Справа № 159/678/25
Провадження № 1-кп/159/151/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 січня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захичника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисника - ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000541 від 14.04.2024 про продовження запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 31.01.2019 Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України на строк 1 рік 8 місяців позбавлення волі,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 3 ст. 308 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ :

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Прокурор зазначає, що у зв`язку із закінченням 25.01.2026 строку 2026 терміну дії ухвали Ковельського міськрайонного суду щодо строку цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_7 та за наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, є доцільним продовжити ОСОБА_7 термін тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризику ухилення від з`явлення до суду, незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні багатоепізодових злочинів, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами.

В судовому засідання прокурор клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження суд встановив таке.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2024 слідчий суддя обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суд Волинської області від 25.11.2025 суд змінив ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який завершується 25.01.2026, з покладенням на обвинуваченого обов`язків.

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу мотивована тим, що продовжують існувати ризики передбачені пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зменшились.

Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт (ст. 181 КПК України), який полягає в забороні особі залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я особи; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 4) наявність постійного місця роботи або навчання; 5) репутацію особи; 6) її майновий стан; 7) наявність судимостей; 8) розмір майнової шкоди; 9) дотримання особою умов раніше застосованих до неї запобіжних заходів; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду обвинувального акта, складеного щодо ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В обвинувальному акті зазначаються фактичні обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).

На підставі наведеного, наявність самого обвинувального акту, у якому міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, свідчить про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 308, ч. 3 ст. 308 КК України.

Суд ураховує, що діяння, інкриміновані ОСОБА_7 , відповідно до статті 12 КК України, відносяться до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за злочин, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, на момент розгляду справи офіційно не працевлаштований, не має утриманців, неодружений, зареєстрований за постійним місцем проживання, однак не обмежений у можливості його змінити; крім того, враховується його молодий вік.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , особу обвинуваченого, відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, можливість втечі збільшується та підтверджує існування ризику, встановленого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, на переконання суду, прокурор довів існування ризику впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, ухвалою від 04.06.2025, суд задовольнив клопотання захисник ОСОБА_5 про виклик у судове засідання та допит як свідків уповноважених працівників поліції, які безпосередньо провадили негласні слідчі (розшукові) дії у цьому кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Обвинувачений може здійснити незаконний на них вплив, оскільки вони ще не допитані судом.

Крім того, на переконання суду, продовжує існує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, який не зменшився (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, відбував реальне покарання за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, і через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі повторно обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотиків.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки вказаний запобіжний захід за своєю суттю не забезпечить постійного контролю за поведінкою обвинуваченого. Особи, яка заслуговує довіру і яка могла б поручитися за виконання обов`язків обвинуваченим, відповідно до ст. 194 КПК України, суд не встановив, про наявність коштів на заставу, обвинувачений суду не повідомив.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для досягнення мети передбаченої у ст. 177 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід за своєю суттю може забезпечити контроль за поведінкою обвинуваченого, та запобігти настанню ризиків передбачених пп. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене вище, те, що встановлені при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України продовжують існувати і не зменшилися, беручи до уваги тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.176-183, 314-316, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із встановленням заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримати медичну допомогу (за наявності підтверджуючих документів) або слідувати в укриття під час повітряної тривоги, на строк два місяці - до 25.03.2026 включно.

На час дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою суду;

2) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що порушення покладених на нього судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтись в житло, під арештом в якому підозрюваний перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора ОСОБА_3 та Ковельське районне управління поліції ГУНП у Волинській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1