Справа № 309/4895/24
Провадження № 1-кс/309/683/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000099 від 22.01.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного по мобілізації в/ч НОМЕР_1 , перебуваючого у розпорядженні командира вказаної військової частини, у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

В порядку досудового розслідування кримінального провадження № 0000099 від 22.01.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, до суду надійшло клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання вмотивовано тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дія якого неодноразово продовжувалася.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався.

Згідно зі Законом України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку діїцих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

08.10.2023 громадянин України ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацію, на особливий період та призначений на посаду заступника командира бойової машини-навідника оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту призову ОСОБА_5 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та його відправлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто з 08.10.2023 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вимогами статей 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут). Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Так, згідно з ст.ст. 5, 6 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військовослужбовець ОСОБА_5 повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з якими військовослужбовці зобов`язані, зокрема: свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності і витримки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати, наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Натомість, старший солдат ОСОБА_5 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації, на особливий період, та перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування частини, в умовах воєнного часу, 30.12.2023 самовільно залишив тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 , який знаходився у населеному пункті АДРЕСА_2 (район військового полігону), та відсутній без поважних причин на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 , покинув своє місце проживання і місце його знаходження по теперішній час невідоме.

20.09.2024 у відповідності до ст. 278 КПК України ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке вручено його рідній тітці.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 доказується Наказом в/ч НОМЕР_1 , Актом службового розслідування, допитом свідка ОСОБА_7 від 12.02.2024, допитом свідка ОСОБА_8 від 12.02.2024, допитом свідка ОСОБА_9 від 12.02.2024, допитом свідка ОСОБА_10 від 12.02.2024та іншими матеріалами кримінального провадження.

Встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не представилось можливим, він продовжує переховуватися від органів досудового розслідування. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, продовжує переховуватися від органів досудового розслідування, за місцем реєстрації та проживання відсутній, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких заходів.

Посилаючись на викладене просить задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до ч.4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

03.06.2025 до слідчого судді Хустського районного суду подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , одночасно з яким також подано клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

З матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, за обставин викладених у клопотанні.

20.09.2024 у відповідності до ст. 278 КПК України ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке вручено його рідній тітці ОСОБА_11 . При цьому до клопотання долучено докази, які підтверджують родинний зв`язок між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . З огляду на те, що тітка вважається близьким родичем, а також, що інших більш близьких родичів ОСОБА_5 на території його місця проживання (смт.Вишково) органом досудового розслідування не встановлено, то на думку слідчого судді вимоги ст. 278 КПК України у даному випадку слідчим було дотримано, і ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наказом в/ч НОМЕР_1 , Актом службового розслідування, допитом свідка ОСОБА_7 від 12.02.2024, допитом свідка ОСОБА_8 від 12.02.2024, допитом свідка ОСОБА_9 від 12.02.2024, допитом свідка ОСОБА_10 від 12.02.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також слідчий суддя констатує, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема наведено обґрунтування існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того убачається, що встановити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не представилось можливим, він продовжує переховуватися від органів досудового розслідування, тобто встановлено обставину передбачену п.1 ч.4 ст. 189 КПК України.

29.10.2024 слідчим суддею Хустського районного суду уже надавався дозвіл на затримання ОСОБА_12 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 31.10.2024 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено та оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

03.06.2025 слідчим суддею Хустського районного суду знову надавався дозвіл на затримання ОСОБА_12 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без строку її закінчення, а тому відповідно до ч.3 ст. 190 КПК України строк дій такої ухвали закінчується 03.12.2025.

А отже матеріалами клопотання доведено, що наявність правових підстав для надання дозволу на затримання підозрюваного.

Відтак метою забезпечення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_5 слід затримати та піддати приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000099 від 22.01.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, українця, уродженця смт. Вишково Хустського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного по мобілізації в/ч НОМЕР_1 , перебуваючого у розпорядженні командира вказаної військової частини, у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити Хустському РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводі втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Повний текст ухвали виготовлено 02 грудня 2025 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1