Справа № 296/846/26
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

27 січня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання слідчого Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000016 від 20.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000016 від 20.01.2026, за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме:

- сім-карти мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_1 , яка вилучена під час проведення огляду місця події та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000016 від 20.01.2026, за ч.1 ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.01.2026 близько 18 год. 00 хв.. за адресою: м. Житомир, вулиця Бориса Тена буд.102, біля приміщення магазину невідома особа таємно викрала мобільний телефон марки «ОППО», сірого кольору, який належить ОСОБА_6 , чим завдала останньому матеріального збитку на суму 20000 грн.

В ході проведення допиту потерпілого ОСОБА_6 останній повідомив, що після викрадення належного йому мобільного телефону він виявив, що невідомою особою було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 16 000 гривень з його банківського рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк», який був прив`язаний до викраденого телефону для оплати за допомогою «Пейпас». Ппотерпілий долучив до протоколу допиту виписку з банківського рахунку, згідно якої грошові кошти в загальній сумі 16 000 гривень були переказані 18.01.2026 в період часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 02 хв. двома транзакціями на банківський рахунок отримувача № НОМЕР_2 .

Так, 24.01.2026 було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що являється власником банківської карти АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , однак вказана карта перебуває в користуванні знайомого ОСОБА_8 .

24.01.2026 в приміщені Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав працівникам полдіції - сім-карту мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_1 ;

24.01.2026 постановою слідчого вищевказане майно, яке належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000016, за ч.4 ст. 185 КК України.

26.01.2026 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Слідча в судове засідання не з`явилася від неї наявна заява про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, під час повідомлення його телефонограмою про день час та місце розгляду клопотання повідомив секретаря, що не заперечує проти арешту його майна, проте до суду не з`явиться.

Неявка належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося в силу положень ч.4 ст.107 КПК України.

Розглянувши клопотання по суті, слідчий суддя приходить до наступного

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000016 від 20.01.2026, за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом, що 18.01.2026 близько 18 год. 00 хв.. за адресою: м. Житомир, вулиця Бориса Тена буд.102, біля приміщення магазину невідома особа таємно викрала мобільний телефон марки «ОППО», сірого кольору, який належить ОСОБА_6 , чим завдала останньому матеріального збитку на суму 20000 грн.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що після викрадення належного йому мобільного телефону він виявив, що невідомою особою було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 16 000 гривень з його банківського рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк», який був прив`язаний до викраденого телефону для оплати за допомогою «Пейпас». Потерпілий долучив до протоколу допиту виписку з банківського рахунку, згідно якої грошові кошти в загальній сумі 16 000 гривень були переказані 18.01.2026 в період часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 02 хв. двома транзакціями на банківський рахунок отримувача № НОМЕР_2 .

24.01.2026 було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що є власником банківської карти АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , однак вказана карта перебуває в користуванні її знайомого ОСОБА_8 .

24.01.2026 в приміщені Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав - сім-карту мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_1 та повідомив, що він знайшов телефон 18.01.2026 та перевів з нього 16000,00 грн ;

24.01.2026 постановою слідчого сім картку НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000016, за ч.4 ст. 185 КК України.

26.01.2026 слідчий подав до суду клопотання про накладення арешту на вищевказане майно на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речового доказу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя під час розгляду цього клопотання має встановити лише чи відповідає вилучене майно ознакам речового доказу. При цьому слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку чи наявний склад кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно вказане в клопотанні, оскільки воно відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні за ч.4 ст. 185 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає, адже під час судового розгляду докази оцінюються безпосередньо судом.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити в повному обсязі та накласти арешт з забороною відчуження, користування чи розпорядження майном.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилученр 24.01.2026, в приміщенні Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області :

- сім-карту мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_1

заборонивши відчуження , користування та розпорядження щодо вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвалу оголошено 27.01.2026

Слідчий суддя ОСОБА_1