УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 522/19217/24

провадження № 51-587ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 січня 2026 року у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України,

раніше не судимої,

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

громадянки України,

раніше не судимої,

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

громадянки України,

раніше не судимої,

засуджених за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень

Приморський районний суд м. Одеси вироком від 06 листопада 2025 року затвердив угоду від 16 вересня 2025 року про примирення, укладену між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та потерпілими - компаніями «NIKE Innovate C.V.»), «ALL STAR C.V.», «New Balance Athletics, Inc.», в особі їх представника - ОСОБА_8 , компаніями «Adidas International Marketing B.V.», «Adidas AG» в особі їх представника - ОСОБА_9 .

Ухваливвизнати ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 КК, та призначив кожному з них покарання у виді у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн.

Цивільні позови представників компаній «NIKE Innovate C.V.», «ALL STAR C.V.», «New Balance Athletics, Inc.» та «Adidas International Marketing В.V.», «Adidas AG» - залишив без розгляду у зв`язку з відмовою позивачів від позивних вимог.

Вирішив питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Не погодившись із ухваленим вироком прокурор подав до апеляційного суду скаргу.

Одеський апеляційний суд, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню прокурором,ухвалою від 12 січня 2026 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за його скаргою на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2025 року.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження скасувати та призначити новий розгляд справи у цьому суді.

Вважає, що призначене обвинуваченим основне покарання у виді штрафу в сумі 51 000 грн суперечить вимогам ч. 2 ст. 53 КК, що фактично нівелює мету кримінального покарання та інтереси суспільства.

Наполягає, що прокурор мав право на оскарження зазначеного вище вироку місцевого суду з підстав невідповідності угоди, в частині узгодженого покарання, вимогам КПК.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу прокурора, дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Частина 2 ст. 433 КПК визначає, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 394 КПК передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржено в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Апеляційний суд встановив, що прокурор не оскаржував вирок місцевого суду, яким затверджено угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченими, з підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Касаційний суд погоджується з таким рішенням апеляційного суду, оскільки вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів із підстав, які чітко визначені кримінальним процесуальним законом (ч. 3 ст. 394 КПК).

Така позиція апеляційного суду узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду в ухвалах від 13 лютого 2025 року (справа № 273/753/23/провадження

№ 51-531ск25); 28 квітня 2025 року (справа № 279/6292/24/провадження

№ 51-1533ск 25); 19 червня 2025 року (справа № № 357/13234/24/провадження

№ 51-2224ск25); 16 жовтня 2025 року (справа № 642/3070/24/провадження

№ 51 - 3984ск25).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі № 395/773/18 (провадження № 51-1829км20)зроблено висновок про те, що повноваження прокурора під час оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим обмежені приписами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК, згідно з якими такі вироки можуть бути оскаржені прокурором лише у зв`язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 469 КПК під час укладення угоди, і не підлягають розширенню.

Отже, ухвала Одеського апеляційного суду від 12 січня 2026 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданих до неї документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора Одеської обласної прокуратури на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 січня 2026 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3