Провадження № 1-кс/643/6743/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0003423 від 28.09.2023 за ч. 1 ст. 140 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одружений, має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює завідуючим хірургічного відділення № 5 Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 13» Харківської міської ради, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

УСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: перебуваючи на посаді завідувача онкологічного відділення лікаря-онколога Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 2 імені проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради ОСОБА_5 допустив неналежне виконання своїх професійних обов`язків під час надання медичної допомоги хворій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконав її не у повному обсязі внаслідок недбалого до них ставлення, допустивши ряд порушень, що призвело до тяжких наслідків для хворого у вигляді ускладнення хвороби останньої, погіршення стану її здоров`я,

Так, 20.09.2023 громадянку ОСОБА_8 доставлено до приймального відділення Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 2 імені проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, 197 для надання медичної допомоги у стані середньої тяжкості з попереднім діагнозом: «захворювання товстого кишківника», де остання перебувала на стаціонарному лікуванні у онкологічному відділенні вказаного лікувального закладу в період часу з 20.09.2023 до 26.09.2023. Лікуючим лікарем ОСОБА_8 призначено ОСОБА_5 , який встановив діагноз хворій ОСОБА_8 : рак товстої кишки? Товстокишечна динамічна непрохідність? та призначив консервативну терапію й обстеження.

24.09.2023 під час перебування ОСОБА_8 в умовах стаціонару вказаного медичного закладу стан здоров`я останньої різко погіршився (момент перфорації товстої кишки). ОСОБА_8 була оглянута черговим хірургом ОСОБА_9 та переведена в реанімаційне відділення. О 19:00 цього ж дня ОСОБА_8 оглянута черговим лікарем та в зв`язку зі стабільним станом останній призначене консервативне лікування.

25.09.2023 стан хворої ОСОБА_8 поступово погіршився, про що свідчить запис сумісного огляду хірурга та анестезіолога у медичній документації, та ОСОБА_8 продовжили готувати до оперативного втручання, про що свідчить запис у історії хвороби о 08:00, 25.09.2023.

Після встановлених показань до екстреного хірургічного втручання, хвора ОСОБА_8 продовжувала отримувати консервативне лікування, повторно оглянута завідувачем відділення 25.09.2023, останній показана операція у зв`язку з гострою непрохідністю товстої кишки та перитонітом. Операцію виконано о 14:10, 25.09.2023 завідувачем онкологічного відділення лікарем-онкологом ОСОБА_5 , під час якої проведено «обструктивну правобічну геміглектомію. Ілео трансверсостомію. Санацію та дренування по Петрову» та в ході зазначеного оперативного втручання у ОСОБА_8 первинно виявлена злоякісна пухлина ректо-сигмоїдного кута товстої кишки. ОСОБА_8 встановлений остаточний діагноз: «рак ректосигмоїдного кута T3bN1M0. Гостра товсто-кишкова непрохідність. Дистанційні розриви сліпої та висхідної кишки. Розвиток калового перитоніту. Синдром ендогенної інтоксикації. Синдром поліорганної недостатності» та в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 18:25 хвора ОСОБА_8 померла на тлі інтоксикації та некомпенсованого септичного шоку. Кінцевий діагноз: Аденокарцинома ректо-сигмоїдного кута товстої кишки T4N0M0.

Таким чином ОСОБА_5 , будучи відповідальним згідно з вимогами ст. 33, 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-XII від 19.11.1992 за своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнтки ОСОБА_8 , маючи достатній досвід та кваліфікацію, всі необхідні умови та можливості, перебуваючи у медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 2 імені проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, 197, не передбачив можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був їх передбачити, неналежним чином виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, не забезпечив повне обстеження пацієнтки ОСОБА_8 для правильного встановлення діагнозу та подальшого лікування, а саме: несвоєчасно надано медичну допомогу ОСОБА_8 в умовах КНП «МКЛ № 2 ім. О.О. Шалімова» ХМР, необхідно було ще попередньо провести після первинного встановлення діагнозу цекостомію для запобігання ускладнень, які виникли у хворої при проведенні її обстеження та консервативного лікування. Наукова методика, яка застосовували при лікуванні хворої ОСОБА_8 в КНП «МКЛ № 2 ім. О.О. Шалімова» ХМР необґрунтована: об`єм операції був перебільшений у хворої із септичним шоком на тлі раку лівої половини товстої кишки та розповсюдженого калового перитоніту. У даній ситуації більш вірогідним би було виконання у хворої або ушивання діастатичних розривів з накладенням цекостомії, або ексрезіорізації (виведення за межі черевної порожнини) правої половини товстої кишки з розривами, санація черевної порожнини та виконання повторного оперативного втручання після стабілізації стану хворої у післяопераційному періоді. Лікування, яке проводилось у КНП «МКЛ № 2 ім. О.О. Шалімова» ХМР ОСОБА_8 та запізнена проведена їй операція явились причиною погіршення стану її здоров`я, що спричинило тяжкі наслідки.

Зазначені вище недоліки в наданні медичної допомоги ОСОБА_8 , лікарсько-хірургічна тактика не відповідають в повному обсязі інструктивним алгоритмам, зазначеним в протоколах надання медичної допомоги зі спеціальності «Хірургія», які рекомендовані МОЗ України.

Недоліки в наданні медичної допомоги та лікарська помилка стала несприятливим фактором у виникненні ускладнень при лікуванні ОСОБА_8 , тобто, між несвоєчасно та не в повному обсязі наданою медичною допомогою, перебільшеним об`ємом операції та настанням смерті ОСОБА_8 вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 140 КК України, як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого та 25.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останнього ряд обов`язків, посилаючись на те, що ОСОБА_5 може застосувати спроб до переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке передбачає до 2 років позбавлення волі; незаконного впливу на потерпілого та свідків шляхом погроз чи умовлянь з метою зміни останніми своїх свідчень на користь підозрюваного, а також на свідків з числа підлеглих, які ще не допитані з метою відмови від дачі показань останніми. Крім того підозрюваний може знищити, сховати чи спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на тепер збір доказів триває. Застосування запропонованого запобіжного заходу необхідно для запобігання зазначеним ризикам.

В суді прокурор підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний поклався на думку свого захисника.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання та зазначила, що підозра ОСОБА_5 недостатньо обґрунтована, а перелічені прокурором ризики взагалі відсутні.

Так, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду спростовується як належною поведінкою останнього під час розслідування, так і наявністю міцних соціальних зв`язків. Про відсутність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків свідчить те, що протягом дворічного розслідування цей ризик не був реалізований і підстав вважати, що це станеться зараз не має.

Казати, що ОСОБА_5 може знищити, сховати чи спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не можна, оскільки всі медичні документи вже досліджені, за результатами їх дослідження складено експертний висновок, отже знищити, сховати чи спотворити будь-що у ОСОБА_5 не має фізичної можливості.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши як матеріали клопотання, так і заперечень на нього, дійшов такого: відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_5 на тепер є достатньо обґрунтованою, на що вказують покладені в її підтвердження докази: показаннями потерпілого та свідків, висновки судово-медичних експертиз, тощо. Доведення чи спростування вини підозрюваного є завданням наступних стадій розслідування, чому й має сприяти запобіжний захід.

Стосовно зазначених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя вважає, що не всіх з них є доведеними та погоджується в цій частині з позицією сторони захисту.

На відсутність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду вказують ті факти, що протягом розслідування, яке триває з вересня 2023 року, тобто більше ніж два роки, підозрюваний постійно перебував у полі зору сторони обвинувачення. Відомості про те, що ОСОБА_5 уникав викликів слідчого чи прокурора, не дотримувався передбачених кримінально-процесуальним законом процедур чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином слідчому судді не надано. До того ж ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання, де мешкає разом з дружиною та малолітньою дитиною, офіційно працевлаштований, межі країни протягом розслідування не покидав. Інкримінований йому злочин є нетяжким, передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до 2 років, що не виключає звільнення від відбування покарання з випробуванням, отже твердження прокурора, що можливе покарання може спонукати ОСОБА_5 до переховування є перебільшеним.

З погляду на це слідчий суддя вважає, що ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду є не доведеним.

Не можна вважати доведеним й ризик знищення, приховування чи спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25.11.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України стало результатом більш ніж дворічного розслідування та в її обґрунтування покладені докази, зібрані протягом 2023 початку 2024 року. Відомостей про існування будь-яких додаткових доказів, необхідність їх виявлення та вилучення чи витребування клопотання не містить і прокурор у судовому засіданні не навів. Посилання на ймовірність знищення, приховування чи спотворення ОСОБА_5 невизначеного кола речей чи документів не свідчить про доведення прокурором існування такого ризику у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, так як отримання письмового повідомлення про підозру як ознаки того, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для наділення ОСОБА_5 таким статусом, може спонукати останнього до дій, направлених на здійснення такого впливу з метою зміни потерпілим чи свідками своїх показань на користь підозрюваного.

З погляду на викладене, враховуючи обставини кримінального правопорушення та наявні на цьому етапі розслідування докази слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, так і принаймні одного з перелічених ризиків.

За таких умов клопотання має бути задоволене, проте частково. За відсутності ризику переховування та враховуючи обмеження, які діють в Україні через тривання воєнного стану, підстав для покладення на ОСОБА_5 обов`язку здати до відповідного органу документи, які дають право для виїзду з України та в`їзд в Україну слідчий суддя не знаходить.

Обов`язок у виді утримання від спілкування з потерпілим та свідками, серед яких є медичні працівники, спілкування з якими є необхідною умовою виконання ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків, стосується заборони спілкування щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останнього обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 , свідками: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 грн) до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (6056 грн).

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування. Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 02.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1