Справа № 738/1666/24
№ провадження 1-кп/738/22/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2024 року за №0000192 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськівка Менського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2022 № 4 солдат ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та на посаду водія евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону.

30 травня 2024 року о 00 годині 22 хвилині, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому на задньому сидінні перебував пасажир ОСОБА_6 , рухаючись автомобільною дорогою по вул. Гетьманська від вул. Шкільна в напрямку вул. Чернігівський шлях в м. Мена Корюківського району Чернігівської області, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення п. 2.3 б та п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху неправильно оцінив дорожню обстановку, в результаті чого на перехресті вул. Гетьманська та вул. Чернігівський шлях в м. Мена не впорався з керуванням та виїхав на праве узбіччя вул. Чернігівський шлях, де здійснив наїзд на бетонну плиту.

Внаслідок наїзду на бетонну плиту пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної торако-скелетної травми, що включає садна на обличчі, верхніх кінцівках, садно в ділянці реберної дуги справа, перелому одинадцятого, дванадцятого ребер зліва без зміщення уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій забов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) та п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її наслідками.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною першою статті 286-1 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті від 17 листопада 2025 року, яким змінене обвинувачення викладене у обвинувальному акті від 22 липня 2024 року.

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, останній вважав установленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286-1 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України, зазначив, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не виявлено, просив призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав, щиро розкаявся, правову кваліфікацію дій та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорював, просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з письмовою заявою потерпілого ОСОБА_6 від 16 серпня 2024 року, останній зазначив, що претензій до ОСОБА_2 не має, матеріальна шкода йому відшкодована, при ухваленні вироку поклався на розсуд суду.

Під час судового розгляду думка потерпілого ОСОБА_6 заслухана не була, оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання обвинуваченому просила врахувати його характеризуючі дані, зокрема те, що він є учасником бойових дій, має нагороди, захищав нашу країну від агресора, а також поведінку потерпілого ОСОБА_6 , який під час руху транспортного засобу відчиняв двері, в зв`язку з чим випав з автомобіля на повороті. Просила призначити ОСОБА_2 покарання із застосуванням статті 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України.

Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 30 травня 2024 року після 23-00 годині, він рухався на автомобілі марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Мена по вул. Сіверський шлях, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння. У автомобілі, окрім нього, було ще четверо пасажирів, двоє дорослих а саме потерпілий ОСОБА_7 , його знайомий ОСОБА_8 , з якими він вживав алкольні напої, та двоє дітей, онуки потерпілого ОСОБА_6 .. Діти сиділи спереду, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на задньому пасажирському сидінні. Під час руху на дорозі побачили поліцейських, ОСОБА_11 крикнув: «Поліція», після чого він пришвидшив рух. Поліція слідувала за ними на патрульному автомобілі з увімкненими проблисковими маячками, поліцейський вимагав зупинися, але він продовжував рухатися. Під час руху, потерпілий ОСОБА_6 , відчиняв праві задні двері автомобіля, щось кидав з автомобіля. На повороті він не справився з керуванням та зіткнувся з бетонному плитою, ОСОБА_9 випав з автомобіля. Він залишався в автомобілі, під`їхала поліція, на вимогу поліцейського надав всі документи, через деякий час приїхала швидка. Працівники поліції доставили його до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Шкоду на лікування потерпілому не відшкодовував, після ДТП з ним не спілкувався.

Документи, зібрані стороною обвинувачення.

На доведення вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, прокурором у судовому засіданні було надано суду докази, які було судом досліджені безпосередньо та з яких встановлені наступні факти.

На підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень 30 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000192 про вчинення кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою статті 286-1 КК України ( а.к.п.125).

Згідно з рапортом старшого інспектора-чергового ВП №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від 30 травня 2024 року ОСОБА_12 , зі служби 102 надійшло повідомлення від наряду ГРПП про те, що 30 травня 2024 року о 00-20 год у м. Мена по вул. Чернігівський шлях, буд. 53 сталася ДТП з потерпілим (а.к.п.146).

Згідно з результатами відпрацювання отриманої інформації встановлено, що 30 травня 2024 року о 00-20 год водій ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «SKODA», моделі «OCTAVIA А5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Гетманська в м. Мена на перехресті з вул. Чернігівський шлях, не впорався з керуванням, виїхав на узбіччя, де здійснив зіткнення з бетонною плитою. На момент ДТП в автомобілі перебувало четверо пасажирів: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередній діагноз: забій правого колінного суглобу; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередній діагноз: ЗЧМТ, СГМ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забійна рана волосяної частини голови, перелом ребер справа, алкогольне сп`яніння; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , алкогольне сп`яніння (а.к.п. 146 на звороті).

Згідно з рапортами старшого інспектора-чергового ВП №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від 30 травня 2024 року ОСОБА_12 , зі служби 102 надійшли повідомлення від закладу охорони здоров`я про те, що 30 травня 2024 року до медичного закладу доставлений ОСОБА_6 з тілесними ушкодження отриманими внаслідок ДТП (а.к.п.147, 148).

Згідно з Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 травня 2024 року встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться на перехресті вул. Гетманська та вул. Чернігівський шлях у м. Мена Корюківського району Чернігівської області, та зафіксовано сліди кочення коліс автомобіля, наявність слідів зіткнення транспортного засобу з бетонною плитою, слідів гальмування не виявлено, з місця пригоди вилучено автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA А5». До протоколу додана схема та фототаблиця (а.к.п.149-154).

Згідно з Висновком експерта від 18 червня 2024 року № СЕ-19/125-25/7056-ІТ, за результатами судової інженерно-транспортної експертизи експерт дійшов висновку, що на момент експертного огляду, доступними методами дослідження, технічних несправностей в робочій гальмівній системі та в системі рульового управління автомобіля «SKODA», моделі «OCTAVIA А5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які б перебували в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено (а.к.п.164-169).

У Протоколі огляду відеозапису від 01 червня 2024 року зафіксовано огляд чотирьох відеозапиів, три з яких з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, а один з відеореєстратора із службового автомобіля, які були відтворені і під час судового розгляду. При відтворенні відеозапису 0000000__0020МР4 встановлено, що о 00:23:40 поліцейський автомобіль рухається з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, а також звуковими сигналами, переслідує автомобіль Шкода, поліцейський по гучномовцю наказує водію автомобіля Шкода прийняти вправо та зупинись, на що водій автомобіля Шкода не реагує та продовжує рух. Під час руху працівники поліції неодноразово застосовували звукові сигнали та по гучномовцю наказували зупинитись, однак водій автомобіля Шкода на них не реагував. О 00:24:44 год автомобіль Шкода зміщується праворуч, після чого виїжджає на праве узбіччя, де здійснив зіткнення із бетонною стіною. Від удару пасажир, який знаходився на задньому сидінні, випав із автомобіля. Також під час руху автомобіля пасажир автомобіля, який знаходився на задньому пасажирському сидінні справа, відкрив двері автомобіля і так водій продовжував рух. О 00:30:18 поліцейський підходить до автомобіля Шкода, за кермом якого знаходиться особа, яка назвалася ОСОБА_2 , останній надав працівникам поліції документи.

Аналoгічні відoмості зафіксовані на відео Video 2024-05-30 at 04.44.17. mp4.

На відео 2341_000015С.МР4 о 00:23:41 зафіксовано, що за кермом автомобіля Шкода знаходиться особа чоловічої статі, яка вдягнена у китель (куртка) військова (піксельна), спортивні штани сірого кольору, яка на вимогу працівника поліції надає документи.

На відео 2046_000026С.МР4 зафіксовано як ОСОБА_2 (водій автомобіля) знаходиться у лікарні, де у нього відбирається біологічних матеріал (кров, сеча) для проведення огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до Висновку експерта № 106 від 19 липня 2024 року за результатами судово-медичної експертизи, у ОСОБА_6 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді поєднаної торако-скелетної травми, що включає садна на обличчі, верхніх кінцівках, садно в ділянці реберної дуги справа, перелому одинадцятого, дванадцятого ребер зліва без зміщення уламків, що могли утворитись від дії тупих предметів, в тому числі внаслідок ДПТ 30.05.2024 та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів. Дане тілесне ушкодження могло утворитись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, коли в момент зіткнення легкового автомобіля з фіксованим предметом останній перебував в якості пасажира заднього сидіння автомобіля (а.к.п.174-176).

Відповідно до результату токсикологічного дослідження № 685 від 12 червня 2024 року у крові ОСОБА_2 виявлено етанол в концентрації 2,43 г/л (%), у сечі 3,07 г/л (%). Біологічний матеріал (кров, сеча) від 30 травня 22024 року (а.к.п.178).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Відповідно до положень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 згаданої постанови, вирішуючи питання про вид і розмір покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного зі співучасників у вчиненні злочину та ін.).

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Обвинувачений ОСОБА_2 раніше несудимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив необережний нетяжкий злочин, який виразився у порушенні ним правил дорожнього руху, що стало наслідком дорожньо-транспортної події та спричинило настання наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, розлучений, військовослужбовець, учасник бойових дій, за місцем проходження служби характеризувався позитивно, за сумлінне виконання військового обов`язку нагороджений грамотою та оголошена подяка.

Згідно із досудовою доповіддю від 23 вересня 2025 року, підготовленою Корюківським районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, про обвинуваченого ОСОБА_2 надано висновок про середній ризик вчинення ним повторного правопорушення та про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. З дослідженої інформації, що характеризує особу обвинуваченого вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_2 характеризується добре, громадського порядку не порушує.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_2 його вік, матеріальний та сімейний стан, конкретні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його вчинення, а також характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, разом з тим відсутність обставин, що обтяжують покарання; не відшкодування матеріальної шкоди потерпілому на лікування, про що сам обвинувачений зазначив під час судового розгляду, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Інших видів покарання санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України не передбачено.

Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання відсутні.

Положеннями статті 75 КК України визначено, що особи, які засуджуються за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути звільнені від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, суд виходить з наступного.

Так, за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Позбавлення права керувати транспортними засобами є обов`язковим додатковим покаранням, передбаченим у санкціях всіх частин ст. 286-1 КК, яке застосовується до осіб за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння.

Мотиви ухвалення рішень щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжних заходів, речових доказів і документів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду кримінального провадження до ОСОБА_2 запобіжні заходи не застосувались, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

На автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_16 , ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2024 року накладено арешт із забороною права розпоряджатись, користуватись та відчужувати це майно.

Суд дійшов висновку, що відповідно до положень частини 4 статті 174 КПК України, необхідно скасувати арешт, накладений на вказаний транспортний засіб.

Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень статті 100 КПК України.

Речові докази: автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання на спеціалізований майданчик відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику ОСОБА_16 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта у сумі 6058,24 грн. підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 КК України, та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту його затримання на виконання цього вироку.

Накладений ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2024 року арешт на автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_16 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_16 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта, у сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1