Справа № 638/4624/23
Провадження №1-кп/638/662/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова

у складі головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000511 від 06 травня 2021 року стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, офіційно не працюючого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживав за адресами АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, в останнє вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 травня 2024 року за ч.2,3,4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі, вказаний вирок змінений ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року, без змін виду та розміру покарання, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

22.04.2021 близько 18 год. 20 хв. у ОСОБА_4 , який перебував у торговому залі магазину «Єва», розташованого за адресою: м.Харків, пр-т Людвіга Свободи, 31, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 взяв з полиці торгового залу магазину «Єва» два флакони парфумного виробу - туалетної води «Dolce&Gabbana Light Blue» ємністю 25 мл, вартістю 1415 грн. 83 коп. кожна, після чого вийшов з магазину «Єва», не оплативши вказаний товар. Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду ТОВ «РУШ» на суму 2831 грн. 66 коп.

Крім того, 08.05.2021 близько 12 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував поблизу кафе «Брускета», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, 24, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 взяв 6 стільців та 2 столи кафе «Брускета» які знаходилися на літньому майданчику, вартістю 5700 грн. 00 коп., після чого покинув літній майданчик кафе «Брускета» розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду кафе «Брускета» на суму 5700 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення злочинів за обставин, викладених вище. Так, ОСОБА_4 детально повідомив, про всі зазначені в обвинувальному акті епізоди, вказав, що 22 квітня 2021 року зайшов у магазин « Єва» з полички магазину взяв два флакони туалетної води. Вказані флакони він виніс у подальшому їх продав. Так само і в обід 08 травня 2021 року він проходи біля кафе « Брускета» в м. Харкові по вул. Трінклера, побачив столи та стільці, подивився, щоб його ніхто не бачив та за брав столи та стільці, які у подальшому також продав. Зазначив, що кошти витрачав на продукти харчування та оплату орендної плати квартири. Просив призначити покарання більш м`яке, чим йому призначене.

Потерпілі у судове засідання не з`явились. Позови не заявлені.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як він, своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, та активне сприяння розкриттю злочину, про що зазначено органом досудового розслідування.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не виявив.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, має середню освіту, утриманців не має, не одружений, офіційно не працює, на військовому обліку не перебуває, мобілізований не був, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження відповідає загальним засадам кримінального провадження. Дотримані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженого, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу ОСОБА_4 , обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише при ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій інкримінованої йому статті без застосуванням ст. 69, 75 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.65, 68 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є не тяжким, дані про особу обвинуваченого, що вказані вище, відсутність обтяжуючої та наявність пом`якшуючої покарання обставин, вважає, що для виправлення та перевиховання йому слід призначити покарання в межах санкцій інкримінованої статті.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують або обтяжують покарання, «має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку».

Обране судом покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечать дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, є справедливими, адекватними і співмірними.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до не тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за вказаним кримінальним провадженням запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови в даному кримінальному провадженні відсутні.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох (3) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70,72 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20 травня 2024 року за ч.2,3,4 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року, у виді шести (6) років одного (1) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 20 травня 2024 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 за вказаним кримінальним провадженням не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок виготовлено 21 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_5