Справа № 303/8837/25
Провадження № 1-кп/303/686/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

28 листопада 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 17.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

12 листопада 2025 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 17.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.11.2025 призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженні.

25.11.2025 прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді домашнього арешту, яке мотивоване наступним.

Так, згідно з клопотанням, 16 березня 2025 року, близько 19 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault» моделі «Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у темний час доби, по автомобільній дорозі міжнародного значення М06 сполученням «Київ-Чоп» зі сторони м. Мукачево в напрямку м. Ужгород, де дорога вкрита асфальтобетоном та має по дві смуги руху у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, пряма в плані, наближаючись до не регульованого пішохідного переходу, який розташований на відстані 68 м від дорожнього знаку 5.51 «Зняцево» та позначений інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року., де в цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході з права на ліво по ходу руху вище вказаного автомобіля переходив пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Червеньово.

В подальшому, водій автомобіля ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, яка виражалася наявності вищевказаних інформаційних дорожніх знаків, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , який перебував на пішохідному переході, в наслідок чого скоїв наїзд на останнього, чим самим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 1.10, 2.3«б», 18.1 Правил дорожнього руху України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у виді: перелому задньої стінки орбіти з переходом на клиновидну кістку справа, закритих переломів нижніх кінцівок, ребер шийки лівої плечової кістки виличної кістки справа. Тілесні ушкодження у вигляді перелому задньої стінки орбіти з переходом на клиновидну кістку справа відносяться до тяжких тілесних ушкодженнях згідно п.2.1.3 (б) «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень інші вище перелічені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до клопотання, своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.5, 1.10, 2.3«б», 18.1, Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5 ПДР - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.1.10. - Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об?єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку; п.2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожною обстановкою,

відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.1 ПДР - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

З клопотання вбачається, що невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв?язку з наступившими наслідками, які спричинили потерпілому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження.

У вчиненні кримінального правопорушення обгрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Псков, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимого.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , у встановленому ст. ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України порядку повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з клопотання, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 16.03.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 01.04.2025, висновком інженерно - транспортної експертизи від 08.04.2025, висновком інженерно-транспоно (транспорно трасолоічної експертизи) висновком інженерно транспорної (авто- технічної) експертизи від 16.06.2024, висновком комісійної судово- медичної експертизи, та іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування.

17.09.2025 відносно ОСОБА_4 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обрано запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешт без застосування електронних засобів контролю строком до 60 діб, тобто 13.11.2025 року включно, поклавши на нього відповідні обов?язки.

Водночас, станом на дату подання даного клопотання строк дії вищенаведеної ухвали зійшов.

Разом з тим, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

згідно клопотання, ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу та визначені у п.1, п.3 та п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, а саме ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зможе підшукувати реальні можливості покинути територію України навіть в незаконний спосіб з цією метою, а також переховуватись на території України, що значно ускладнить проведення досудове розслідування;

- іншим чином перешкоджати кримінальному знаходячись поза контролем правоохоронних органів, ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, штучно затягувати досудове розслідування, зловживати своїми процесуалними правами, крім цього враховуючи на даний час ситуацію в Україні в цілому, блок пости, мобілізацію ОСОБА_4 , зможе зловживати та користуватися даним становищем з метою затягування процесуальних строків;

- незаконно впливати на учасників кримінального провадження, щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді. Зокрема, ОСОБА_4 , може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та інших учасників даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може чинити на потерпілого, його родичів та інших психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого, свідків, експертів до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.

Прокурор просить обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , жовтня 1979 року народження, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці.

25.11.2025 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, яке мотивоване наступним.

В порушення приписів кримінального процесуального Закону, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті фактично викладено хибні обвинувачення ОСОБА_4 , який є передчасно обвинуваченим у кримінальному провадження та обвинувальний акт відносно якого направлено до суду. Вказує у клопотанні на наявність суперечливих доказів, відсутність належного реагування слідчого на подані стороною захисту клопотання під час досудового розслідування.

За вказаних обставин, вважає обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам Закону та який має бути повернутий прокурору.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти заявленого клопотання про повернення обвинувального акта, оскільки такий повністю відповідає вимогам КПК України, просив врахувати подані ним заперечення на клопотання про повернення обвинувального акта, також просив задовольнити клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і призначити судовий розгляд на підставі поданого до суду обвинувального акта.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти призначення судового розгляду та висловили думку щодо необхідності повернення обвинувального акта з підстав, що зазначені у відповідному клопотанні.

Також захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав письмові заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу, у яких вказав на відсутність ризиків, зазначених прокурором у клопотанні та звернув увагу, що з боку потерпілого ОСОБА_8 немає жодних претензій до ОСОБА_4 , а вся шкода компенсована.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані клопотання, суд доходить наступного висновку.

Дослідивши клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта, суд не може погодитися з доводами захисника щодо невідповідності обвинувального акта вимогам, визначеним у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Обставини, на які посилається захисник обвинуваченого не свідчать про те, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки прокурор в обвинувальному акті викладає фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Щодо необґрунтованості кваліфікації кримінального правопорушення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, виклад у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та відповідно правова кваліфікація ним цих обставин, жодним чином не свідчить про невідповідність обвинувального акта та не впливає на право сторони захисту обстоювати свою правову позицію, права, свободи і законні інтереси засобами, передбаченими КПК України.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до ст. ст. 337-338 КПК України, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Тобто, якщо в ході судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа (зокрема ті, про які захисник зазначає у клопотанні), нормами чинного КПК України передбачений правовий механізм реагування на відповідні обставини в ході судового розгляду обвинувального акта.

Відтак, поданий прокурором обвинувальний акт не містить недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору.

Щодо поданого на розгляд суду клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.268 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Установлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У судовому засіданні при дослідженні поданого клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними даними, які були досліджені в судовому засіданні та на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри і є достатніми для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Також як па підставу обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п.п 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, які нібито виправдовують застосування даного запобіжного заходу до обвинуваченого.

Вивчивши у судовому засіданні обставини кримінального провадження, суд не може погодитися із твердженнями прокурора щодо наявності на стадії підготовчого судового засідання у межах даного кримінального провадження всіх зазначених у клопотанні ризиків.

Так, обґрунтовуючи наявність передбачених п.п 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, прокурор вказує на їх наявність саме на стадії досудового розслідування.

Суд звертає увагу, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 17.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 12 листопада 2025 року скерований на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області та наразі перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином, суд вважає недоведеною стороною обвинувачення наявність на стадії підготовчого судового засідання ризиків, передбачених п.п 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає відсутніми підстави для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешт, який не є співмірним існуючим ризикам у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд вважає, що у кримінальному провадженні має місце ризик, на який посилається прокурор у клопотанні, а саме: обвинувачений може незаконно впливати на учасників кримінального провадження (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Зокрема, ОСОБА_4 , може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду шляхом, вчинення умовляння до потерпілого та інших учасників даного кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений, знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може чинити на потерпілого, його родичів, свідків психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого, свідків, експертів до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведених прокурором обґрунтування клопотання.

Суд наразі вважає можливим обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які посилався прокурор не підтвердились.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Суд бере до уваги і поведінку обвинуваченого, який тривалий час сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, зокрема, незважаючи на встановлення Урядом України правового режиму воєнного стану, прибуває за кожним викликом суду в судові засідання, що свідчить про його добросовісну процесуальну поведінку як учасника судового провадження.

Вагомим також є факт примирення потерпілого з обвинуваченим та відшкодування останнім завданої щкоди, що підтверджується нотаріально засвідченими заявами.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, дружину та неповнолітню дитину, не веде аморальний спосіб життя, має постійне місце роботи у ТОВ «ОЛГА-ТОРГ» та міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, запобіжний захід у виді особистого зобов`язння буде співмірним існуючим ризикам, відповідатиме особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Крім цього, необхідно покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв?язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- не відлучатися за межі Закарпатської області, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вирішуючи питання, що пов`язані з підготовкою до судового розгляду, суд доходить до наступного.

Кримінальне провадження підсудне Мукачівському міськрайонному суду, підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для повернення обвинувального акта відсутні.

З врахуванням думки учасників, суд вважає можливим судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні. Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені, визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до ч.1 ст.316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. 177, 179, 314-316, 371, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта відмовити.

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Псков, Російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 днів до 26 січня 2026 року, включно, з покладанням таких обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв?язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- не відлучатися за межі Закарпатської області, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначити до судового розгляду в залі судових засідань Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області на 11 год. 30 хв. 08 грудня 2025 року.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілого.

Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Псков, Російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та подати таку в судове засідання до 08 грудня 2025 року.

Порушення обов`язків особистого зобов`язання має наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу і накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали (у частині виконання обвинуваченим особистого зобов`язання) покласти на прокурора Закарпатської обласної прокуратури - ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01.12.2025.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_9