справа № 631/988/25
провадження № 1-кп/631/177/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця селища міського типу Петриківка Дніпропетровської області,

громадянина України (ID паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 26.08.2021 року органом 1253),

ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_2 ,

із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, без утриманців,

який є військовослужбовцем військової служби за контрактом

на посаді командира відділення підвозу 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, у військовому звані «молодший сержант» (військовий квиток серії НОМЕР_4 , виданий 24.11.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2024 року під № 0009991, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває клопотання про звільнення особи - підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності, складене 28.08.2025 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , якому на підставі приписів статей 36 і 37 зазначеного кодифікованого процесуального закону України надані відповідні повноваження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2024 року під № 0009991 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Зазначене клопотання разом із доданими до нього документами зареєстроване за вхідним № 5325/25-вх від 05.09.2025 року із наданням єдиного унікального № 631/988/25 (провадження № 1-кп/631/177/25) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження передане на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 .

Зі змісту клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного вбачається, що ОСОБА_3 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді командира відділення підвозу 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_5 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, в порушення статей 17, 65 Конституції України, статей. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, статей 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.05.2024 року, діючи з прямим умислом, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, документального оформлення відпустки чи відрядження та без поважних причин,- самовільно залишив місце служби за адресою: населений пункт АДРЕСА_2 ,- та до 18.08.2025 року в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місця несення військової служби, проводивши час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану. В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 добровільно звернувся до слідчого із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби та отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби. Враховуючи, що ОСОБА_3 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, прокурор просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, закривши провадження по справі та зобов`язавши командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України після набрання ухвали суду законної сили поновити ОСОБА_3 на військовій службі, а останнього - прибути до військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України не пізніше 72 годин для продовження проходження військової служби.

Ухвалою, постановленою 05.09.2025 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/988/25 (провадження № 1-кп/631/177/25) Нововодолазьким районним судом Харківської області призначено підготовче провадження у справі, яке слід провести за участю сторін та інших учасників судового провадження, передбачених частиною 2 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, тобто, прокурора та підозрюваного.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Берестинської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі Постанови про визначення (зміну) групи прокурорів, прийнятої 20.11.2025 року заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , повністю підтримав подане клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, та просив його задовольнити й звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, за правилом частини 5 статті 401 цього ж кодексу, із одночасним закриттям кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2024 року під № 0009991.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також повністю підтримав клопотання прокурора про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, просив його задовольнити, зазначивши, що добре розуміє суть пред`явленої йому підозри, йому цілком і повністю зрозуміли підстави звільнення від кримінальної відповідальності у порядку частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, які відносяться до нереабілітуючих, та він наполягає на такому його звільненні у зв`язку із бажанням продовжити проходження військової служби. Підтвердив, що його намір продовжити військову службу є добровільним та він має реальну можливість виконувати зобов`язання для повернення до продовження проходження військової служби.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, а саме: підозрюваного та прокурора,- які наполягали на звільненні ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі, - всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені в підготовчому судовому засіданні, у їхні сукупності й оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин вчиненого, суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання прокурора повністю, виходячи з наступного.

Імперативними приписами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Підставою кримінальної відповідальності, у відповідності до частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, 07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» № 3902-ІХ від 20.08.2024 року, яким доповнено редакцію статті 401 Кримінального кодексу України, а саме частиною 5, яке передбачає, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 Кримінального кодексу України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Припис статті 58 Основного Закону нашої Держави закріплює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями частин 1 і 3 статті 3 Кримінального кодексу України обумовлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим кодексом.

При цьому, як унормовано частиною 6 вказаної статті, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Нормою статті 4 кримінального кодифікованого закону України обумовлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності цим кодексом, включаються до нього після набрання ними чинності.

Зі змісту частин 1 - 4 статті 5 Кримінального кодексу України, вбачається, що:

1) закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість;

2) закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі;

3) закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи;

4) якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» № 3902-ІХ від 20.08.2024 року є складовою чинного законодавства, що з огляду на приписи частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України слід вважати змінами до закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою задля застосовування положення частини 1 статті 58 Конституції України та статті 5 Кримінального кодексу, які визначають зворотну дію закону в часі.

Таким чином, дія вищевказаного Закону України№ 3902-ІХ від 20.08.2024 року поширюється на підозрюваного ОСОБА_3 .

Припис статті 44 Кримінального кодексу України регламентує, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Отже, порядок закриття кримінального провадження передбачений параграфом 1 і 2 глави 24 й главою 27 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (зі змінами та доповненнями).

Так, частина 1 статті 283 вказаного нормативно-правового акту передбачає, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

В той же час нормами процесуального права, викладеним у частинах 1 3 статтею 285 кримінального процесуального кодифікованого закону України обумовлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Пункт 1 частини 2 та частина 8 статті 284 цього ж процесуального кодифікованого закону України передбачають, що кримінальне провадження закривається судом шляхом постановлення відповідної ухвали у зв`язку із зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, з огляду на приписи частини 1 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом, зокрема, й щодо волевиявлення з питання звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Як унормовано положеннями частини 1 статті 286 наведеного вище кодифікованого акту звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Також, як визначає пункт 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про закриття провадження у справі у випадку встановлення ним підстав, передбачених, зокрема, частиною 2 статті 284 цього кодексу.

Тобто, при вирішенні питання про закриття провадження, суд під час підготовчого судового засідання повинен переконатись у тому, що дійсно наявні кримінальні та кримінального процесуальні підстави задля цього.

Так, як обумовлює припис частина 2 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Таким чином, підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- вчинення особою під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 Кримінального кодексу України;

- добровільне звернення із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби;

- наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини на продовження проходження такою особою військової служби;

- згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.

Безпосередньо дослідивши у підготовчому судовому засіданні документи, долучені під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженню, на підтвердження обґрунтованості клопотання та його перевірки на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, суд переконаний, що у даному випадку окреслені вище умови задля звільнення підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, повністю дотримано.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VІІІ від 12.05.2015 року воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Також, Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року, № 451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023 року, № 49/2024 від 05.02.2024 року, № 271/2024 від 06.05.2024 року, № 469/2024 від 23.07.2024 року, № 740/2024 від 28.10.2024 року, № 26/2025 від 14.01.2025 року, № 235/2025 від 15.04.2025 року та № 478/2025 від 14.07.2025 року, що затверджені Законами України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, № 2500-ІХ від 15.08.2022 року, № 2738-ІХ від 16.11.2022 року, № 2915-ІХ від 07.02.2023 року, № 3057-ІХ від 02.05.2023 року, № 3275-ІХ від 27.07.2023 року, № 3429-ІХ від 08.11.2023 року, № 3564-ІХ від 06.02.2024 року, № 3684-ІХ від 08.05.2024 року, № 3891-ІХ від 23.07.2024 року, № 4024-ІХ від 29.10.2024 року № 4220-ІХ від 15.01.2025 року, № 4356-ІХ від 16.04.2025 року та № 4524-ІХ від 15.07.2025 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року і з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2023 року, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року, з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року, 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року та з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Зараз Указом Президента України № 793/2025 від 20.10.2025 року, що затверджений Законом України № 4643-ІХ від 21.10.2025 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й на цей момент продовжений, зокрема, з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб воєнний стан.

Відтак, й на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, й на момент висування йому підозри, й на момент складення клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, й на момент розгляду останнього судом, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений, зокрема, з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб воєнний стан.

Крім того, згідно з Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (по строковій частині) № 72 від 19.03.2024 року, виданого тимчасовим виконувачем обов`язків командира полковником ОСОБА_7 , солдата ОСОБА_3 - командира відділення підвозу 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_5 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, слідвважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків з 16.03.2024 року.

З військового квитка (серії НОМЕР_4 ), виданого 24 листопада 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_3 проходить військову службу.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0009991, зареєстрованого та внесеного до реєстру 06.11.2024 року, що сформований прокурором ОСОБА_5 28.08.2025 року, підтверджено, що на підставі повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб внесені відомості до реєстру про вчинення кримінального правопорушення із кваліфікацією, визначеною частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, та фабулою «24.05.2024 року військовослужбовець військової служби за контрактом, командир відділення підвозу 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_3 НГУ солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,- самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу в районі в населеного пункту Миколаївка Нововодолазького району Харківської області».

19 серпня 2025 року Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0009991 від 06.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, та встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до статей 40, 42, 276, 277, 278 Кримінально процесуального кодексу У країни, - повідомила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

19.08.2025 року ОСОБА_3 добровільно звернувся до старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідування підполковника ДБР ОСОБА_9 з письмовим клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби в Збройних Силах України. У вказаному клопотанні ОСОБА_3 зобов`язався виконувати бойові (службові) завдання в районах ведення бойових дій, зазначивши, що скарг на здоров`я, які б заважали виконувати бойові (службові) завдання, на даний час не має.

18.08.2025 року за вихідним № 25/17/10/2-5178-2025 тимчасовий виконувач обов`язків командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України полковник ОСОБА_10 надав електронний примірник письмової згоди на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який виявив бажання подальшого проходження військової служби, за наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.

Згідно з довідкою, сформованою станом на 22.08.2025 року, за даними Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Харківській області та ДІ Міністерства внутрішніх справ, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 Кримінального кодексу України раніше не притягувався й судимості у вчиненні цих кримінальних правопорушень не має.

Також у підготовчому судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно, тобто без застосування стороннього впливу, звернувся до слідчого із клопотанням про намір продовжити проходження військової служби.

До то ж судом з`ясовано, що ОСОБА_3 має статус підозрюваного. Йому повністю зрозуміла суть повідомленої підозри, він є таким, що обізнаний у підставах та умовах звільнення його від кримінальної відповідальності, а також у правових наслідках закриття кримінального провадження відповідно до положень частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, зокрема, що це є звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, й що він має можливість відмовитись від заявленого клопотання та вимагати подальшого розгляду цього кримінального провадження в суді.

Таким чином, враховуючи наявність підстав та умов для звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а саме те, що останній раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 Кримінального кодексу України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби у військовій частині, що підтверджується його письмовою згодою, беручи до уваги наявність електронної письмової згоди командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії Українина продовження проходження підозрюваним військової служби, суд переконаний про наявність усіх передбачених законом обставин для звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, яка обумовлює, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також в даному випадку підлягають застосуванню положення частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, якими визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Аналогічні за своїм змістом приписи містяться й у частині 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року.

З огляду на викладене, клопотання про звільнення особи - підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності, складене 28.08.2025 року прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , якому на підставі приписів статей 36 і 37 зазначеного кодифікованого процесуального закону України надані відповідні повноваження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2024 року під № 0009991 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, слід задовольнити.

В рамках цього кримінального провадження цивільний позов пред`явлений не був, речових доказів не має, відомостей і доказів щодо застосування на стадії досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження сторонами не надано.

Окремо суд вважає за необхідне зауважити, що закриття кримінального провадження з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено підозрюваному, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже відсутні підстави для роз`яснення підозрюваному положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94-ВР від 01.12.1994 року.

Постановляючи ухвалу суд зауважує, що згідно з пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктами 3 та 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); статтею 12 і частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», а також статтями 1, 28, частинами 1 та 11 статті 31, статтями 36, 37, 55, 56, 58, 75, 76, частиною 2 статті 110, статтями 134 138, 286 - 288, частинами 1 і 2 статті 314, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями),

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2024 року під № 0009991, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, визначеному частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових 06 листопада 2024 року під № 0009991за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії Українидля продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії Українипісля набрання цією ухвалою законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у військовій частині НОМЕР_6 Національної гвардії України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України, в якій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходитиме військову службу.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії Україниповідомити Нововодолазький районний суд Харківської області та Харківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону про поновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі у військовій частині.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору ОСОБА_2 .

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні, а також командиру військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України.

На ухвалу може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання нею законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Ухвалу постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1