Дата документу 09.10.2025 Справа № 333/7264/25
запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/797/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/7264/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 серпня 2025 року про відмову у задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати відповідальних осіб ТУ ДБР у м.Мелітополі внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_6 .

Свої вимоги мотивувала тим, що 01.07.2025 року військовослужбовець ОСОБА_6 проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом. Останній скоїв злочин, передбачений ч.5 ст.407 КК, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби.

Повідомлені належним чином сторони до судового засідання апеляційного суду не з`явились, а тому з урахуванням приписів ч.4 ст.405 КПК, колегія суддів вважає, що неприбуття цих осіб не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що до слідчого судді від військової частини в особі помічника командира з правової роботи начальника юридичної служби військової частини капітана юстиції ОСОБА_7 надійшла скарга на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скаргу мотивовано тим, що 27.09.2024 року з ОСОБА_6 був укладений контракт з військовою частиною НОМЕР_1 , яка в подальшому його призначила на посаду в військову частину НОМЕР_2 . Вище зазначений військовослужбовець не звертався до військової частини з пропозицією щодо розірвання контракту.

10.07.2025 року військова частина НОМЕР_2 направила до територіального управління Державного Бюро Розслідування у м.Мелітополі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення у Збройних Силах України передбаченого ст.407 КК «Самовільне залишення військової частини або місця служби» з матеріалами службового розслідування.

24.07.2025 року на адресу військової частини НОМЕР_2 надійшло рішення № 7822зкп/мл-25/17-02-7811/26 від 18.07.2025 року, в якому ТУ ДБР у м.Мелітополі вбачає, що на ОСОБА_6 не поширюється військовий обов`язок та він не є суб`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.407, 408 КК.

На підставі вищевикладеного, військова частина НОМЕР_1 просила слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК у відповідності до ч.1 ст.214 КПК, викладені в заяві командира військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2025 року.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги, зазначив, що подана військовою частиною заява не містить достатніх даних, які можуть свідчити про вчинення злочину та не відповідає в повній мірі вимогам ч.5 ст.214 КПК.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком слідчого судді з огляду на таке.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого або прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положеннями ч.5 ст.214 КПК визначено перелік відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань за відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повинен бути чітко зазначений у заяві про кримінальне правопорушення, яка є підставою для внесення таких відомостей, зміст такої заяви має відповідати вимогам ч.5 ст.214 КПК.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до статті 284 КПК.

На переконання апеляційного суду повідомлення про вчинення кримінального правопорушення військової частини НОМЕР_2 містить достатньо відомостей про кримінальне правопорушення, за фактом якого остання просила внести дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме, в ній конкретно зазначено особу, яку заявник вважає причетним до вчинення злочину солдата ОСОБА_6 , чітко викладено обставини, які свідчать, на її думку, про протиправність дій останнього та попередня їх кваліфікація.

Посилання заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ТУ ДБР у м.Мелітополі про те, що ОСОБА_6 не є суб`єктом кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.407, 408 КК, оскільки не являється громадянином України, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

27.04.2024 року з ОСОБА_6 був укладений контракт з військовою частиною НОМЕР_1 , яка в подальшому його призначила на посаду у військову частину НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог контракту ОСОБА_6 зобов`язаний ознайомитись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби і добровільно бере на себе зобов`язання:

Проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку контракту, відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби, та цим Контрактом;

Неухильно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати обов`язок військової служби.

Окрім того згідно п. 2 розділу 1 Положення про проходження військової служби у Збройних Силах України іноземцями та особами без громадянства, затвердженого Указом Президентом України №248/2016 від 10 червня 2016 року (далі - Положення ) «Контракт про проходження військової служби - це письмова угода, що укладається між іноземцем і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби».

Згідно п. 6 Положення «Іноземці, які вперше приймаються на військову службу до Збройних Сил України, беруть офіційне зобов`язання щодо неухильного дотримання Конституції, законів України та сумлінного виконання обов`язків військової служби».

Згідно абзацу 3 п. 87 Положення: до загального строку військової служби, строку вислуги у військовому званні та до строку контракту не зараховується час відбування військовослужбовцем такого покарання, як арешт (крім випадків, передбачених статтею 55 Кримінально-виконавчого кодексу України), строк самовільного залишення військової частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, а також час відбування військовослужбовцем покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні.

Тобто Положення про проходження військової служби у Збройних Силах України іноземцями та особами без громадянства прямо вказує на те, що іноземці, які підписали контракт Збройних Сил України є суб`єктами законодавства України і на них розповсюджуються всі права і обов`язки, які покладені на військовослужбовців Збройних Сил України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.07.2025 року військовослужбовець ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину та своєчасно не з`явився на службу без поважних причин тривалістю понад три доби.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що в порядку ч.1 ст.214 КПК відповідні відомості не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, колегія суддів дійшла висновку про те, що подана скарга, підлягає задоволенню, як обґрунтована.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 серпня 2025 року про відмову у задоволенні скарги, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією в м.Запоріжжі) внести відомості про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до змісту заяви військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2025 року за ч.5 ст.407 КК України за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_6 .

Після цього зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі надати військовій частині НОМЕР_1 відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4