Справа № 761/3283/26
Провадження № 1-кс/761/3294/2026
УХВАЛА

про арешт майна

04 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0003219 від 05.08.2024,

установив:

02.02.2026 старший слідчий слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , звернулася (вх. № 9336) до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0003219 від 05.08.2024.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, слідчим ОСОБА_3 зазначено про таке.

У провадженні Шевченківського УП ГУНП України у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003219 від 05.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, а саме, користуючись повноваженнями голови та члена Наглядової ради Товариства заволоділи майном ПрАТ «САТЕР» реалізувавши заходи звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на об`єкти за адресою: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 та нежилий будинок, загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_6 , яка є єдиним засновником та бенефіціарним власником ТОВ «Делина».

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приватному акціонерному товариству «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «САТЕР», завдано майнової шкоди на загальну суму 39 704 510, 09 грн, шляхом передачі у власність ТОВ «ДЕЛИНА» об`єктів нерухомого майна які розташовані за адресою: Інженерно-лабораторний корпус, літ. А загальною площею 4144,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, майстерню, літ. Б, загальною площею 161,8 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3, та нежилий будинок загальною площею 437,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, що становить особливо великий розмір.

15.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У зв`язку викладеним, для забезпечення конфіскації майна як виду покарання у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 , що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному слідчому судді від 02.02.2026, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 03.02.2026 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання слідчий Шевченківського УП ГУНП України у місті Києві не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового засідання. Водночас надійшла заява слідчого ОСОБА_3 про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів ч. 2 ст. 172 КПК України. Враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не є тимчасово вилученим, а розгляд справи без повідомлення власника є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність здійснення розгляду вищезазначеного клопотання слідчого без повідомлення власника майна про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Шевченківського УП ГУНП України у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003219 від 05.08.2024, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована:

-37/100 ч. за: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

-63/100 ч. за: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_5 є власником 21 простої іменної акції ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер», які обліковуються на його рахунку в цінних паперах № 402966- НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України однією із підстав накладення арешту є конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а отже в органу досудового розслідування існують обґрунтовані підстави для його застосування.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, оскільки також слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати завданням досудового розслідування, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в цьому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, можливості подальшої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, що належить підозрюваній ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 2, 7, 22, 26, 170-173, 309, 372, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0003219 від 05.08.2024 - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадження № 0003219 від 05.08.2024 на таке майно:

- частину квартири, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 21 простих іменних акцій ПрАТ «Акціонерна компанія «Сатер», які належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обліковуються на його рахунку в цінних паперах № 402966- НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1