Справа № 466/6175/25
Провадження № 1-кп/466/747/25
У Х В А Л А

17 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КК України відносно обвинуваченого за ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського райсуду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000710 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2, 3 ст. 307 КК України , ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 307 , ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України. В ході судового розгляду від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_10 не заперечили проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Тобто вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Правилами ч. 2 ст. 177 КПК України унормовано, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положення ч. 5 ст. 9 КПК України встановлюють, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція прозахист правлюдини іосновоположних свободпокладає надержаву обов`язоквжити заходищодо забезпеченняправ людини,яка тримаєтьсяпід вартою.

Разом з тим, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм вмотивованим рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, в розумінні ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_5 наразі вже перебуває у статусі обвинуваченого , а відтак судом не надається оцінка наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ними кримінальних правопорушень.

У контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

За матеріалами даного провадження 07.03.25 ухвалою слідчого судді Сихівського райсуду м. Львова до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою , з правом внесення застави , яку було внесено. Цією ж ухвалою , на випадок внесення застави, було визначено коло обов`язків, термін дії яких після їх продовження , завершується .

Враховуючи вищевикладене, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинуваченого, суд вважає доцільним продовження відносно ОСОБА_5 строку дії покладених на нього обов`язків

Керуючись ст. 376 КПК України, суд ,-

постановила :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого за ч. ч. 2,3 ст. 307 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України , строком на 60 днів, зокрема :

- прибувати на кожну вимогу суду з встановленою періодичністю ;

- не відлучатись з м. Львова без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця навчання, роботи

- утримуватись від спілкування зі свідками та експертами у вказаному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду з України та в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 22 жовтня 2025 року .

Суддя ОСОБА_1