Провадження № 1-кс/742/1495/25
Єдиний унікальний № 742/5779/25
У Х В А Л А

іменем України

07 листопада 2025 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні матеріали скаргипредставника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 набездіяльність посадових осіб Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.197-1, 356 КК України,

УСТАНОВИВ:

Представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано до суду скаргу на бездіяльність посадових осіб Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.197-1, 356 КК України.

Свою скаргу мотивує тим, що 15.09.2025 ОСОБА_3 звернувся до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення сусідом - ОСОБА_5 , який систематично зберігає свій автомобіль на земельній ділянці спільного користування (подвір?я), чим порушує право Заявника на вільне користування цією ділянкою. Проте, жодних дій, спрямованих на внесення наданих Заявником відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося. 13.10.2025 Заявнику надано відповідь щодо зазначеної заяви від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області за підписом начальника відділу полковника поліції ОСОБА_6 , у якій зазначено, що ознак кримінального правопорушення не вбачається, а правовідносини мають цивільно-правовий характер Відповідно до Пояснення, отриманого ДОП СДОП ВП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_7 від ОСОБА_5 він був опитаний лише в день надання відповіді, що свідчить про формальний характер перевірки. На думку Заявника, дії сусіда містять ознаки: самовправства (ст. 356 КК України), оскільки сусід самовільно вирішує питання користування спільною земельною ділянкою без згоди іншого співвласника; самовільного зайняття земельної ділянки (ст. 197-1 КК України), оскільки використання ділянки без погодження з іншими співвласниками є порушенням земельного законодавства. Крім того, Заявник звертався до виконавчого комітету Прилуцької міської ради, який підтвердив, що ділянка є спільною, але самоусунувся від реагування, посилаючись на ст. 319 ЦК України. Така позиція не враховує, що держава зобов?язана захищати права співвласників у разі порушення. Згідно ст.214 КПК України слідчий, прокурор, дізнавач невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов?язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Не зважаючи на такі вимоги закону, всупереч ст. 214 КПК України, уповноваженою особою Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області допущено бездіяльність, а саме не внесено відомості до ЄРДР відповідно до норм чинного КК та КПК, тому заявником і подано до суду скаргу відповідно до якої просить суд зобов`язати уповноважену особу Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області невідкладно внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.197-1, 356 КК України до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 24 жовтня 2025 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Прилуцького районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 197-1, 356 КК України. Зобов`язано Прилуцький районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області надати матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник Прилуцького районного відділу поліції в судовому засіданні з приводу заявленої скарги категорично заперечив. Надав пояснення, що дійсно заявником було подано до відділу поліції заяву про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.197-1, 356 КК України. Дана заява була зареєстрована в ЄО за №19671 від 15.09.2025. В ході розгляду даної заяви опитані як заявник так і ОСОБА_5 . В порядку Закону України «Про звернення громадян» заявнику надана відповідь про відсутність підстав внесення даних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. Заявнику роз`яснено, що спір з приводу користування спільною земельною ділянкою підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В діях ОСОБА_5 не вбачається ознак вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши скаргу та докази на її обґрунтування, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 2 ст. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням (заявою) є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

З матеріалів справи убачається, що 15.09.2025 ОСОБА_3 звернувся до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення сусідом - ОСОБА_5 , який систематично зберігає свій автомобіль на земельній ділянці спільного користування (подвір?я), чим порушує право Заявника на вільне користування цією ділянкою.

Вказана заява була прийнята та зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку). 15.09.2025 за №19671, як того і вимагають положення кримінального процесуального закону.

Згідно Довідки №4944 про результати розгляду звернення від ОСОБА_3 , вбачається, що 15.09.2025 до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області надійшло звернення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 . Дане звернення було зареєстровано до журналу ЄО Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області N? 19671. Старшим дільничним офіцером поліції СДОП ВП Прилуцького районного відділу поліції ГУНІ в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_7 для виконання повноважень поліції щодо об?єктивної, всебічної і вчасної перевірки звернення у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», у межах компетенції, визначеної Законом України «Про Національну поліцію» було проведено ряд заходів, а саме:?опитування осіб, які можуть володіти інформацією, необхідною?для виконання поліцейських повноважень з розгляду даного звернення; 2) проведено роз?яснювальну бесіду. За результатами перевірки встановлено, що 15.09.2025 до Прилуцького районного відділу поліції ГУНІ в Чернігівській області надійшло звернення від ОСОБА_3 , щодо ймовірних протиправних дій з боку сусіда. В ході проведення перевірки ОСОБА_8 пояснив, що його сусід ОСОБА_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 паркує свій автомобіль в дворі загального користування, чим заважає користуватись подвір?ям. При спілкуванні з ОСОБА_5 , останній пояснив, що нічого не порушує тим, що ставить свій автомобіль в дворі загального користування. В даних правовідносинах які виникли між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні ознаки адміністративних та кримінальних правопорушень, але вбачаються ознаки цивільно-правових відносин. Тому заявнику для захисту своїх прав та інтересів буде рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вказана заява прийнята і зареєстрована 15.09.2025 у Прилуцькому районному відділі поліції, проте відповідні відомості за вказаною заявою про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР не вносились та така розглянута згідно Закону України «Про звернення громадян».

Отже, посадовими особами Прилуцького районного відділу поліції були повністю виконані положення ч.4 ст. 214 КПК України.

При цьому, виходячи зі змісту положень ст. 214 КПК України, саме слідчий або прокурор наділені повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть бути внесені всі без винятку повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, як безпідставно вважають заявник та її представник, ці відомості мають бути перевірені слідчим або прокурором, щоб гарантувати кожній особі захист від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Не можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відомості про вчинення кримінального правопорушення у разі, якщо викладені в заяві обставини свідчать про те, що поставлені питання є предметом вирішення в порядку цивільного, адміністративного або ж господарського судочинства.

Зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зводиться до незгоди заявника із відлюченням від газопостачання в житловому будинку у зв`язку із наявною забороговпаністю за оплату житлово-комунальних послуг.

На думку слідчого судді дані обставини не свідчить про наявність ознак кримінальних правопорушень на які вказує заявник, а відповідний спір має вирішуватись судом цивільної юрисдикції.

Категорично невірним є тлумачення скаржником вимог кримінального процесуального закону в тій частині, що правоохоронні органи зобов`язані вносити будь-які відомості та щодо будь-яких осіб до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не перевіряючи обґрунтованість та доведеність повідомлених обставин.

Прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є тотожним поняттю внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кожне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення має бути обґрунтованим та підтвердженим тими доказами, які достатні на етапі вирішення питання про наявність чи відсутність ознак можливого вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке у подальшому можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Без дотримання цих вимог будуть порушені права громадян, які будуть беззахисними перед безпідставними та непідтвердженими звинуваченнями.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Під час судового розгляду слідчий суддя перевірив наведені заявником обставини, які вона вважає кримінально карними діями особи, та погоджується із висновком органу досудового розслідування про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скаргипредставника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 набездіяльність посадових осіб Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.197-1, 356 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10