ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 11 грудня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 11 грудня 2025 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 січня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_8 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка та експерта у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та покласти на нього обов`язки відповідно до ст. 194 КПК України, або визначити заставу у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначає про відсутність вагомих підстав для застосування щодо ОСОБА_8 самої суворої міри запобіжного заходу тримання під вартою. Ставить під сумнів обґрунтованість підозри. Вказує на відсутність доказів на підтвердження заявлених ризиків. Зауважує, що слідчий суддя не надав належної оцінки обставинам, які враховуються при обранні запобіжного заходу. Звертає увагу, що застосовний запобіжний захід не відповідає меті застосування запобіжного заходу та порушує п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На його думку, у разі неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, застава у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб забезпечить виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити слідчому у задоволенні клопотання та змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт та/або визначити заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає помилковим висновок слідчого судді про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Вказує на необґрунтованість та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу, що ризик переховування не може оцінюватись виключно підставі суворості можливого покарання. Зазначає, що застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу обмежує його права на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції, а також позбавляє рівних прав зі стороною обвинувачення на реалізацію процесуальних прав.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновки суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці: наданні представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії № 78/2/31/1-88т від 14.12.2024 року, протоколом обшуку місця роботи ОСОБА_8 , від 15.10.2025 року, під час проведення якого виявлені та вилучені речі, які свідчать про причетність останнього до інкримінованого злочину, протоколом затримання ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, від 15.10.2025 року.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

15 жовтня 2025 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про що складено відповідний протокол.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 17.10.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, строком до 13.12.2025 року.

10.12.2025 року постановою заступника керівника Донецької обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000710, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України строком до 15.01.2026 року.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

При продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка та експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зазначені ризики мали місце під час застосування запобіжного заходу і на даний час не зменшились.

Колегія суддів зауважує, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій.

Заявлені прокурором ризики є цілком ймовірними та чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково, тобто поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі, а тому доводи апеляційних скарг про необґрунтованість заявлених ризиків є такими, що не заслуговують на увагу.

Продовжуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 строк тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при продовженні строку тримання під вартою, передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 .

Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційних скарг про необгрунтування слідчим суддею неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на увагу не заслуговують, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто у виді тримання під вартою.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дають підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу він може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи характер дій підозрюваного, які пов`язані з підтриманням військової агресії Російської Федерації проти України.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо невизначення альтернативного виду запобіжного заходу застави, оскільки згідно з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на обставини провадження та підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на даному етапі не буде здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесена законно та обґрунтовано, з урахуванням вимог, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 11 грудня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді