Справа № 461/6602/25
Провадження № 1-кс/461/6250/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчої ВРЗУД СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домажир Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, який працює на посаді головного енергетика ТзОВ «Західно-український гольф та кантрі клуб», який не є депутатом чи адвокатом,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000987, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до слідчої судді зі вказаним клопотанням, у якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000987 від 15.08.2025 в якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Львівської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2025, близько 15:55 год, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Captiva» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння - 1,6 проміле та рухаючись ним автодорогою по вул. Шевченка в с. Ясниська Яворівського району Львівського району у напрямку до с. Рокитно, неподалік будинку № 57, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «небезпека для руху»); Розділу 2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а); Розділу 10. п. 10.1; Розділу 12. п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, зокрема: Розділу 1 п. 1.2, згідно яких в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; 1.5 згідно яких дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а також п. 1.10 в частині визначення термінів «безпечна швидкість», згідно якого це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, «небезпека для руху», згідно якого це зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися; Розділу 2 п.п. 2.9 а), згідно якого водій механічного транспортного засобу забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.п. 2.3 б), 2.3 д), згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; Розділу 10 п. 1 згідно якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; Розділу 12 п. 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, ОСОБА_4 , керуючи вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та рухаючись ним автодорогою по вул. Шевченка в с. Ясниська Яворівського району Львівської області у напрямку до с. Рокитно Яворівського району Львівської області, при проїзді ділянки дороги біля будинку №57, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасником дорожнього руху, без причин технічного характеру, змінив напрямок руху ліворуч та виїхав на зустрічну смугу на якій допустив зіткнення автомобілем марки «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , 1968 р.н., який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажири автомобіля марки «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_2 , малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна гематома скроневої ділянки, перелом ліктевої кістки, з якими госпіталізований до КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая»; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравми; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: злам нижньої третини правої плечової кістки; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом латеральної кісточки лівої гомілки, з якими госпіталізовані до КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Пантелеймона», а водій автомобіля «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від отриманих травм загинув на місці події.

Таким чином, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Домажир Яворівського району Львівської області, зареєстрований та фактично проживаючий в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, одружений, працює на посаді головного енергетика ТзОВ «Західно-український гольф та кантрі клуб», який не є депутатом чи адвокатом обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому та заподіяло потерпілому середньої тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

15.08.2025 о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

16.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому та заподіяло потерпілому середньої тяжке тілесне ушкодження, санкція статті якого передбачає покарання, позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.10.2025, без визначення розміру застави.

На теперішній час, внаслідок особливої складності кримінального провадження, неможливо закінчити досудове розслідування у двох місячний строк, а тому у відповідності до параграфу 4 глави 24 КПК України, з метою виконання завдань кримінального провадження, а також вимог ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 15 грудня 2025 року, про що Галицького районного суду м. Львова скероване відповідне клопотання.

Водночас, у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування триває збір доказів, однак завершити їх отримання до закінчення терміну дії раніше застосованого запобіжного заходу неможливо з об`єктивних підстав, оскільки необхідно провести (завершити проведення) наступних слідчих (розшукових) та процесуальних заходів, зокрема:

- отримати висновок призначеної інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічних досліджень визначення місця зіткнення ДТП;

- отримати висновок призначеної інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП;

- призначити після отримання вищевказаних висновків судову інженерно-транспортну експертизу з дослідження механізму та обставин ДТП;

- отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ;

- отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_13 ;

- отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

- отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ;

- отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ;

- отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення причин смерті ОСОБА_7 ;

- провести інші слідчі (розшукові) дії, які будуть необхідні для встановлення об`єктивної істини та повного досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права керуванням транспортним засобами на строк від 5 до 10 років, враховуючи особу підозрюваного, орган досудового розслідування має достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати.

Тому, єдиним запобіжним заходом, на думку сторони обвинувачення, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просив таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, ризики не доведені. Однак зазначили, що у разі, якщо суд визнає вказане клопотання обґрунтованим, просили визначити розмір застави. При розгляді клопотання просили слідчу суддю врахувати, що підозрюваний є раніше не судимий, відшкодував потерпілим шкоду, має міцні соціальні зв`язки одружений, має двох повнолітніх дітей, його син проходить службу у Збройних Силах України, має постійне місце роботи та місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Слідча суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшла до таких висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України, одними зі заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі змістом ст. ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з положеннями ст.178 КК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У положеннях частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідча суддя встановила, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000987 від 15.08.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

15.08.2025 о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

16.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілому та заподіяло потерпілому середньої тяжке тілесне ушкодження, санкція статті якого передбачає покарання, позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13.10.2025, без визначення розміру застави.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідча у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довели, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, оскільки у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, а саме; отримати висновок призначеної інженерно-транспортної експертизи із транспортно-трасологічних досліджень визначення місця зіткнення ДТП; отримати висновок призначеної інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин та механізму у ДТП; призначити після отримання вищевказаних висновків судову інженерно-транспортну експертизу з дослідження механізму та обставин ДТП; отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ; отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_13 ; отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ; отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ; отримати висновок призначеної судово медичної експертизи на встановлення причин смерті ОСОБА_7 ; провести інші слідчі (розшукові) дії, які будуть необхідні для встановлення об`єктивної істини та повного досудового розслідування у кримінальному провадженні; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У результаті отримання вищезазначених результатів експертних досліджень та проведення додаткових слідчих та процесуальних дій будуть отримані необхідні об`єктивні докази, які будуть використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведені у двомісячний строк у зв`язку зі значною тривалістю проведення вказаних судових експертиз, а також значною кількістю слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Щодо обґрунтованості підозри

Ухвалюючи судове рішення, слідча суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на цьому етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідча суддя позбавлена можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням на спецлінію 102, протоколом оглядом місця події з додатками; показаннями свідків ОСОБА_14 , та ОСОБА_11 ; висновком токсикологічної експертизи щодо результатів наявності алкоголю у крові ОСОБА_4 (1,6 проміле); та іншими матеріалами у їх сукупності.

За таких умов, слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшла до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити цей злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені у подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідча суддя встановила, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчої судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2025, та існування яких стало підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Зокрема, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам:

1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Неможливість запобігання у межах кримінального провадження даного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, санкція статті яких передбачає покарання, у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для нього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином перешкоджати розслідуванню про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Крім того, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину.

2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Неможливість запобігання вказаного ризику, обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_4 , зокрема наявністю свідків, яким відомі обставини вчинення злочину, а також триваючими дослідженнями у рамках призначених судових експертиз. У зв`язку з чим, при обранні ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу, останній буде мати можливість впливати на них з метою спонукання давати неправдиві показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення.

Також наявність вказаного ризику обґрунтовується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є злочином внаслідок якого спричинено загибель людини та ще спричинено тілесні ушкодженням чотирьом особам, серед яких одна малолітня дитина, який він вчинив в стані алкогольного сп`яніння. Вказане надає підстави зробити висновки, що на цьому етапі кримінального провадження перебування підозрюваного без тимчасової ізоляції та контролю в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» може зашкодити законним правам та інтересам потерпілих щодо забезпечення швидкого, повного та ефективного проведення досудового розслідування з метою його якнайшвидшого завершення та скерування обвинувального акту до суду.

З огляду на викладене, слідча суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Сторона захисту не спростувала ризиків, доведених слідчою та прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

При продовженні запобіжного заходу слідча суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що одружений, раніше не судимий.

Враховуючи викладене, оцінивши у сукупності всі обставини, на підставі наявних матеріалів, та доведених ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 , слідча суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідча суддя вважає, що на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти наявним ризикам.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідча суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Щодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Прокурор та слідча просять не визначати розмір застави.

Право не визначати заставу як альтернативний запобіжний захід є правом, а не обов`язком суду.

Слідча суддя не встановила обставини для відмови у задоволенні клопотання, оскільки запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам, але суд вважає за необхідне визначити розмір застави як альтернативний захід.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення яких, відповідно до ч. 3 ст. 286-1 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

У частині 5 ст. 182 КПК України передбачено, що щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається застава від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що підозрюваний є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки одружений, має двох повнолітніх дітей, його син проходить службу у Збройних Силах України, має постійне місце роботи та місце проживання, за яким характеризується позитивно, відшкодовує шкоду потерпілим, приходжу до висновку, що ОСОБА_15 слід визначити заставу у якості альтернативного заходу.

При визначенні розміру застави, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, характер та обставини вчинення злочинів, тому заставу слід встановити у максимальному розмірі, який становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 242240,00 гривень.

Цей розмір застави слідча суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

За наведених вище обставин, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

При цьому, слідча суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 07.12.2025, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

5. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у встановленому в цій ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

6. Про внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

7. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 09.12.2025:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

8. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000987 від 15.08.2025.

9. Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 10.10.2025 о 09:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_16