Справа № 127/4167/26
Провадження №11-сс/801/152/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора

у режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 відмовив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

Своє рішення мотивував тим, що дослідивши клопотання слідчого дійшов висновку, що запропонований запобіжний захід є надмірно м`яким і не забезпечує усунення заявлених стороною обвинувачення та встановлених судом ризиків, однак суд позбавлений можливості погіршити становище підозрюваного шляхом обрання більш суворого запобіжного заходу, ніж той, що запропонований слідчим за погодженням з прокурором, у зв`язку з чим клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби визнав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Прокурор не погодившись із рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вищезазначену ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 є незаконною, необґрунтованою та належним чином невмотивована.

На переконання апелянта, судовий розгляд клопотання слідчого був неповним, оскільки під час його розгляду залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, водночас слідчим суддею цих вимог дотримано не було, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Також зазначає, що подане стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу відповідало вимогам ст. 184 КПК України та було належним чином мотивоване наявністю обґрунтованої підозри й ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У сукупності викладені в клопотанні слідчого обставини, на думку апелянта, свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, у зв`язку з чим клопотання про застосування домашнього арешту підлягало задоволенню, однак слідчим суддею безпідставно відмовлено в застосуванні будь-якого запобіжного заходу.

Крім того, вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не враховано, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, можуть бути ефективно мінімізовані шляхом застосування домашнього арешту в певний період доби із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовільнити, позицію захисника та підозрюваного, які заперечували щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової справи, а також мотиви апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовільнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 не відповідає.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.01.2026, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , маючи за мету незаконно заволодіти транспортним засобом, під`їхали на належному ОСОБА_10 автомобілі «Chevrolet Niva», д.н.з. НОМЕР_1 , до автомобіля марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 , 1982 року випуску, належний потерпілому ОСОБА_11 , що був припаркований на узбіччі дороги між населеними пунктами Пеньківка-Підлісне Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Реалізуючи свій злочинний умисел та мету, спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , останній підійшов до автомобіля марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 та не маючи дозволу власника на керування, шляхом вільного доступу відкрив його незамкнені дверцята, проник до салону автомобіля, сів на водійське сидіння, де помітив буксирувальний трос жовтого кольору.

У подальшому ОСОБА_10 за допомогою знайденого буксирувального тросу, з`єднав належний йому автомобіль «Chevrolet Niva», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_8 та діючи за попередньою змовою з останнім відбуксирував автомобіль марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 до лісового масиву розташованому за координатами 49°22 14 Пн - 28°1243 Сх поблизу с. Балин Літинської територіальної громади Вінницької району Вінницької області, де залишили даний автомобіль, вилучивши його всупереч волі власника.

Відповідно до висновку експерта від 16.01.2026 середня ринкова вартість (ціна) у технічно-справному стані аналогічного автомобіля марки «ВАЗ 2121», 1982 року випуску, станом на 07.01.2026 могла становити 71 510,00 грн. (сімдесят одну тисячу п`ятсот десять грн. 00 коп.), чим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на зазначену суму.

30.01.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції бере до уваги практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, колегія судів зазначає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Підозра ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтовується наступними доказами:

-рапортом Єдиного обліку;

-протоколом заяви ОСОБА_11 від 08.01.2026;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 09.01.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.01.2026;

-протоколом ОМП від 10.01.2026;

-протоколом огляду відеозапису від 13.01.2026;

-протоколом огляду відеозапису від 13.01.2026;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 13.01.2026;

-висновком експерта №СЕ-19/102-26/894-АВ від 16.01.2026;

-протоколом обшуку від 24.01.2026;

-протоколом обшуку від 24.01.2026;

-протоколом обшуку від 24.01.2026;

-висновком експерта №138/26-21 від 29.01.2026;

-висновком експерта №139/26-21 від 28.01.2026;

-іншими доказами в їх сукупності.

Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що наданих доказів достатньо для того, щоб прийти до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України КК України обґрунтована.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Частиною 1 ст. 194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею суду першої інстанції було встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, судами першої та апеляційної інстанцій установлено наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду.

Також, установлено наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно, у зв`язку з чим можливість впливу на свідків і потерпілого на стадії досудового розслідування та судового розгляду є реальною. При цьому встановлено, що підозрюваний особисто знайомий із такими особами, що підвищує ризик здійснення на них незаконного впливу з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, судами встановлено наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, стабільного джерела доходу, раніше судимий, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього належних соціальних та правових стримуючих факторів і створює реальну можливість вчинення нових кримінальних правопорушень з метою незаконного збагачення.

Проте, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд першої інстанції необґрунтовано перейняв на себе дискреційні повноваження сторони обвинувачення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя фактично виходив з міркувань про доцільність застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу, ніж той, який був предметом розгляду.

У межах судового контролю слідчий суддя наділений повноваженнями перевіряти обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для застосування саме того запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, або у виключних випадках застосувати більш м`який запобіжний захід,

Разом із тим, кримінально-процесуальним кодексом не передбачено можливість слідчого судді застосувати більш суворий запобіжний захід, ніж передбачене клопотанням, яке розглядає суд першої інстанції.

Таким чином, фактично зазначаючи про доцільність застосування більш суворого запобіжного заходу та відмовляючи з цієї підстави у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень, підмінивши собою сторону обвинувачення, що не узгоджується з принципом змагальності сторін, нормами кримінального процесуального законодавства та межами судового контролю на стадії досудового розслідування.

Зазначене свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке саме по собі є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України скасувати.

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_13 , в рамках кримінального провадження №0000014 від 09.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22:00 годині до 07:00 години, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10.04.2026, але в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

-не відлучатись із населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або місця навчання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 (селище Літин) ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_13 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4