КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та робочим місцем адвоката ОСОБА_6 , кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , без постійного місця проживання, судимого:

24.02.2023 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року,

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/1326/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року:

- ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

- ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, вчинили крадіжку, поєднану з проникненням у житло за наступних обставин.

18.02.2022 року близько 11 год. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 прибули до буд. АДРЕСА_4 з метою підшукування зручної квартири для вчинення крадіжки чужого майна та попрямували до третього під`їзду вказаного будинку.

В подальшому, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 піднялись на п`ятий поверх вказаного будинку та з метою власного збагачення вирішили проникнути в квартиру АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , діючи групою осіб, приблизно об 11 год. 05 хв., за допомогою наявних у них спеціальних інструментів, заздалегідь підготовлених предметів для зламу замків, зламали циліндричний механізм замка вхідних дверей до квартири №114 , після чого незаконно проникли до приміщення даної квартири, звідки викрали наступне майно:

- грошові кошти в сумі 31 500 гривень, 1 400 Євро, які, згідно офіційного курсу гривні щодо Євро, станом на 18.02.2022 становить 4 5075 гривень 66 копійок;

- портмоне чоловіче чорного кольору, дві ювілейні монети до сторіччя НАПУ України, два ланцюжки з металу білого кольору, шкіряну чоловічу куртку коричневого кольору, ручку «Pierre cardin» в коробці, гаманець коричневого кольору, п`ять брусків гігієнічного мила, дві коробки парфумів, два креми «Loreal», крем «JD», зарядний пристрій, мобільний телефон марки «Samsung Duos» в неробочому стані, посвідчення НОМЕР_1 нагородного знаку « Петро Могила » разом із знаком на ім`я ОСОБА_11 , монети різних країн, вироби із біжутерії у кількості 10 шт., парфум «Sauvage», статуетку жовтого кольору, рюкзак синього кольору марки «Adidas», купюру банку Арменія 1 одиниця, купюру банку Єгипет 1 одиниця, купюру банку Білорусь 2 одиниці, купюру банку Білорусь 20 одиниць, купюру банку Грузія 5 одиниць, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Після чого, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 з місця скоєння злочину разом з викраденим майном зникли, чим спричинили ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 76 575 гривень 66 копійок, однак невдовзі були затримані працівниками поліції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду незаконним, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність винуватості ОСОБА_7 , допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону органами досудового розслідування та суду, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 не вчиняв інкримінованого йому злочину, оскільки, як вбачається з наданих ним у судовому засіданні показань, 18.02.2022 він самостійно піднявся на п'ятий поверх та незаконно проник до житла потерпілої, звідки взяв речі, які належали потерпілій, а також сувенірні гроші, які не є грошовими коштами.

Разом з тим, вартість викраденого майна, для кваліфікації діяння як злочину, не встановлена, оскільки судова товарознавча експертиза під час досудового розслідування, а також судового розгляду не проводилась. Крім того, потерпіла заявляла, що викрадені речі не становлять для неї ніякої цінності.

Також зазначає, що під час судового розгляду не було спростовано версію ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щосувенірні гроші є грошовими коштами в сумі 31 500 грн. та 1 400 Євро.

Крім того, під час допиту у суді потерпіла показала, що вона не може надати суду для огляду грошові кошти, які під час досудового розслідування їй було повернуто під зберігальну розписку, оскільки вона їх витратила.

При цьому клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про витребування у потерпілої грошових коштів, які визнані речовим доказом, залишено судом без задоволення.

Таким чином, вважає, що вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину за ч. 3 ст. 185 КК Україні судом не доведена.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи факт скоєння кримінального правопорушення, а лише призначене покарання, просить перекваліфікувати його дії на статтю 162 КК України, а саме незаконне проникнення в чуже житло.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у судовому засіданні він дав показання, що даний злочин він вчинив один та пояснив, що з ОСОБА_8 він познайомився у 2021 році, а приїхавши у Київ в 2022 році у пошуках роботи, тимчасово мешкав у ОСОБА_8 . Так, 18.02.2022 він поїхав на співбесіду по роботі та попросив ОСОБА_8 поїхати з ним за компанію. Коли вони приїхали на місце, зайшли у під`їзд, він попросив ОСОБА_8 почекати його на першому поверсі, а сам піднявся на 5 чи 6 поверх та за допомогою інструментів, які мав при собі, відкрив двері квартири потерпілої. Про те, що він скоїв крадіжку, він ОСОБА_8 не повідомляв та ні про що з ним не домовлявся заздалегідь. Взявши у квартирі, цінні речі та купюри банка, спустився на 1 поверх, де його чекав ОСОБА_8 , він попросив його допомогти понести рюкзак з викраденими речами та віддав йому «сувенірні банкноти», повідомивши, що всі речі належать йому. Приблизно через 200-300 метрів від під`їзду їх було затримано працівниками поліції, від яких ОСОБА_8 і дізнався, що він скоїв крадіжку.

При цьому зазначає, що обвинуваченням не спростована версія про те, що ОСОБА_8 не знав про кримінальне правопорушення, вчинене ним ( ОСОБА_7 ).

Крім того, вказує й на те, що призначене йому судом першої інстанції покарання є несправедливим через суворість та підлягає скасуванню, оскільки всі підписи його та ОСОБА_8 , які містяться у матеріалах провадження, підроблені.

Також зазначає, що вони заявляли клопотання про проведення експертизи щодо визначення справжності даних грошових банкнот банку, але судом було відмовлено у його задоволенні.

Окрім цього, зазначає, що він не наніс потерпілій ніяких збитків, їй все було повернуто, і вона не має до нього жодних претензій.

Таким чином, вважає, що оскільки по даній справі ніяких збитків не має, то це є проникнення у приміщення і карається законом до 3 років позбавлення волі.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів поданих апеляційних скарг, а також заперечення прокурора проти їх задоволення, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду в межах доводів, викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що, всупереч тверджень апелянтів, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, що відповідає юридичній кваліфікації діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом першої інстанції відповідно до положень ст. 94 КПК України.

При цьому доводи сторони захисту щодо відсутності достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення були перевірені у судовому засіданні. Проте, ці доводи судом першої інстанції обґрунтовано визнані такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються об`єктивними доказами у провадженні, які змістовно наведені у вироку та яким суд першої інстанції дав належну оцінку, обґрунтовано визнавши їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для взаємозв`язку. .

Так, на наявність в діях ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме - його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вказують, зокрема, такі докази:

- показання потерпілої ОСОБА_12 , яка, будучи допитаною в суді першої інстанції, показала, що 18 лютого 2022 року вона ходила до лікарні. Приблизно о 12 годині їй зателефонувала сусідка та повідомила, що двері її квартири відкриті та передала телефон оперативному працівнику, який повідомив, що квартиру пограбували. Коли вона приїхала, то працівники поліції сказали, щоб вона уважно подивилася, що зникло з квартири. Вона повідомила про крадіжку грошей, біжутерії, посвідчення нагородного знаку, парфумів, монет, гаманця, куртки, мила, зарядного пристрою, непрацюючого мобільного телефону, рюкзаку;

- показання свідка ОСОБА_13 , який є оперативним працівником Дарницького УП, та в судовому засіданні надав показання про те, що у лютому 2022 року з колегами вони відпрацьовували Дарницький район. Помітили поблизу вулиці Драгоманова двох підозрілих осіб, якими в подальшому виявилися ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які ходили по під`їздам будинків, при цьому надягали маски на обличчя. Потім зайшли в середній під`їзд будинку АДРЕСА_4 близько 11 години і не було їх хвилин сорок. Зайшли вони в під`їзд з одним рюкзаком, який тримав ОСОБА_7 , а коли виходили, то вже мали два рюкзаки, другий, на якому написано «adidas», тримав ОСОБА_8 . Вони пішли в напрямку проїзної частини і тоді було прийнято рішення про їх затримання. Коли затримали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , хтось з них повідомив, що вони вчинили крадіжку. Було викликано слідчо-оперативну групу. При затриманні у обох виявлено було грошові кошти, у ОСОБА_8 були виявлені гривні, а у ОСОБА_7 ще й євро. ОСОБА_8 мав при собі рюкзак синього кольору з написом «adidas», в якому були різні речі. ОСОБА_7 мав рюкзак, в якому були інструменти, відмички, ще була побутова хімія, ювелірні вироби. У ОСОБА_8 були одягнуті рукавички. В рукавичках у нього було виявлено монети;

- показання свідка ОСОБА_14 , який є оперативним працівником Дарницького УП та надав суду аналогічні пояснення з приводу виявлення та затримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з викраденим майном;

- показання свідка ОСОБА_15 , надані в суді першої інстанції про те, він був залучений понятим під час огляду квартири сусідів, з якої було вчинено крадіжку. В квартирі був безлад, розкидані речі, власники казали, що у них зникли гроші, ювелірні вироби, монети, речі;

- показання свідка ОСОБА_16 , який в суді першої інстанції пояснив, що був понятим при затриманні двох осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . У них було знайдено гроші - гривні та іноземна валюта, пам`ятні монети, статуетка, ніж, ліхтарик, гаманець з грошима. У ОСОБА_7 виявили відмичку, гроші, монети, іноземну валюту, гривні, а у ОСОБА_8 гроші були у кишенях. ОСОБА_8 повідомляв, що речі йому дав ОСОБА_7 .

Також винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.02.2022 року у потерпілої ОСОБА_12 , згідно якої з її квартири було викрадено грошові кошти та особисте майно: біжутерія, посвідчення нагородного знаку, парфуми, монети, гаманець, куртка, мило, зарядний пристрій, непрацюючий мобільний телефон, рюкзак (т. 1 а.с. 74);

- заяві ОСОБА_12 від 18.02.2022 року про надання дозволу працівникам поліції на огляд її квартири та вилучення речових доказів (т. 2 а.с. 75);

- протоколі огляду від 18.02.2022 року, відповідно до якого в ході проведення огляду квартири АДРЕСА_5 , за участю потерпілої ОСОБА_12 , було вилучено шість слідів структури матеріалу, які упаковано в коричневий паперовий пакет та скріплено печаткою (т. 2 а.с.76-83);

- зберігальній розписці від 26.02.2022 року, згідно якої потерпіла ОСОБА_12 отримала грошові кошти і майно на зберігання, а саме: грошові кошти у сумі 31 500 гривень, 1 400 Євро, купюру банку Арменія 1 одиниця, купюру банку Єгипет 1 одиниця, купюри банку Білорусь 2 та 50 одиниць, монети різних країн; вироби з біжутерії у кількості 10 шт., посвідчення нагородного знаку « Петро Могила » разом із знаком на ім`я ОСОБА_17 , статуетку жовтого кольору, парфуми «Sauvage», два ланцюжки з металу білого кольору, дві ювелірні монети до сторіччя НАПУ України, рюкзак синього кольору, шкіряну куртку коричневого кольору, ручку «Pierre cardin» в коробці, портмоне чоловіче чорного кольору, гаманець коричневого кольору, п`ять брусків гігієнічного мила, два креми Loreal, крем JD, зарядний пристрій, дві коробки парфумів, мобільний телефон марки «Samsung Duos» в неробочому стані (т. 2 а.с. 85);

- постанові про визнання та приєднання речових доказів від 18.02.2022 року та протоколі огляду речових доказів від 18.02.2022 року, згідно якого грошові кошти та речі, які були викрадені з квартири потерпілої ОСОБА_12 , були оглянути та передані їй на зберігання; інші речі, які не належать потерпілій, що вилучені під час затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , були поміщенні до спецпакетів та передані до камери схову речових доказів Дарницького УП (т. 2 а.с. 86-108);

- протоколі затримання ОСОБА_7 від 18.02.2022 року, згідно якого 18.02.2022 року в присутності понятих та захисника було затримано ОСОБА_7 , як особу, яка підозрюється у вчиненні крадіжки спільно з ОСОБА_8 грошей та речей з квартири АДРЕСА_5 . Від підпису протоколу ОСОБА_7 відмовився (т. 2 а.с.117-119);

- протоколі обшуку затриманого з додатком (диском та ілюстративною таблицею до ОМП від 18.02.2022), відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_7 при затриманні були вилучені наступні речі: купюри схожі на українські гривні: 7 купюр по 500 гривень, 5 купюр по 200 гривень, 5 купюр по 100 гривень, 2 купюри по 1000 гривень, 10 купюр по 50 гривень; купюри схожі на Євро: 3 купюри по 200, 5 купюр по 100, 6 купюр по 50; купюра банку Арменія, купюра Єгипетська номіналом 1, білоруська банкнота номіналом 2 та 50; мобільний телефон Нокіа, вироби з жовтого та білого металу, перчатки, металеві предмети та предмети схожі на відмички, викрутки 4 шт., ключ, фомка, ліхтарик, гаманець, паспорт з ІПН на ім`я ОСОБА_7 , медаль у коробці, статуетку, флакон з парфумами, два паперових листа з чорновими записами. Від підпису протоколу ОСОБА_7 відмовився в присутності понятих (т. 2 а.с.120-127);

- протоколі затримання ОСОБА_8 від 18.02.2022 року, згідно якого 18.02.2022 року в присутності понятих та захисника було затримано ОСОБА_8 , як особу, яка підозрюється у вчиненні крадіжки спільно з ОСОБА_7 грошей та речей з квартири АДРЕСА_5 (т. 2 а.с.137-139);

- протоколі обшуку затриманого з додатком (диском та ілюстративною таблицею до ОМП від 18.02.2022 року), відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_8 було вилучено наступні речі: купюри схожі на українські гривні: номіналом 200 в кількості 45 шт., номіналом 100 в кількості 60 шт., номіналом 1000 в кількості 6 шт., номіналом 500 в кількості 6 шт., які загорнуті в папірець з надписом «інститут»; мобільний телефон «Нокіа», зв`язку з ключами та магнітним брелком, гаманець з купюрами: 500 грн., дві купюри 200 грн., дві купюри 100 грн., паспорт на ім`я ОСОБА_8 , ніж складний, ліхтарик, годинник Guess Stell, два ланцюжка з білого металу, дві монети 5 гривень колекційні, перчатки, рюкзак синього кольору, шкіряна куртка коричневого кольору, ручка, два гаманця, 5 шматків мила, 3 креми, зарядний пристрій, парфуми 2 шт., мобільний телефон «Самсунг», зарядний пристрій, стаканчики (т. 2 а.с. 140-146).

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Наведені докази є достатніми вважати про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

З огляду на вищевикладене суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки сукупність зібраних доказів поза розумним сумнівом вказує, що 18.02.2022 року ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, діючи групою осіб, приблизно об 11 год. 05 хв., за допомогою наявних у них спеціальних інструментів, заздалегідь підготовлених предметів для зламу замків, зламали циліндричний механізм замка вхідних дверей до квартири АДРЕСА_5 , після чого незаконно проникли до приміщення даної квартири, звідки викрали наступне майно:

- грошові кошти в сумі 31 500 гривень, 1 400 Євро, які згідно офіційного курсу гривні щодо Євро станом на 18.02.2022 становить 45075 гривень 66 копійок;

- портмоне чоловіче чорного кольору, дві ювілейні монети до сторіччя НАПУ України, два ланцюжки з металу білого кольору, шкіряну чоловічу куртку коричневого кольору, ручку «Pierre cardin» в коробці, гаманець коричневого кольору, п`ять брусків гігієнічного мила, дві коробки парфумів, два креми «Loreal», крем «JD», зарядний пристрій, мобільний телефон марки «Samsung Duos» в неробочому стані, посвідчення НОМЕР_1 нагородного знаку « Петро Могила » разом із знаком на ім`я ОСОБА_11 , монети різних країн, вироби із біжутерії у кількості 10 шт., парфум «Sauvage», статуетку жовтого кольору, рюкзак синього кольору марки «Adidas», купюру банку Арменія 1 одиниця, купюру банку Єгипет 1 одиниця, купюру банку Білорусь 2 одиниці, купюру банку Білорусь 20 одиниць, купюру банку Грузія 5 одиниць, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Після чого, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 з місця скоєння злочину разом з викраденим майном зникли, чим спричинили ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 76 575 гривень 66 копійок, однак невдовзі були затримані працівниками поліції.

Зазначені докази зібрані у процесуальний спосіб, належними особами та мають відомості, які безпосередньо стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а відтак є належними і допустимими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є безпідставними.

Наведеними доказами спростовуються і доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України.

Так, ст. 162 КК України передбачає кримінальну відповідальність за протиправне проникнення в житло або інше володіння особи, незалежно від наміру викрасти майно, в той час як ст. 185 КК України передбачає протиправне заволодіння чужим майном, тобто його викрадення, поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

Сукупність наведених доказів беззаперечно вказує, що проникнення в квартиру АДРЕСА_5 було з метою протиправного заволодіння чужим майном. Факт викрадення майна підтверджується показаннями потерпілої, свідків, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.02.2022 року, протоколами затримання обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та їх обшуку, в ході якого у обвинувачених були виявлені та вилучені речі, які збігаються з переліком викрадених речей, наданим потерпілою.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції показав, що коли зайшов в квартиру потерпілої, то шукав лише цінні речі, майно, тобто мав умисел на таємне викрадення чужого майна, що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України.

При цьому той факт, що викрадене майно за переліком викрадених речей, наведеним потерпілою, не мало для неї матеріальної цінності не спростовує винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, адже окрім речей, були викрадені і грошові кошти, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_12 були спричинені матеріальні збитки на суму 76 575 грн. 66 коп.

Що стосується тверджень захисника, що вартість викраденого майна без товарознавчої експертизи є недійсною, то слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

В окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості (наприклад, щодо вартості викраденої безпосередньо з магазину роздрібної торгівлі товарної продукції, на яку є роздрібна ціна, чи проведення інших арифметичних розрахунків тощо).

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №420/1667/18.

Сам факт викрадення речей, що не становлять матеріальну цінність, потерпіла не заперечувала, до того ж сама і привела перелік цих викрадених речей, лише при цьому наголосила, що не має до обвинувачених матеріальних претензій, оскільки викрадене майно їй повернуто.

При цьому слід зауважити, що повернення викраденого майна відбулося не обвинуваченими, а органом досудового розслідування після затримання обвинувачених та вилучення у них викраденого майна.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що викрадені з квартири потерпілої гроші були сувенірними банкнотами, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються його ж показаннями в суді першої інстанції, в яких він зазначив, що, коли зайшов в квартиру потерпілої, то шукав лише цінні речі та майно, а також даними протоколів обшуків затриманих осіб з ілюстративними таблицями та протоколу огляду речових доказів, в присутності потерпілої ОСОБА_12 , які були вилучені в ході затримання ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , в якому знаходяться фотографії грошових купюр, згідно якого потерпілою було оглянуто та підтверджено, що речі і гроші належать їй, а відтак, відсутні підстави вважати, що з квартири було викрадено не справжні грошові купюри.

З огляду на вищенаведене, є безґрунтовними і посилання обвинуваченого на те, що судом безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення експертизи щодо визначення справжності даних грошових банкнот банку.

Що стосується тверджень захисника, що суд першої інстанції залишив без задоволення клопотання про витребування в потерпілої грошових коштів, то слід зазначити наступне.

Згідно з процесуальним законодавством, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам суд враховує їх взаємозв`язок, достатність для встановлення обставин справи та інші фактори.

Сукупність зібраних доказів є достатньою для взаємозв`язку і прийняття рішення та жодним чином не ставлять під сумнів висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Спростовуються зібраними в ході досудового розслідування доказами і твердження ОСОБА_7 про відсутність між ним та ОСОБА_8 попередньої змови на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. При цьому домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.

На домовленість про вчинення кримінального правопорушення вказують спільність та узгодженість дій обвинувачених, зокрема вони разом спочатку заходили у різні під`їзди, про що зазначив свідок ОСОБА_13 , тобто підшукуючи об`єкт злочину, а потім вони разом зайшли до під`їзду, де знаходиться квартира потерпілої, обоє мали при собі речі, необхідні для відмикання дверей, обоє вийшли з під`їзду з рюкзаками, в яких виявилися викрадені речі, одночасно були затримані працівниками поліції, при цьому під час огляду викрадені речі були виявлені, як у ОСОБА_7 , так і у ОСОБА_8 .

Наведене спростовує доводи ОСОБА_7 , що він не повідомляв ОСОБА_8 про крадіжку, що в свою чергу не виключає в їх діях співучасть.

Отже, висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, є обґрунтованими та повністю підтверджуються зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Також судом першої інстанції дотримано загальні засади призначення покарання та у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання і наявність обставини, яка його пом`якшує - вибачення перед потерпілою, відсутність претензій з боку потерпілої, а також дані про особу ОСОБА_7 , який судимий, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога і психіатра, суспільно-корисною працею не займається, та призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, а з урахуванням того, що ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2023 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, то призначив йому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2023 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, що за своїм видом і розміром відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкості ним вчиненого та є достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вимоги обвинуваченого щодо врахування тієї обставини, що потерпілій все майно повернуто і вона не має до нього жодних претензій, як підстав для пом`якшення призначеного йому судом покарання, не можуть бути задоволені, оскільки вказані обставини не лише в повному обсязі та належним чином було враховано судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, але й, на переконання колегії суддів, не є тими обставинами, які в даному випадку давали б підстави для пом`якшення призначеного обвинуваченому судом покарання, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, а також ті даних про особу ОСОБА_7 , які вказують, що він має судимість за вчинення корисливого злочину, яким є і злочин, за який він засуджується даним вироком, суспільно-корисною працею не займається, а отже, обрав джерелом отримання засобів для існування виключно злочинним шляхом, що в своїй сукупності переконливо свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , відсутність у нього критичної оцінки своїх дій, його небажання вести законослухняний спосіб життя і дотримуватись загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки.

А відтак, призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, і є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення,а засудженим в той же строк з дня отримання її копії.

Судді:

____________________ ____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3