Справа № 559/4579/25
Провадження № 1-кп/559/332/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Дубенський міскрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дубно обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000328 від 20.06.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимий:

16.12.2024 Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік,

27.06.2025 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 382, 71, 72 КК України до 1 року і 3 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення умисного кримінального проступку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення. Так, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.02.2022 у справі № 569/2366/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років. Вказана постанова набрала законної сили 01.03.2022. Крім того, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 07.02.2023 у справі № 570/28/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років. Вказана постанова набрала законної сили 20.02.2023. Однак, ОСОБА_3 всупереч вказаним постановам суду, продовжив керувати транспортним засобом, за що останнього неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4,5 ст.126 КУпАП.

Достовірно знаючи про наявність вказаних судових рішень, з метою їх невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, будучи обізнаним про розгляд відносно нього Луцьким міськрайонним судом Волинської області кримінального провадження за ч. 1 ст. 382 КК України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, та ст. 298 КУпАП, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, ОСОБА_3 , підриваючи авторитет органів правосуддя України, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання судового рішення, 20 червня 2025 року близько 01 год. 30 хв. поблизу будинку № 6 по вул. Мирогощанська, що в м. Дубно, Рівненської області, керував автомобілем марки «АUDI» модель «А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, де був виявлений і зупинений поліцейськими УПП в Рівненській області. Крім цього, ОСОБА_3 , керуючись єдиним умислом, направленим на умисне невиконання судового рішення, 27 червня 2025 року близько 01 год. 10 хв. по вул. Сурмичі, поблизу будинку 99, що в м. Дубно, Рівненської області, керував автомобілем марки «АUDI», модель «А6», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, де був виявлений та зупинений поліцейськими УПП в Рівненській області. Надалі, ОСОБА_3 , керуючись єдиним умислом, направленим на умисне невиконання судового рішення, 27 червня 2025 року близько 18 год. 00 хв. по вул. Драгоманова, поблизу будинку№ 4, що в м. Дубно, Рівненської області, керував автомобілем марки «АUDI», модель «А6», д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами, де був виявлений та зупинений поліцейськими УПП в Рівненській області.

Своїми діями, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

За клопотанням прокурора, з урахуванням згоди всіх учасників процесу, які не оспорюють фактичних обставин і наслідки роз`яснені та зрозумілі, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 та щодо речових доказів та судових витрат.

ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Підтвердив фактичні обставини справи, щодо часу, місця та способу вчинення ним кримінального правопорушення. При цьому, надав покази про те, що йому відомо про наявність постанов суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 та 126 КУпАП у виді штрафу та позбавлено прав керування транспортними засобами. Всупереч цьому, він керував автомобілем та був зупинена поліцейськими, проте шкоди жодного разу не було нікому завдано. У скоєному розкаявся, усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати.

Захисник посилався на те, що ОСОБА_3 посвідчення водія ніколи не отримував, тому суди не мали права його позбавляти, хоча постанови й не оскаржувались. Частково штрафи ОСОБА_6 оплачує, тому просив призначити мінімальне покарання.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, його вина повністю доведена зібраними у провадженні доказами, які є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та матеріалами провадження вцілому, а тому є переконливими для суду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, наявність чи відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного. При цьому, суд зазначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину повторно.

ОСОБА_3 не одружений, офіційно не працює, на утриманні немає неповнолітніх, чи непрацездатних осіб, раніше притягався до кримінальної відповідальності. По місцю проживання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи дані про особу винного, який був засуджений за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2025 до одного року і трьох місяців позбавлення волі, однак після ухвалення вироку, але до набрання ним законної сили, вчинив умисний злочин проти правосуддя, що свідчить про його зневагу до вимог закону та судових рішень, а також те, що обвинуваченийна шлях виправлення ставати не бажає і виправлення його без ізоляції від суспільства неможливе.

Також, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо запропонованої міри покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому, з урахуванням всіх вищезазначених обставин, беручи до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення і особи ОСОБА_3 , який будучи судимий та неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, не припиняє вчиняти кримінальних правопорушень проти правосуддя, суд робить висновок, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Тому суд призначає остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції статті, згідно пред`явленого обвинувачення, з врахуванням положень ч.1 ст. 71 КК України. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2025 та за сукупністю вироків призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін, але не довше ніж на 60 діб.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.09.2025- з дня взяття під варту.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-оптичні диски- залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1