Справа № 185/652/26
Провадження 1-кп/185/1037/26
В И Р О К

іменем України

17 лютого 2026 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000098 від 14.10.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максиміліановка, Мар`їнського району, Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, неодружений, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 вчинив незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду, за таких обставин.

13 жовтня 2025 року приблизно о 07 год. 00 хв. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, не маючи на це відповідного законного дозволу, виданого компетентним органом, із заздалегідь приготовленим знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме рибацькими лісковими сітками, прибув до берега річки Самара поблизу малого Тернівського розливу, який розташований на землях Богданівської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області. Реалізуючи свій, єдиний злочинний умисел, у порушення п.п. 3.15, 4.6 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, відповідно до якого «забороняється лов риби з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сітеснастних та інших матеріалів усіх видів і найменувань, способом загат і спуску води з водоймищ, із застосуванням забороненого знаряддя лову», п. 14 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», ОСОБА_3 , з використанням рибацьких ліскових сіток за допомогою резинки та свинцевого обтяжувача по черзі виставив заздалегідь заготовлені заборонені знаряддя для лову, а саме 3 (три) рибальські ліскові сітки. Після цього ОСОБА_3 перебуваючи на березі річки та чекав вилову риби. В подальшому через деякий час ОСОБА_3 дістав рибальські ліскові сітки в кількості 3 (трьох) штук з річки Самара та витягнувши рибу з сіток помістив знов ліскові сітки в річку Самара. Далі 13.10.2025 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, підійшов до берега, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та ігноруючи дану обставину, зняв раніше встановлені ними 3 (три) рибальських ліскових сіток, в яких вже знаходилися цінні види живих біоресурсів. Після чого ОСОБА_3 , помістив рибу з сіток до садку, який знаходився у воді. Однак о 12.00 год 13.10.2025 року ОСОБА_3 був виявлений свідками на річці Самара поблизу малого Тернівського розливу, який розташований на землях Богданівської об`єднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, де у риболовному садку було виявлено рибу, а саме: окунь 98 шт., вартістю 3162 гривні за 1 шт., на загальну суму 309 876 гривень, плітка 3 шт., вартістю 1564 гривні за 1 шт., на загальну суму 4692 гривень, та карась сріблястий 1 шт., вартістю 1581 гривень за 1 шт., на загальну суму 1581 гривень, заподіявши таким чином згідно Такс для обчислення розміру збитків від завданих громадянином за незаконне вилучення цінних видів риб у районі дії Правил рибальства, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 р. № 1209 істотну шкоду рибним запасам України на загальну суму 316 149 гривень.

Таким чином своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 спричинив державі, матеріальну шкоду на загальну суму 316 149 гривень.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається, ОСОБА_3 передбачена ч. 1 ст. 249 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Пояснив, що у середині жовтня 2025 року, вранці, використовуючи рибальські ліскові сітки, виставив заздалегідь заготовлені три сітки. Декілька разів діставав їх та виловив близько 100 штук риби. Свої дії обвинувачений оцінив критично, щиро розкаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу скоєного. Цивільний позов визнав у повному обсязі. Оскільки йому повністю зрозуміла суть обвинувачення, яке була детально роз`яснена в судовому засіданні, він підтвердив повне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у зв`язку з цим обвинувачений не наполягав на їх дослідженні та просив здійснити розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлений цивільний позов у повному обсязі. Проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечувала.

З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечували проти застосування в даному провадженні положень частини третьої статті 349 КПК України, а також роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки спрощеного розгляду справи, з якими останній погодився, суд дійшов висновку про доцільність застосування зазначеної правової норми. У зв`язку з цим, суд визнав недоцільним дослідження доказів, які не оспорюються сторонами, та застосував положення ч. 3 ст. 349 КПК України при розгляді даної справи.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 ,надані ним у судовому засіданні, та співставляючи їх зі змістом пред`явленого йому обвинувачення, суд доходить обґрунтованого висновку, що показання обвинуваченого є логічними, послідовними, узгодженими із фактичними обставинами справи та підтверджують викладену в обвинувальному акті версію подій. З урахуванням того, що при розгляді справи судом застосовано положення частини третьої статті 349 КПК України, тобто справу розглянуто у спрощеному порядку на підставі беззаперечного визнання обвинуваченим своєї вини, та за відсутності заперечень з боку інших учасників процесу, суд визнає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною поза розумним сумнівом.

Суд при цьому керується критерієм, що використовується під час оцінки доказів у кримінальному провадженні, а саме: вина особи вважається доведеною поза розумним сумнівом, коли факти, які обґрунтовують обвинувачення, випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту, що не залишають сумніву у доведеності обставин злочину.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за частиною першою статті 249 Кримінального кодексу України як незаконне зайняття рибним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що він завдає шкоди рибним запасам та іншим водним тваринам в Україні шляхом їх хижацького знищення.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння - незаконне зайняття рибним, звіриними або іншим водним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Про істотність шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 249 КК України, свідчить добування великої кількості риби. Вирішуючи питання про те, чи є шкода, заподіяна незаконним водним добувним промислом істотною, належить керуватися спеціальними таксами, визначеними Кабінетом Міністрів України, для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Незаконне вилучення цінних видів риб(102 одиниці) у районі дії Правил рибальства, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 р. № 1209, свідчить про заподіяння істотної шкоди на загальну суму 316 149 грн та наявність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення ч. 1 ст. 249 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судимий, пенсіонер, неодружений, уродженець с. Максиміліановка, Мар`їнського району, Донецької області, із вищою освітою, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується позитивно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,підлягає покаранню за вчинення кримінального проступку, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який є пенсіонером, наявність обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, щирого каяття, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді пробаційного нагляду, яке буде необхідним і достатнім.

На переконання суду, саме, це покарання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання у суду немає.

Вирішуючи по суті позовну заяву Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управляння державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріального збитку у розмірі 316149 (триста шістнадцять тисяч сто сорок дев`ять) гривень 00 копійок, суд враховує такі обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Суд встановив, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, а саме здійснив незаконний вилов живих водних біоресурсів кількістю 102 одиниці, а саме: окунь 98 шт., вартістю 3162 гривні за 1 шт., на загальну суму 309 876 гривень, плітка 3 шт., вартістю 1564 гривні за 1 шт., на загальну суму 4692 гривень, та карась сріблястий 1 шт., вартістю 1581 гривень за 1 шт., на загальну суму 1581 гривень, заподіявши таким чином згідно Такс для обчислення розміру збитків від завданих громадянином за незаконне вилучення цінних видів риб у районі дії Правил рибальства, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 р. № 1209 істотну шкоду рибним запасам України на загальну суму 316 149 гривень.

Розмір цієї шкоди доведений висновком судово-економічної експертизи №1512-25 від 22.12.2025.

При цьому, є очевидним причинний зв`язок між учиненим ОСОБА_3 протиправним діянням та наслідками у виді шкоди.

Правилом ч. 3 ст. 22 ЦК установлено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Тому, суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого 316 149 гривень на користь держави в особі Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області, шкоду заподіяну навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України та ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та у справі необхідно застосувати спеціальну конфіскацію, що полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави певного майна, що було предметом кримінального правопорушення та знаряддям вчинення злочину, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 у справі № 194/1628/25 (провадження №1-кс/194/167/25) на майно, вилучене в ході огляду місця події 13.10.2025, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном до його скасування у встановленому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт допускається, зокрема, для забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення вирішує питання про скасування арешту майна, а у випадку задоволення цивільного позову арешт може залишатися чинним. Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами цього Кодексу, а у неврегульованих випадках за нормами ЦПК України. Частина 7 ст. 158 ЦПК України передбачає, що у разі задоволення позову заходи забезпечення продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0104 та :03:000:0085, що перебувають у власності ОСОБА_3 , з метою забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком законної сили.

Витрати пов`язані із проведенням судово- економічної експертизи № 1512-25 від 22.12.2025 року, що становлять 6785,28 грн, відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та робот;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання ОСОБА_3 у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управляння державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управляння державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області матеріальні збитки у розмірі 316149 (триста шістнадцять тисяч сто сорок дев`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у сумі 6785 (шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 28 копійок.

Речові докази:

застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України, передавши у власність держави риболовну сітку № 1 довжиною 8 м, висотою 0,8 м, розмір ячейки 30 мм; риболовну сітку № 2 довжиною 13 м, висотою 0,8 м, розмір ячейки 50 мм; риболовну сітку № 3 довжиною 8 м, висотою 0,8 м, розмір ячейки 20 мм (передати для потреб Збройних Сил України);

риба, а саме окунь 98 штук, карась сріблястий 1 штука, плітка 3 штуки залишити за належністю Управлянню державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16.10.2025 у справі № 194/1628/25 (провадження №1-кс/194/167/25) на майно, вилучене в ході огляду місця події 13.10.2025.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:0104 та :03:000:0085, що перебувають у власності ОСОБА_3 , з метою забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1