Справа № 229/1735/24
У Х В А Л А

03 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000118 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст. 414 КК України, -

встановив:

В провадженні Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді перебуває обвинувальний акт кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 14.01.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 414 ч. 2 КК України.

Представником потерпілої адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання, яке підтримано у судовому засіданні, про призначення комісійної судово-медичної експертизи розглянувши яке суд встановив наступне:

Судово-медична експертиза виконується на принципах законності, об`єктивності державними установами - бюро судово-медичних експертиз згідно з Законом України «Про судову експертизу», процесуальним законодавством, іншими законодавчими актами, міжнародними договорами та угодами про взаємну правову допомогу і співробітництво, що регулюють правовідносини у сфері судово-експертної діяльності нормативними документами, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я /надалі МОЗ/ України №6 від 17 січня 1995 р. та узгодженими з Верховним судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України.

У своєму клопотанні адвокатом ОСОБА_5 на вирішення комісійної судово-медичної експертизи ставляться наступні питання:

«Чи маються об`єктивні дані, що на момент отримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вогнепального поранення, він перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння?

Чи є наявність етилового спирту у концентрації 0,61 % в крові померлого ОСОБА_8 , виявлена при судово-токсикологічному дослідженні його крові в ході проведенні судово-медичної експертизи № 57 від 15.02.2023 року, наслідками гнилісних змін або наслідком введення йому певних медичних препаратів?».

В обґрунтування поданого адвокатом потерпілої клопотання зазначено, що висновок судово-медичної експертизи № 57 від 15.02.2023 року нібито не дає вичерпних відповідей на зазначені питання, що, на думку заявника, перешкоджає реалізації права потерпілої на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Сторона захисту та прокурор заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його невідповідність предмету доказування у кримінальному провадженні та відсутність підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України суд під час судового розгляду має право доручити проведення експертизи за наявності підстав, визначених ст. 242 КПК України.

Згідно зі ст. 242 КПК України експертиза призначається лише у разі необхідності спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до ст. 91 КПК України, предметом доказування у цьому кримінальному провадженні є, зокрема, подія кримінального правопорушення, форма вини обвинуваченого, причинно-наслідковий зв`язок між його діями та наслідками, а також характер і тяжкість заподіяної шкоди.

Так, судом при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що:

факт вогнепального поранення потерпілого та його причинний зв`язок із діями обвинуваченого вже встановлений і не оспорюється сторонами;

висновок судово-медичної експертизи № 57 від 15.02.2023 року є належним, допустимим та дослідженим у судовому засіданні доказом;

обставини можливого перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння не впливають на юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 414 КК України, а також не змінюють характеру та причинного зв`язку між діями обвинуваченого і смертю потерпілого.

Фактично клопотання спрямоване не на усунення сумнівів у доказах обвинувачення, а на отримання додаткових висновків для цілей реалізації соціальних виплат у позакримінальній процедурі, що виходить за межі завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України підставою для призначення повторної чи додаткової (комісійної) експертизи є обґрунтовані сумніви у правильності або повноті наявного експертного висновку. Таких сумнівів судом не встановлено, а доводи заявника представника потерпілої зводяться до переоцінки вже дослідженого доказу, що не є процесуально допустимою підставою.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що: право на справедливий суд не означає обов`язок суду задовольняти кожне клопотання сторін (рішення у справі Garcia Ruiz v. Spain, § 26); суд має дискрецію у питаннях допустимості та доцільності доказів, за умови, що рішення є мотивованим (Perna v. Italy, § 29); відмова у проведенні додаткових експертних досліджень не порушує ст. 6 Конвенції, якщо такі дослідження не є вирішальними для встановлення вини або невинуватості особи (Huseyn and Others v. Azerbaijan, §§ 196198).

Отже, суд доходить висновку, що відмова у призначенні комісійної судово-медичної експертизи є пропорційною, обґрунтованою та такою, що не порушує принципів змагальності та рівності сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 3, 6, 8, 9, 19, 55 Конституції України, ст.ст. 69, 70, 242, 332, 350 КПК України, -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 14.01.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 414 ч. 2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 04.02.2026, о 12.45 год.

Суддя ОСОБА_1