ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 13 серпня 2025 року у кримінальному провадженні №0002399, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 жовтня 2025 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 23.04.2020 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.162, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч. ст.76 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

Приймаючи рішення місцевий суд врахував: наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість злочину, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , дані про особу останньої, а також неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 13 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує на відсутність належного обгрунтування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, неврахування судом факту відбування покарання за іншим вироком, а також неврахування стану її здоров`я.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, оскаржена ухвала постановлена під час судового розгляду у Шевченківському районному суді м.Полтави кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи заявлене клопотання тим наявністю ризиків, визначених п.1,3,5 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій, врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченої, та дійшов до правильного висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано обрав останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, судом у повній мірі досліджено обставини, за яких до обвинуваченої неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так , згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, за один з яких, в разі доведення вини, передбачена кримінальна відповідальність до 5 років позбавлення волі.

Ураховуючи зазначене вище та проаназуваши дані про особу обвинуваченої, колегія суддів вважає, що доводи , наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 є безпідставними.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченої під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та, відповідно, задоволення апеляційної скарги обвинуваченої- відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів апеляційного суду , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 13 серпня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4