СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/358/26
ун. № 759/1036/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора - ОСОБА_3 , представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 , третьої особи - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000208 від 08.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор, просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:002:0448), за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме грошові кошти.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом заволодіння коштами публічного акціонерного товариства «Центренерго» під час укладання договорів на проведення робіт з ремонту енергетичного обладнання Трипільської ТЕС.

У сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, також може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за офіційними даними є заступником директора ТОВ «Інвентум Україна» (), та фактично здійснює контроль за діяльністю ТОВ «ЗТЕП», ТОВ «ДЕМЗ-інжинирінг», ТОВ «ДЕМЗ» через підконтрольних осіб.

На підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, 14.01.2026 слідчими групи слідчих у кримінальному провадженні було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:002:0448), за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено майно ( грошові кошти), яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Наведені вище вилучені грошові кошти відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні для перевірки обставин причетності зазначених вище осіб кримінального правопорушення, яке розслідується у провадженні, а також інших, на цей час невстановлених, осіб до вчинення кримінальних правопорушень, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, у зв`язку з чим постановою слідчого від 14.01.2026 їх визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно третьої особи, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном та є доказом кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити. Також прокурором додатково подано витяг з ЄРДР про внесення відомостей за ч.2 ст. 209 КК України, а також протокол огляду від 21.01.2026 мобільного телефону ОСОБА_7 .

В судовому засідані адвокат ОСОБА_4 , як представник третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 щодо клопотання прокурора заперечував. Свої заперечення обгрунтував тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва не надано дозвіл на вилучення грошових коштів, отже вони є тимчасово вилученим майном. Вилучені грошові кошти належать ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які не є підозрюваними у даному провадженні та відсутні докази для підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Також вилучені грошові кошти не відповідають критеріям речових доказів, не ідентифіковані, відсутні докази того, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ.

Представник також просить врахувати, що частина грошових коштів, а саме 115 350 Євро та 120 000 доларів США належить особисто ОСОБА_5 , яка проживає спільно з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу, а також її матері, про що під час обшуку було зазначено у додатку до протоколу. Належність цих коштів саме ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_9 підтверджується договорами купівлі-продажу належного їм майна. Зазначені кошти зберігалися за місцем проживання ОСОБА_5 у готівковій формі, мають законне та документально підтверджене джерело походження коштів. Крім того в матеріалах досудового розслідування немає жодної згадки про ОСОБА_5 .

Щодо ОСОБА_8 , яка є донькою ОСОБА_6 , то адвокат просить врахувати, що вилучені під час обшуку 3 229 500 грн. та 30 000 доларів США є особистими коштами ОСОБА_8 , мають законне та документально підтверджене джерело походження. Вилучені 19 200 доларів США є особистими коштами ОСОБА_6 також мають законне та документально підтверджене джерело походження.

З вищенаведених підстав та обгрунтувань, викладених у письмових запереченнях, просить відмовити у клопотанні прокурора.

ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є цивільною дружиною ОСОБА_6 та проживає разом з ним. В січні 2026 року за їх місцем проживання було проведено обшук та слідчий вилучив належні їй та її матері грошові кошти, які вони отримали внаслідок продажу належного їм майна та зберігали готівкою. Під час обшуку вона відразу вказала слідчому, що це її особисті кошти, однак їх все одно вилучили. Вона не має жодного відношення до кримінальної справи та просить повернути їй гроші.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею, встановлено, що 14.01.2026 на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:002:0448). Під час обшуку, серед іншого, вилучено грошові кошти, які постановою слідчого від 14.01.2026 визнано речовим доказом. Згідно додатку до протоколу обшуку, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 висловили заперечення та зауваження щодо вилучення грошових коштів.

Відповідно до ст.168 КПК України під час обшуку, огляду може здійснюватись тимчасове вилучення майна.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ході розгляду клопотання, слідчим суддею не встановлено, що ОСОБА_5 має відношення, хоча б опосередковане, до обставин кримінального провадження, досудове розслідування в якому триває. Не підтвердила таке в судовому засіданні і прокурор. Також ОСОБА_5 та її представником доведено, що частина вилучених грошей у розмірі 115 350 Євро та 120 000 доларів США належать безпосередньо ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_9 , що підтверджується поданими доказами, які є належними та підтверджують законне джерело походження коштів. Прокурором в судовому засіданні висновки слідчого судді не спростовано. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, клопотання в частині накладення арешту на інші грошові кошти підлягає задоволенню, оскільки матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи представника власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про те, що підстави для застосування арешту щодо майна відсутні, є безпідставними, оскільки їх причетність до вчинення кримінального правопорушення є предметом досудового розслідування, постанова слідчого від 14.01.2026 містить сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно відповідає ознакам речового доказу, зазначеним в ст. 98 КПК України, що дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000208від 08.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України про накладення арешту - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , зокрема:

- купюри номіналом 100 доларів США у кількості 492 шт. у загальній сумі 49 200 доларів США;

- купюри номіналом 50 доларів США в кількості 1 шт. у сумі 50 доларів США;

- купюри номіналом 1000 грн. в кількості 2594 шт. у загальній сумі 2 594 000грн.;

- купюри номіналом 500 грн. в кількості 1111 шт. у загальній сумі 555 500грн.;

- купюри номіналом 200 грн. в кількості 400 шт. в загальній сумі 80 000грн.

В іншій частині клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , а саме грошових коштів у розмірі 115 350 Євро та 120 000 доларів США - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1