Справа № 705/6075/25
Провадження № 1-кп/702/44/26
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

26.01.2026 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_18 ,

потерпіла ОСОБА_19 - не з`явилася,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000073 від 26.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000073 від 26.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України, ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України.

27.01.2026 прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_15 під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що причетність останнього до вчинення інкримінованих злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Ухвалами слідчого судді до ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався та якими підтверджено обґрунтованість висунутої підозри (а на цей час обвинувачення) та наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_15 усвідомлює загрозу покарання у виді реального позбавлення волі на тривалий строк або ж довічного позбавлення волі, не має місця роботи, схильний до збагачення і вирішення фінансових питань шляхом вчинення протиправних дій; крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_15 вдався до умисних ініціативних дій, спрямованих на ігнорування викликів слідчого та унеможливлення застосування до нього запобіжних заходів, у зв`язку з чим слідчим суддею винесено ухвалу про його примусовий привід, завдяки виконанню якої стало можливим застосування до нього запобіжного заходу; обвинувачений володіє відомостями про свідків у кримінальному провадженні, знайомий з іншими підозрюваними, частина з яких є його близькими товаришами, тому, будучи на волі, матиме можливість і мотиви впливати на них для зміни показань, надання неправдивих показань чи відмови від їх надання для уникнення відповідальності; ОСОБА_15 , будучи на волі, з високою імовірністю може вдатись до скоєння правопорушень, подібних до інкримінованих йому.

Застосування будь-яких інших запобіжних заходів, окрім наявного, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання заявленим ризикам.

Просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» строком шістдесят днів (з дня постановлення ухвали), без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_15 підтримав повністю, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що на даний час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати і надалі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, визначивши розмір застави, додатково пояснив, що має на утриманні двох малолітніх дітей, а доводи прокурора з приводу наявності ризиків є необґрунтованими.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що зазначені прокурором в клопотанні є необґрунтовані, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та наміру переховуватись від суду не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що зазначені прокурором в клопотанні є необґрунтовані, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_19 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_15 висунуті обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, отже до обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2025 до підозрюваного ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави та підтверджено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в подальшому строк дії ухвали неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3, 5 ст. 199 КПК України).

Оцінюючи заявлені прокурором ризики колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з обвинувальний актом ОСОБА_15 висунуте обвинувачення у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання: за п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі від 8 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

Отже, враховуючи кількість кримінальних правопорушень за формулою обвинувачення, тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_15 у разі доведення його винуватості, колегія суддів вважає, що ризик того, що ОСОБА_15 може переховуватися від суду існує.

Також, колегія суддів вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що обвинувачений, будучи ознайомленим з матеріалами кримінального провадження та перебуваючи на волі, матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Суд вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує, оскільки обвинувачений ОСОБА_15 офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу, кримінальне правопорушення вчинено групою осіб, що становить загрозу для суспільства та свідчить про ймовірність подальшого повторення таких дій у разі залишення його на свободі.

Судом не здобуто відомостей щодо обставин, які б переважили зазначені вище ризики.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні заходи, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що колегія суддів прийшла до висновку щодо доведеності заявлених ризиків і необхідності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, тому доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків та необґрунтованості клопотання спростовуються висновками суду про зворотне.

Строк запобіжного заходу особи обвинуваченого закінчується 31.01.2026, однак враховуючи, що станом на час постановлення ухвали судовий розгляд ще не розпочато, колегія суддів, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу саме на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки, інкримінований злочин, передбачений п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 2 ст. 115 КК України, згідно з обвинувальним актом, вчинений із застосуванням насильства та який спричинив смерть потерпілого, а тому суд не визначає розмір застави у даному кримінальному правопорушенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, 217, 219, 295-1, 309, 395 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_15 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Продовжений строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 обчислювати з моменту постановлення ухвали, тобто з 26.01.2026 до 26.03.2026, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_15 , захисникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прокурору та надіслати для виконання до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії повного судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя ОСОБА_20

Судді ОСОБА_21

ОСОБА_22