Справа №127/4167/26
Провадження №1-кс/127/1705/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000014 від 09.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне, Літинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 07.01.2026, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи за мету незаконно заволодіти транспортним засобом, під`їхали на належному ОСОБА_7 автомобілі «Chevrolet Niva», д.н.з. НОМЕР_1 , до автомобіля марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 , 1982 року випуску, належний потерпілому ОСОБА_8 , що був припаркований на узбіччі дороги між населеними пунктами Пеньківка-Підлісне Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Реалізуючи свій злочинний умисел та мету, спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , останній підійшов до автомобіля марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 та не маючи дозволу власника на керування, шляхом вільного доступу відкрив його незамкнені дверцята, проник до салону автомобіля, сів на водійське сидіння, де помітив буксирувальний трос жовтого кольору.

В подальшому ОСОБА_7 за допомогою знайденого буксирувального тросу, з`єднав належний йому автомобіль «Chevrolet Niva», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 та діючи за попередньою змовою з останнім відбуксирував автомобіль марки "ВАЗ", моделі "2121", д.н.з. НОМЕР_2 до лісового масиву розташованому за координатами 49°22 14 Пн - 28°1243 Сх поблизу с. Балин Літинської територіальної громади Вінницької району Вінницької області, де залишили даний автомобіль, вилучивши його всупереч волі власника.

Відповідно до висновку експерта від 16.01.2026 середня ринкова вартість (ціна) у технічно-справному стані аналогічного автомобіля марки «ВАЗ 2121», 1982 року випуску, станом на 07.01.2026 могла становити 71 510,00 грн. (сімдесят одну тисячу п`ятсот десять грн. 00 коп.), чим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на зазначену суму.

30.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- Рапортом Єдиного обліку

- Протоколом заяви ОСОБА_8 від 08.01.2026

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.01.2026

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.01.2026

- Протоколом ОМП від 10.01.2026

- Протоколом огляду відеозапису від 13.01.2026

- Протоколом огляду відеозапису від 13.01.2026

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2026

- Висновком експерта №СЕ-19/102-26/894-АВ від 16.01.2026

- Протоколом обшуку від 24.01.2026

- Протоколом обшуку від 24.01.2026

- Протоколом обшуку від 24.01.2026

- Висновком експерта №138/26-21 від 29.01.2026

- Висновком експерта №139/26-21 від 28.01.2026

- Іншими доказами в їх сукупності

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань, кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховування підозрюваного від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, з метою уникнення відповідальності за його вчинення останній може переховуватися від органу досудового розслідування та, у подальшому від суду;

2) незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки, згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому, ОСОБА_4 , може здійснювати вплив на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності, так як останній особисто з ними знайомий;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, а тому з метою незаконного збагачення може вчиняти нові кримінальні правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

У той же час, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що стало підставою для повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, особу підозрюваного, зокрема його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, те, що він офіційно не працевлаштований, відсутність стійких соціальних зв`язків, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, наслідків вчинення злочину, в результаті якого настали тяжкі наслідки, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який є тяжким злочином, санкція якого містить максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку із чим у будь - який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Отже, всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, забіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вище наведене слідчий просив суд, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22:00 год. по 07:00 год., що полягає у забороні залишати житло в якому він проживає, строком 60 діб та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного відповідні обов`язки.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Додатково зазначив, що на даний час до суду направлено обвинувальний акт за ст. 122 КК України за обвинуваченням ОСОБА_4 , крім того, звертав увагу суду, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення та наявний ризик впливу на свідків та потерпілого.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог клопотання, оскільки, вважає, що будь-які ризики передбаченні ст. 177 КПК України відсутні та прокурором не доведенні. Додатково зазначив, що інше кримінальне правопорушення по ст. 122 КК України про яке зазначав в судовому засіданні прокурор, закрито у зв`язку з примиренням з потерпілим. Враховуючи викладене просив суд, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. На запитання суду повідомив, що він не одружений, дітей не має, офіційно не працює, являється студентом коледжу, раніше притягувався до відповідальності.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено з матеріалів справи, слідчими слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 09.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

30 січня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваною особою кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає наступне.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000014 від 09.01.2026, рапорту Єдиного обліку, протоколу прийняття заяви ОСОБА_8 від 08.01.2026, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.01.2026, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 10.01.2026, протоколу ОМП від 10.01.2026, протоколу огляду відеозапису від 13.01.2026, протоколу огляду відеозапису від 13.01.2026, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2026, висновку експерта №СЕ-19/102-26/894-АВ від 16.01.2026, протоколу обшуку від 24.01.2026, протоколу обшуку від 24.01.2026, протоколу обшуку від 24.01.2026, висновку експерта №138/26-21 від 29.01.2026, висновку експерта №139/26-21 від 28.01.2026, повідомлення про підозру від 30.01.2026 та інших доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України обґрунтована.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 , не одружений, дітей не має, офіційно не працює, являється студентом коледжу, раніше притягувався до відповідальності, 24.12.2025 відносно нього до Літинського районного суду скеровано обвинувальний акт за ч. ст. 122 КК України.

Будь яких доказів на підтвердження обставини розгляду судом зазначеного обвинувального акту по суті та постановлення за результатами його розгляду будь якого процесуального рішення (вироку/ухавали) суду не представлено.

Поряд з цим, з огляду на встановлені в ходу судового розгляду цього клопотання обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є особою, яка схильна до вчинення кримінально карних діянь.

При цьому, на даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до частини першої статті 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Положеннями частини третьої статті 176 КПК України передбачено, що найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що наразі у кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого;

- незаконно впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики є істотними та такими, які можуть бути реалізовані підозрюваним у будь який момент, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Обґрунтовуючи наявність зазначених вище ризиків слідчий вказував, що існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також у зв`язку з тим, що показання свідків та потерпілих мають ключове доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Однак, незважаючи на наявність зазначених вище ризиків, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулись до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, який, на думку слідчого судді, жодним чином не зможе запобігти тим ризикам про які зазначено слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні та забезпечити належне виконання підозрюваною особою покладених на неї обов`язків, тим більше на початковому етапі досудового розслідування, в якому встановлюються можливі свідки, проводяться їх допити, призначаються експертизи, оглядаються речові докази, тощо.

З огляду на викладене запропонований органом досудового розслідування та підтриманий прокурором запобіжний захід, жодним чином не покриває тих ризиків, про які стверджує прокурор у судовому засіданні, та про які наведено слідчим у клопотанні.

Крім того суд бере до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та його наслідки, вид передбаченого покарання та наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До вказаного висновку суд прийшов з урахуванням також того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а отже є особою яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень.

Надана в судовому засіданні захисником підозрюваного незасвідчена ксерокопія розписки потерпілого про відсутність претензій судом до уваги не приймається, оскільки як повідомив прокурор, така розписка станом на день розгляду цього клопотання в матеріалах кримінального провадження відсутня.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що запропонований органом досудового розслідування та підтриманий прокурором запобіжний захід є занадто м`яким запобіжним заходом, та таким, що не покриває заявлені стороною обвинувачення та встановлені судом ризики.

Суд не може погіршити становище підозрюваної особи, обравши більш жорсткий запобіжний захід ніж запропоновано слідчим за погодженням з прокурором.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби є необґрунтованим та відсутні підстави для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000014 від 09.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне, Літинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя