ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2985/25 Справа № 201/6294/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000499 від 13 квітня 2025 у року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Соборного районного суду м. Дніпра від 25 липня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків Харківської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зі слів з середньо-спеціальною освітою, розлученої, яка має малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, в порядку ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити оскаржений вирок в частині призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та встановити іспитовий строк на 2 (два) роки, з покладанням на неї відповідних обов`язків.

Вказує, що вирок є незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає законодавству,

а призначене обвинуваченій покарання суперечить закону України про кримінальну відповідальність та за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

Вказує, що в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_10 свою провину визнала в повному обсязі, протягом всього досудового розслідування надавала показання про всі відомі їй обставини вчиненого злочину, сприяла розкриттю злочину, при проведенні слідчих експериментів повідомляла необхідну для слідства та проведення експертиз інформацію, щиро покаялася, вказувала, що готова відшкодувати всі збитки потерпілій.

Зазначає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, що полягає у неправильному застосуванні положень ст. 50 КК України та безпідставному незастосуванні положень ст. ст. 66, 75, 79 КК України, та належним чином не врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченої та інші відомості, що мають значення та істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого діяння, внаслідок чого призначив ОСОБА_8 покарання, явно несправедливе через суворість.

Вказує, що під час судового розгляду ОСОБА_8 неодноразово просила вибачення у потерпілої, вину свою визнала у повному обсязі та зазначила, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин вона вчинила вказані кримінально каранні діяння. Обвинувачена раніше не судима, у повній мірі усвідомила кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаялася у вчиненому, просила суд суворо не карати та застосувати до неї положення ст. 75 КК України.

Крім того, тяжкі наслідки від злочину не настали, цивільний позов потерпілою не заявлявся, що вказує на те, що остання не має претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої.

Зазанчає, що суд першої інстанції не врахував всі пом?якшуючі покарання ОСОБА_8 обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї провини, наявність малолітньої дитини, захворювання на ВІЛ та бажання відшкодувати завдану шкоду.

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з 13 квітня 2025 року, при цьому відповідно до ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк її попереднього ув`язнення з 13 квітня 2025 року по 25 липня 2025 року включно.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання № 4» залишено без змін.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року арешт на вилучене під час затримання ОСОБА_8 майно: чорну кофту, джинсові штани, поміщені до спеціального пакету QYH02218886, пальто чорного кольору, поміщене до спеціального пакету QYH0221891, запальничку чорного кольору, поміщену до спеціального пакету ICR0059040, жіночу сумку коричневого кольору, поміщену до спеціального пакету RAW 0059915, взуття чорного кольору, поміщене до спеціального пакету RAW 0059914, рюкзак чорного кольору, поміщений до спеціального пакету QYH 0221890.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2025 року арешт на вилучене у ОСОБА_8 під час огляду майно: грошові кошти на суму 296 гривень, поміщені до пакету НПУ ICR0058174, каблучку з металу білого кольору з орнаментом капле-видного каменю блакитного кольору з гравіюванням на внутрішній стороні «S925» зображення малого гербу України з цифровою комбінацією «925», каблучку з металу білого кольору з гравіюванням на внутрішній стороні зображення малого гербу України та з цифровою комбінацією «925», поміщені до пакету НПУ PSP1376757, мобільний телефон SAMSUNG Galaxy Note 10+ за номером моделі SM-N975F/DS, серійний номер НОМЕР_2 IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_4 , з двома SIM-картами за номерами телефонів НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 в чорному чохлі, поміщений до пакету НПУ ICR0058172, зв`язку 5 механічних ключів та одного магнітного та з двома брелками, окуляри з написом « НОМЕР_7 СЄ», жіночій гігієнічний засіб в червоному пакуванні, скляну невелику пляшку з написом «SORBETTO ROSSO» з прозорою рідиною, поміщені до пакету НПУ WAR1371145.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати по проведенню судової пожежно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/14814-ПТ від 08.05.2025 року у розмірі 4 457 (чотирьох тисяч чотирьохсот п`ятдесяти семи) гривень 00 копійок, судової пожежно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки», оформленої висновком експерта, оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/14812-ПТ від 08.05.2025 року у розмірі 4 457 (чотирьох тисяч чотирьохсот п`ятдесяти семи) гривень 00 копійок, судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/15734-Д від 21.04.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі сімсот вісімдесят двох) гривень 80 копійок, судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16123-ФХД від 14.05.2025 року у розмірі 3 565 (трьох тисяч п`ятисот шістдесяти п`яти) гривень 60 копійок, судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів за експертною спеціальністю 8.4 «Дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16125-ФХД від 15.05.2025 року у розмірі 3 565 (трьох тисяч п`ятисот шістдесяти п`яти) гривень 60 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16595-ТВ від 07.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16588-ТВ від 05.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16592-ТВ від 06.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16594-ТВ від 07.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта №СЕ-19/104-25/16593-ТВ від 05.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16579-ТВ від 02.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16573-ТВ від 02.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16566-ТВ від 05.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16554-ТВ від 01.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16559-ТВ від 02.05.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», оформленої висновком експерта № СЕ-19/104-25/16570-ТВ від 29.04.2025 року у розмірі 1 782 (однієї тисячі семисот вісімдесяти двох) гривень 80 копійок, у загальному розмірі 37 438 (тридцяти семи тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 80 копійок, на користь держави.

Вирішено питання про долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за те, що остання у невстановлений час, але не пізніше 05 години 50 хвилин 13 квітня 2025 року, шляхом вільного доступу прибула до орендованого ОСОБА_11 суміжного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому остання організувала масажний салон, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з метою помсти внаслідок виниклих неприязних стосунків, що відбулися на тлі неформальних трудових відносин із потерпілою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи при собі газову запальничку, у невстановлений спосіб здійснила підпал легкозаймистих тканинних виробів, що знаходились на ліжках у вищевказаному приміщенні.

Внаслідок горіння легкозаймистих тканинних виробів на ліжках сталась пожежа у приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 та кв. АДРЕСА_5 , яке орендувала ОСОБА_11 і в якому знаходилось особисте майно останньої, яке було повністю знищене в результаті пожежі, а саме: диван-ліжко Сіріус (EPSILON) 195 х 78 см, сірого кольору, вартістю 6 536 гривень 50 копійок, кондиціонер марки «Samurai SMA-18HRDN1B», вартістю 19 375 гривень, сушильна машина марки «Electrolux», моделі EW6D171YU, вартістю 17 147 гривень 05 копійок, 4 металеві двоспальні ліжка «ВЕРОНА-1», 200х200 см, вартістю 24 925 гривень 04 копійок, 4 матраци марки «FREEDOM HARD 19х160х200 см», вартістю 16 666 гривень 68 копійок, кондиціонер марки «OSAKA ST-07 HH», вартістю 8 225 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 переконавшись в тому, що пожежа почалась, залишила місце вчинення злочину, тим самим спричинила майнову шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 92 875 гривень 27 копійок.

Крім того, в той же день 13 квітня 2025 року не пізніше 06 години 00 хвилин ОСОБА_8 шляхом вільного доступу прибула до орендованого ОСОБА_11 приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , в якому остання організувала інший масажний салон, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з метою помсти внаслідок виниклих неприязних стосунків, що відбулися на тлі неформальних трудових відносин із потерпілою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи при собі газову запальничку, у невстановлений спосіб здійснила підпал легкозаймистих тканинних виробів, що знаходились на ліжках у вищевказаному приміщенні.

Внаслідок горіння легкозаймистих тканинних виробів на ліжках сталась пожежа в приміщенні за адресою: АДРЕСА_6 , яке орендувала ОСОБА_11 і в якому знаходилось особисте майно останньої, яке в результаті пожежі було повністю знищене, а саме: 2 матраци марки «FREEDOM HARD 19х160х200 см», вартістю 7 700 гривень, 3 світильники підвісні марки «MSK Electric Industrial СП 3614 BK+CR», вартістю 1 125 гривень, 2 кондиціонери «Samsung GEO WindFree WiFi New 2025», вартістю 54 573 гривень 40 копійок, телевізор «Samsung UE43T5300AUXUA, вартістю 8 926 гривень 25 копійок, 2 металевих ліжка «Верона-І», двоспальне, 200х200 см, вартістю 14 461 гривень 22 копійки.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 переконавшись в тому, що пожежа почалась, залишила місце вчинення злочину, тим самим спричинила майнову шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 86 785 гривень 87 копійок.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, кваліфіковані у вироку за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно із якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи, доведеності винуватості ОСОБА_8 , кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 194 КК України, законності та справедливості за видом та розміром призначеного їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом дотримано вимоги кримінального процесуального закону, спрямовані на встановлення об`єктивної істини. Перевірено обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, надано належну оцінку дослідженим доказам.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника, які полягають в обгрунтуванні необхідності застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів не може із ними погодитись.

Так, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції належним чином виконані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є умисним тяжким злочином; відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують її покарання; відомості про особу обвинуваченої, які її характеризують; обставини вчинення злочину, його наслідки для потерпілої та ставлення обвинуваченої до скоєного, зокрема те, що остання визнала себе винуватою та просила вибачення у потерпілої.

Взявши до уваги та належним чином оцінивши всі вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, що відповідає нижчій межі, передбаченій санкцією інкримінованої частини статті закону про кримінальну відповідальність, втім з реальним його відбуванням, а також про відсутність підстав як для застосування при призначенні покарання цій обвинуваченій положень ст. 69 КК України, так і для звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів апеляційної інстанції з правильністю цього висновку погоджується та вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження нових злочинів.

Апеляційна скарга захисника законності та обґрунтованості вироку суду не спростовує, оскільки не містить доводів, які переконливо вказували б на можливість досягнення щодо ОСОБА_8 мети кримінального покарання без реального його відбування.

Так, апелянт фактично порушує питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання, які пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (суддівського розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для суддівського розсуду при призначенні покарання є: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

Положенням ч. 1 ст. 75 КК України визначено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд має належним чином дослідити і оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження та врахувати, що ст. 75 КК України застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що фактичні обставини справи, а саме вчинення обвинуваченою двох епізодів тяжкого злочину способом, який у кожному випадку являв значну небезпеку для широкого кола осіб та міг призвести до тяжких наслідків, при цьому вона після здійснення підпалів у багатоквартирних жилих будинках холоднокровно залишала місця події, розуміючи всю небезпечність ініційованих нею пожеж, а також розмір заподіяної шкоди, - не вказують на те, що призначення ОСОБА_8 покарання без реального його відбування буде відповідати тяжкості скоєного діяння та його наслідкам, зможе забезпечити досягнення щодо цієї обвинуваченої мети кримінального покарання.

Також колегія суддів вважає правильним висновок суду щодо неврахування як обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_8 хоча і стверджувала про своє розкаяння та просила вибачення у потерпілої, втім не вжила будь-яких заходів до відшкодування заподіяних збитків або виправлення наслідків вчиненого в інший спосіб, що не вказує на щирість її каяття. Також ОСОБА_8 після скоєння злочину не звернулася до правоохоронних органів, а виїхала до м. Харкова, а у подальшому хоча і не відмовлялася від участі у слідчих діях та розповідала про обставини вчинення злочину, втім не повідомила істотних для справи відомостей, які не могли бути отримані в інший спосіб. Відтак не вбачається, що її позиція у справі виходить за межі визнання своєї винуватості в умовах її очевидної доведеності та намагання у такий спосіб пом`якшити покарання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить посилання на нові істотні для справи відомості, які не були відомі на етапі судового розгляду. Натомість обставини, наведені на її обґрунтування, були відомі суду, проаналізовані у вироку та, на думку колегії суддів, дістали правильну оцінку та були достатньою мірою враховані при призначенні обвинуваченій мінімального за розміром покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 194 КК України. Доводи захисника зводяться до тенденційної переоцінки вказаних обставин на користь обвинуваченої та оспорювання реалізації судом його дискреційних повноважень щодо призначення покарання.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Соборного районного суду м. Дніпра від 25 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4