ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2056/25
Провадження №1-кс/477/1083/25
УХВАЛА

про задоволення скарги

03 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Вітовського районного суду Миколаївської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2025 року до слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області на дійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність працівників ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, що в цілому, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, за поданою останньою заявою стосовно підробки її підпису на борговому документі до ЄРДР.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що 20 вересня 2025 року ОСОБА_4 подано заяву про вжиття заходів щодо встановлення особи, яка підробила її підпис у борговому документі, на підставі якого в неї виникли зобов`язання фінансового характеру перед третіми особами.

Однак, як вказує скаржник, листом від 26 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що оскільки перевіркою встановлено відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, подальша перевірка за її заявою припинена.

На думку заявника такі дії працівників ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області свідчать про їх бездіяльність, тому звернулася до слідчого судді з цією скаргою, у якій просила зобов`язати ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 20 вересня 2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав подану скаргу та просив її задовольнити посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Представник СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання по розгляду скарги не з`явився, заяв та повідомлень щодо порушеного у скарзі питання слідчому судді не надав.

Відсутність слідчого відповідно до частини третьої статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи скаржника, дослідивши скаргу та долучені документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, ОСОБА_4 20 вересня 2025 року звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, у якій вказувала, що отримавши від органу правосуддя судовий виклик у засідання по розгляду справи про стягнення з неї боргу, виявила, що підставою для такого позову слугував борговий документ, на якому від її імені вчинено підпис, що їй не належить.

Зазначені обставин на думку заявника свідчили про підроблення документа, що в подальшому слугував підставою для виникнення у неї боргового зобов`язання перед третіми особами.

Вказана заява-повідомлення була отримана дізнавачем СД ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області 20 вересня 2025 року.

26 вересня 2025 року, листом т.в.о. начальника ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 повідомлено про те, що перевіркою її заяви не встановлено даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, тому подальша перевірка за цієї заявою припинена.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно частини четвертої статті 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, тобто, з часу прийняття такої заяви і виникає обов`язок внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За змістом скарги ОСОБА_3 вбачається, що заява ОСОБА_4 від 20 вересня 2025 року була відібрана дізнавачем СД ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , однак останньою своєчасно не виконано вимоги статті 214 КПК України.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела. Аналогічні за змістом норми містяться у Розділі ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

До того ж, законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень частини першої статі 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у частині четвертій статі 214 КПК України.

При цьому, нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. Разом з цим, передбачено необхідність попередньої оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

За аналізом протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 від 20 вересня 2025 року вбачається, що нею у стислій формі викладено обставини вчинення кримінального правопорушення та зазначено про прохання провести перевірку за викладеними ним фактами, зокрема щодо встановлення обставин виникнення у неї боргового зобов`язання у розмірі 40 тис. доларів США на підставі підробленого підпису від її імені.

При цьому, відомості до ЄРДР за вказаною заявою й на даний час не внесено. Вирішивши поза межами досудового розслідування про відсутність події кримінального правопорушення, т.в.о. начальника ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області дійшов висновку про припинення подальшої перевірки за заявою ОСОБА_4 .

Згідно частини першої статті 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено будь-якого іншого порядку, ніж визначений у статті 214 КПК України, що має застосовуватися для розгляду і перевірки заяв про вчинення кримінального правопорушення, де визначено і повноважних суб`єктів для здійснення провадження за такими заявами, до яких суди будь-якої інстанції не належать (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №662/729/19 (провадження №51-3422км21).

Кримінальним процесуальним законодавством не встановлено й порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, дізнавач чи слідчий відповідно до статті 214 КПК України повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення. Однак вказане може бути встановлено лише в ході проведення досудового розслідування, згідно з розділом ІІІ КПК України.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до статті 284 КПК України.

Відтак, виконання слідчим та/або прокурором вимог положень статті 214 КПК України щодо внесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення відноситься не до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача чи прокурора, а до імперативних вимог закону та його недотримання є неприйнятним.

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити дії передбачені статтею 214 КПК України.

Керуючись статтями 214, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 20 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6