Провадження: № 1-кп/484/448/25
Справа: № 484/5430/25
Вирок

іменем України

25.11.2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження № 0000135 від 01.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мисовка Думбровенського р-ну Республіки Молдова, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, має на утримані двох дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

за відсутності представника потерпілого, та наявності заяви про слухання справи у їх відсутність

встановив

згідно зі статтею 1 Лісового кодексу України (далі - Лісовий кодекс), яким регулюються лісові відносини в Україні, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Стаття 4 Лісового кодексу передбачає, що до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Ліси України за екологічним і соціально-економічним значенням та залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на такі категорії:

1) захисні ліси (виконують переважно водоохоронні, ґрунтозахисні та інші захисні функції);

2) рекреаційно-оздоровчі ліси (виконують переважно рекреаційні, санітарні, гігієнічні та оздоровчі функції);

3) ліси природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення (виконують особливі природоохоронні, естетичні, наукові функції тощо);

4) експлуатаційні ліси;

Згідно статті 39 Лісового кодексу поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій проводиться в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733 (далі - Порядок № 733), встановлює єдині вимоги до поділу лісів на категорії, умови та ознаки віднесення їх до таких категорій, а також виділення особливо захисних лісових ділянок з режимом обмеженого лісокористування.

Відповідно пункту 5 Порядку № 733 до лісів природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення відносяться лісові ділянки, що виконують природоохоронну, естетичну функцію, є об`єктами науково- дослідних робіт на довгочасну перспективу, сприяють забезпеченню охорони унікальних та інших особливо цінних природних комплексів та історико- культурних об`єктів, зокрема:

1) розташовані в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду;

2) розташовані в межах історико-культурних заповідників, меморіальних комплексів, місць, пов`язаних з важливими історичними подіями, охоронних зон пам`яток історії, археології, містобудування та архітектури, монументального мистецтва.

Згідно статті 100 Лісового кодексу порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України", цього Кодексу та інших актів законодавства".

Закон України "Про природно-заповідний фонд України" визначає правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів.

Згідно статті 3 даного Закону до природно-заповідного фонду України належать:

природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища;

штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.

Згідно статті 4 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" регіональні ландшафтні парки, зони - буферна, антропогенних ландшафтів, регульованого заповідного режиму біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, включені до складу, але не надані національним природним паркам, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятники садово-паркового мистецтва можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачених законодавством України.

Згідно статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико- культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також на підставі дозволів.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення (крім корисних копалин) здійснюється на підставі дозволів, що видаються місцевими радами за погодженням з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Статтею 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" обумовлено, що порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі.

Водночас, у невстановлений час, але не пізніше 31.01.2024, у ОСОБА_3 , в порушення встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища, виник умисел на незаконну порубку дерев у лісових насадженнях на території Національного природного парку «Бузький Гард» в межах території Первомайської міської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області, що входить до складу території природно-заповідного фонду загальнодержавного значення Національного природного парку «Бузький Гард» відповідно до Указу Президента України від 30.04.2009 № 279/2009 «Про створення національного природного парку «Бузький Гард», а також їх подальше незаконне зберігання та перевезення.

Реалізуючи задумане, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настаня, 31.01.2024 близько 11:00 ОСОБА_3 , в порушення ст. ст. 4, 24, 67, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», самовільно без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, за допомогою бензинової пилки «machtz» чорно-жовтого кольору із шиною до неї «Sadko», здійснив порубку 3 дерев породи «Дуб» із діаметрами дерев у корі біля шийки кореня: 32 см, 32 см та 20 см в лісонасадженнях на території природно-заповідного фонду загальнодержавного значення національного природного парку «Бузький Гард» в межах Первомайської міської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області у кварталі 38 виділу 5 урочища «Полігон» Первомайського лісництва філії «Південний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» поблизу точки із GPS-координатами 47.98450, 31.01310.

Внаслідок незаконної порубки вказаних 3 дерев породи «Дуб» в лісонасадженнях на території природно-заповідного фонду загальнодержавного значення національного природного парку «Бузький Гард» в межах Первомайської міської територіальної громади Первомайського району Миколаївської області, ОСОБА_3 , заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», спричинив філії «Південний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» матеріальну шкоду у розмірі 93 213,19 грн, що більше, ніж у шістдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, згідно із Приміткою 2 ст. 246 КК України, а отже своїми діями спричинив тяжкі наслідки.

Після незаконної порубки вищевказаних дерев, в обідній час 31.01.2024, ОСОБА_3 за допомогою вказаної вище бензинової пилки «machtz» чорно-жовтого кольору із шиною до неї «Sadko», розпиляв на частини вказані вище незаконно спиляні дерева породи «Дуб» із діаметрами дерев у корі біля шийки кореня: 32 см, 32 см та 20 см та помістив їх у кузов заздалегідь підготовленого для перевезення та зберігання незаконно зрубаних дерев автомобіль марки Mercedes-Benz моделі 207 синього кольору із державним номером НОМЕР_1 (далі також Mercedes-Benz 207), який на праві приватної власності належить третій особі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим почав незаконно їх там зберігати.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказані вище 3 дерева породи «Дуб» із діаметрами дерев у корі біля шийки кореня: 32 см, 32 см та 20 см, в порушення ст. ст. 4, 24, 67, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», спиляні ним самовільно без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом та незаконно зберігаються у кузові автомобіля Mercedes-Benz 207, передбачаючи можливі суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настанню, 31.01.2024 в обідній час, почав керувати автомобілем Mercedes-Benz 207 та подолав на ньому відстань близько 1 км по дорозі у сторону селища Іванівка Первомайського району Миколаївської області, чим здійснив незаконне перевезення вищевказаних незаконно порубаних 3 дерев породи «Дуб» із діаметрами дерев у корі біля шийки кореня: 32 см, 32 см та 20 см.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 246 КК України, та визнає його винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.246 КК України, а саме: у незаконній порубці дерев у лісових насадженнях на території природно-заповідного фонду, яка спричинила тяжкі наслідки, а також їх незаконному зберіганні та перевезені.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені обставин кримінального провадження, керуючись законом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України визнав повністю, обставини вчиненого кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті не оспорював, щиро покаявся, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував частково на суму 30275 грн, цивільний позов визнав у повному обсязі. Просив суворо не карати.

Представник потерпілого ДП «Ліси України» в особі філії «Південний лісовий фонд» просили справу слухати у відсутність їх представника, суму цивільного позову зменшують, оскільки ОСОБА_3 частково сплатив матеріальні збитки, просять стягнути з обвинуваченого 62938 грн 19 коп матеріальної шкоди на їх користь.

Окрім визнання під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у незаконній порубці дерев у лісових насадженнях на території природно-заповідного фонду, яка спричинила тяжкі наслідки, а також їх незаконному зберіганні та перевезені, також підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, а саме:

- витягом з ЄДРДР від 01.02.2024 року, де за матеріалами правоохоронних органів було зареєстровано кримінальне правопорушення, що 31.01.2024 року на відкритій місцевості Грушівського лісу зі сторони селища Іванівка Первомайського району території Національного природнього парку «Бузький Гард», було виявлено автомобіль в багажнику якого, знаходились фрагменти стовбурів дерев породи дуб в кількості близько 80 штук;

висновком експерта № СЕ-19/115-24/2653-ТР від 19.02.2024 року, та фототаблицями до нього, де встановлено, що надані на експертизу фрагменти деревини з розмірами 295х270 мм, 285х280 мм, 190х185 мм спиляні зі стовбурів дерев, вилучені 07.02.2024, раніше складали єдине ціле з фрагментами деревини з розмірами 325х290 мм, 325х285 мм, 205х195 мм, спиляними з пнів дерев, вилученими 03.02.2024 року.

висновком експерта від 15.07.2025 року №1576/24-27 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, де встановлено розмір шкоди, заподіяний внаслідок незаконної порубки 3 сухостійних дерев породи Дуб, що становить 93213 грн 19 коп.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом, свідчать про умисний характер, направлений незаконну порубку дерев у лісових насадженнях на території природно-заповідного фонду, яка спричинила тяжкі наслідки, а також їх незаконному зберіганні та перевезені.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

Часткове добровільне відшкодування збитків потерпілому та щире каяття розцінються судом як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, який є тяжким злочином, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який визнав себе винуватим у вчиненні інкрімінуємого йому кримінального правопорушення, в силу ст.89 КК України вважається таким, що раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, а саме: має дружину та двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про його особу, які дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч.4 ст. 246 КК України із застосуванням ст.75 КК України без ізоляції від суспільства, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи заявлений Філією Південний лісовий офіс Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3 , суд враховує його визнання та часткове відшкодування.

Відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір заподіяної шкоди підтверджено висновком судової інженерно-економічної експертизи, що становить 93213 грн 19 коп. та з урахуванням часткової сплати матеріальної шкоди в сумі 30275 грн, позов слід задовольнити на суму 62938 грн 19 коп.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності чи інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

До речових доказів бензопили бренду «Machtz» та фрагментів деревини, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію, тобто примусове безоплатне вилучення за рішенням суду у власність держави.

Питання про інші речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати виним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 246 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку в 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Філії Південний лісовий офіс Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь Філії Південний лісовий офіс Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України завдану навколишньому природному середовищу шкоду, в розмірі 62938 грн 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , витрати на користь держави в сумі 20522 грн 32 коп,

за проведення судової експертизи.

Арешт накладений ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2024 року, справа 484/612/24, провадження 1-кс/484/146/24 скасувати.

Речові докази за кримінальним провадженням: фрагменти деревини, спиляні із дерев, з пнів дерев разом з бирками, які упаковано у прозорі полімерні пакети, горловини яких опечатано полімерними стяжками пломбами синього кольору №7622498,7622499 та 7622497, що зберігаються в камері речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до квитанції №50 та бензопилу бренду «Machtz», яку поміщено до сейф-пакету WAR 0009941 та передано в камеру зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, розташованої за адресою: вул. Грушевського, 29, м. Первомайськ, Миколаївської області конфіскувати з метою примусового безоплатного вилучення за рішенням суду у власність держави.

Речові докази: автомобіль «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_10 який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 залишити останньому;

- автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_8 та який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, розташованого за адресою: вул. Київська, 79Б, м. Первомайськ, Миколаївської області повернтуи ОСОБА_8 ;

- бензопилу бренду «Дніпро-М», на яку прикріплено сейф-пакет WAR 0009940 та передано в камеру зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, розташованої за адресою: вул. Грушевського, 29, м. Первомайськ, Миколаївської області повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя