Справа №567/99/26
Провадження №1-кс/567/17/26
У Х В А Л А

28.01.2026 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши винесене в кримінальному провадженні за №0009594 від 30.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, слідчим СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болотківці Острозького району Рівненської області, громадянина України, українця, неодруженого, із базовою середньою освітою, зареєстрованого та фактично прожитаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометника 2-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 8-ої механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого

встановила

слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до №0009594 від 30.10.2024, за ч. 4 ст. 408 КК України.

Вказує, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді гранатометника 2-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 8-ої механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.І ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 15 вересня 2024 року близько 08 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання у селі Болотківці Рівненського району Рівненської області, без поважних причин, нез`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , а натомість залишився за місцем свого проживання у селі Болотківці Рівненського району Рівненської області, де почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав та доводів, викладених у ньому та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що має намір продовжувати військову службу, після завершення лікування. Підтвердив в судовому засіданні, що самовільно залишив військову частину.

Захисник зазначає, що необхідності у триманні підозрюваного під вартою немає, наміру залишити своє місце проживання з метою ухилення від слідства чи суду ОСОБА_5 не має, не перешкоджатиме проведенню слідства шляхом впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, потребує продовження лікування в зв`язку з чим просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження до ЄРДР №0009594 від 30.10.2024, за ч. 4 ст. 408 КК України.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

26.01.2026 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

26.01.2026 ОСОБА_5 було затримано за вчинення даного кримінального правопорушення о 7год.55 хв.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомлення про кримінальне правопорушення від 16.10.2024;

- доповіддю №8269 від 15.09.2024;

- актом службового розслідування від 15.10.2024;

- наказом №2133 від 25.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.12.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.12.2025;

- медичною характеристикою від 18.09.2024

-випискою -епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 1295(25),

-довідкою №155, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органом досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що існує ризик, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно слідчий суддя вважає, що, прокурором не доведено, що існує ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які разом з ним проходили військову службу в одній військовій частині, оскільки з того часу пройшло більше року.

Будь-яких достатніх доказів того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні прокурором і слідчим не надано.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що свідки у вказаному кримінальному провадженні уже допитані.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній.

Крім того, прокурором не доведено, що існує ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами, щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства. При цьому слідчим жодного доказу на підтвердження вказаних фактів не зазначено та не надано.

Водночас, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки з матеріалів, долучених до клопотання встановлено, що ОСОБА_5 на даний час продовжує ухилятися від проходження військової служби, а отже продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Окрім того, прокурором не доведено, що існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_5 оскільки у зв`язку із самовільним залишенням військової частини йому припинено виплату грошового забезпечення та він офіційно не працевлаштований, а відтак у нього відсутня можливість отримання будь якого доходу із законних джерел.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною 8 ст.176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто тримання під вартою.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, за наявності ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, застосування до нього іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, є неможливим.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та зважаючи на вимоги ч.8 ст.176 КПК України, щодо застосовання виключно запобіжного заходу, визначеного п.5 ч.1 ст.176 КПК України, тобто тримання під вартою, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

При цьому слідчий суддя враховує, що стороною захисту не доведено обставини, на які вони посилаюються про необхідність продовження лікування ОСОБА_5 .

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

постановила

клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" Рівненській області по 07 год 55 хв - 25.03.2026 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1