди матеріальної і моральної відповідно до вимог п. 3, ч. 1 ст. 91, п. 6, ч. 2 ст. 242 КПК.

В обґрунтування скарги зазначив, що 13.11.2025 на поштову адресу надійшла постанова від 13 жовтня 2025 року старшого дізнавача СД старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 який відмовив в призначенні судово-психологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000238 від 09.09.2025 за ст. 356 КК України, вважає бездіяльність керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 та старшого дізнавача СД ОСОБА_8 незаконною.

Захисник ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 27.11.2025 надав до суду заяву про розгляд скарги за відсутності скаржника та його, як захисника, просив скаргу задовольнити.

Прокурор 01.12.2025 надав суду заперечення на скаргу, просив відмовити у її задоволенні, оскільки вимоги ,викладені у скарзі, вже вирішувалися слідчим суддею.

Дізнавач 01.12.2025 надав суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності, проти задоволення якої заперечував.

Розгляд справи призначений на 27.11.2025, з урахуванням вимог ч.2 ст.306 КПК України та відкладений на 01.12.2025, у зв`язку з перебуванням судді Чугуївського міського суду Харківської області, відповідно до наказу голови Чугуївського міського суду Харківської області від 18.11.2025, на навчанні в Національній школі суддів України з 24 по 28 листопада.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000238 від 09.09.2025 за ст. 356 КК України.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Главою 26 КПК України, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування. Об`єктом оскарження на підставі Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування, які передбачені ч. 1ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

З положень ст. 36 КПК України вбачається, що надання слідчому доручень щодо проведення слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, або давати вказівки щодо їх проведення, є компетенцією прокурора , який здійснює свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Згідно копії листа з Чугуївської окружної прокуратури за підписом керівника ОСОБА_9 за вих.№63-955-25 від 08.10.2025 клопотання адвоката ОСОБА_4 було перенаправлено до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для долучення до матеріалів кримінального провадження, організації перевірки викладених доводів та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства.

Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України відповідальність за ефективність досудового розслідування покладена не на прокурора, а на орган досудового розслідування. Роль прокурора в кримінальному процесі як одного з представників сторони обвинувачення відрізняється від ролі слідчого та полягає в тому, що прокурор повинен забезпечити наявність достатніх та допустимих доказів для звернення до суду з обвинувальним актом, проте не зобов`язаний збирати докази замість слідчого. Іншими словами, проведення прокурором самостійно слідчих дій повинно бути направлено на доповнення або перевірку допустимості доказів, здобутих органом досудового розслідування, а не на самостійне здобуття цих доказів. У будь-якому випадку самостійне здобуття доказів прокурорами не є їхнім службовим обов`язком, оскільки жодною нормою закону прокурор не зобов`язаний розкривати злочини. Вказівки прокурора у кримінальних провадженнях мають бути направлені й на здобуття, і на закріплення доказів. Проте в будь-якому разі, чи буде це завдання виконане, залежить від якості виконання слідчими вказівок прокурора.

Таким чином, аналізуючи вищевказане та норми кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя вважає ствердження ініціатора скарги з приводу незаконної бездіяльності керівника окружної прокуратури ОСОБА_5 у справі ЄРДР №0000238 від 09.09.2025 за ст. 356 КК України, який зазначив, що до сектору дізнання клопотання надійшло 09.10.2025р. і не здійснив процесуальні дії, які як прокурор повинен був вчинити у визначений ч. 1 ст. 220 КПК строк не більше 3-х днів, розглянути клопотання і задовольнити в строк не більше трьох днів з моменту подання або винести вмотивовану постанову, а відмовився від виконання покладених обов`язків і протиправно порушив вимоги п. 6, ч. 2 ст. 242 КПК, є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам КПК України, оскільки не входять до повноважень прокурора, здійснюючого нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Отже, бездіяльності, яка б підпадала під ознаки, перелічені у п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

З огляду на те, що відсутні правові підстави для задоволення скарги в частині вимог щодо визнання дій, рішень та бездіяльності керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 незаконними, а відтак у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню інші вимоги скаржника.

Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В ході розгляду скарги в судовому засіданні встановлено, що заява від потерпілого про призначення судово-психологічної експертизи отримана старшим дізнавачем Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 09.10.2025.

Постановою старшого дізнавача Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 13.10.2025 в задоволенні зави від 09.10.2025 у кримінальному провадженні №0000238 від 09.09.2025 - відмовлено.

Враховуючи, що дізнавач Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 дотримався закріпленого у ст. 220 КПК України порядку та строку розгляду клопотання потерпілого від 09.10.2025 (11 та 12 жовтня 2025 року вихідні дні), вважаю, що скарга на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, задоволенню не підлягає, оскільки у даному випадку дізнавач виконав вимоги ст.220 КПК України та відмовив в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та дізнавача по кримінальному провадженню №0000238 від 09.09.2025 за ст.356 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1