Справа №760/9814/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000985 від 09.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ, Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 23.04.2024 р. прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000985 від 09.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченій, що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, на суму заподіяної потерпілому матеріальної шкоди внаслідок викрадення майна у розмірі 1 125 грн., вже не є кримінально караним, та у зв`язку із чим суд запитав згоду обвинуваченою на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто частковою декриміналізацією інкримінованого обвинуваченій діяння.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала суду згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, та захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявила відповідне клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд роз`яснив обвинуваченій наслідки закриття кримінального провадження на підставі, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, та обвинувачена ОСОБА_4 просила суд закрити провадження, підтримавши клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої, зазначивши, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, та потерпілий ОСОБА_7 у поданій письмовій заяві зазначив про відсутність претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 , просив проводити судовий розгляд у його відсутність.

Із врахуванням приписів ч. 1 ст. 325 КПК України суд провів судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно клопотання захисника обвинуваченої про закриття кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, у сквері за адресою: м. Київ,вул. Солом?янська, 24, приблизно о 17 годині 35 хвилин 09.04.2024, після розпивання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім?я ОСОБА_9 , побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який будучи у стані алкогольного сп?яніння сидів на лавочці у вищевказаному сквері. В подальшому, між ОСОБА_10 , невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім?я ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого останній підвівся з лавочки та направився на зелену зону, де не втримавши рівновагу впав на землю. Підійшовши до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім?я ОСОБА_9 допомогли останньому підвестись. В цей же час, побачивши безпорадний стан потерпілого ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений таємне викрадення майна останнього, вчиненого в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп' яніння, впевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, приблизно о 17 годині 40 хвилин, 09.04.2024 перебуваючи за адресою: м. Київ,вул. Солом?янська, 24, підійшовши до потерпілого

ОСОБА_7 ззаду, дістала з його правої кишені штанів мобільний телефон марки «iPhone 6», ІMEI: НОМЕР_1 , вартістю 925 гривень згідно висновку експерта N? 1376 від 15.04.2024, з сім-карткою оператора стільникового зв?язку «ВФ Україна» за номером НОМЕР_2 , яка майнової шкоди не становить та одну купюру номіналом 200 гривень. В подальшому, утримуючи при собі таємно викрадене майно з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнового збитку на суму 1 125 гривень.

Обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаявся, зазначила, що обставини викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам вчиненого нею діяння, однак, із врахуванням часткової декриміналізації інкримінованого їй кримінального правопорушення, просила провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» слідує, що у 2024 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 р. на рівні 3028 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Тобто, заявлене захисником обвинуваченої клопотання про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні по цьому епізоду не заявлено.

Долю речових доказів суд не вирішує, оскільки, як зазначила під час судового розгляду прокурор, це питання буде вирішуватись під час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_4 .

Запобіжний захід обвинуваченій не обирається, у судовому засіданні, яке відбувалось 08.01.2026 прокурор просив суд залишити без розгляду раніше подане прокурором клопотання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись положеннями ст. ст. 3, 5 КК України, ст. ст. 314, 315, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої про закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000985 від 09.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України , - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000985 від 09.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - скерувати до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для вирішення питання, пов`язаного із встановленням наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за відповідною частиною статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1