УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальності «Прінт-Планет» про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000945 від 28 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Прінт-Планет», в якому просить: скасувати арешт із забороною відчуження та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2021 року у справі №522/15033/21 на об`єкти нерухомості, а саме: -будівлю та споруду цілісного майнового комплексу, загальною площею 1132,8 кв.м. , Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36; -земельну ділянку, площею 0,2714 га, кадастровий номер :01:004:0088, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського,33, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36. 2. В решті Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2021 року у справі №522/15033/21 - залишити без змін.

В обґрунтування вимог клопотання вказує на те, що в рамках кримінального провадження № 00000945 від 28 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2021 рокубуло накладено арешт на вказані об`єкти нерухомості.

Заявник зазначає, що ТОВ Прінт-Планет є власником наступних об`єктів нерухомого майна: -будівлі та споруди цілісного майнового комплексу (реєстраційний номер нерухомого майна №6) загальною площею 1 814,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського 33, на підставі договору купівліпродажу від 18 жовтня 2012 року, укладеного між ТОВ Прінт-Планет та ПАТ Імексбанк; -земельної ділянки (реєстраційний номер нерухомого майна 36) к.н :01:004:0088, що розташована за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів серії та номер 1427, виданого 26.09.2013 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_4

21 червня 2013 року між ТОВ Прінт-Планет (Позичальник) та АТ Імексбанк був укладений кредитний договір №2/13, згідно якого Позичальнику було надано кредитні кошти у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень.

21 травня 2014 року між ТОВ Прінт-Планет та АТ Імексбанк було укладено кредитний договір №21/14 з лімітом заборгованості до 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

У якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань за вказаними кредитними договорами було укладено Договір іпотеки від 21 червня 2013 року та Договір наступної іпотеки від 28 грудня 2013 року, предметом якого є вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

ТОВ Прінт-Планет своєчасно та належно виконало зобов`язання по погашенню кредитів за вказаними кредитними договорами, зокрема сплачено у повному обсязі кошти, що становлять суму кредитів, процентів за користування кредитами. Тому ПАТ Імексбанк звернулося до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про зняття заборони відчуження на нерухоме майно, що є предметом іпотечних договорів, що підтверджується копіями доданих заяв про припинення обтяження, наданих на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/17400/19.

29 січня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 було припинено іпотеку на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, а саме: цілісного майнового комплексу (реєстраційний номер 6) та земельної ділянки (кадастровий номер :01:004:0088), що розташовані за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського 33, у зв`язку з припиненням зобов`язання, забезпеченого іпотекою. Вказане підтверджується Витягами з Єдиного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, долучених до клопотання.

За заявою директора ТОВ Прінт-Планет судовим експертом було проведено судовоекономічну експертизу на вирішення якої було поставлено питання про те, чи підтверджується поданими розрахунковими документами заборгованість ТОВ ПрінтПланет перед АТ Імексбанк за кредитними договорами №2/13 від 21.05.2013 та кредитним договором №21/14 від 21.05.2014. Згідно висновку експерта №34 від 28.06.2022 року наявність заборгованості ТОВ Прінт-Планет перед АТ Імексбанк за кредитними договорами №2/13 від 21.05.2013 та кредитним договором №21/14 від 21.05.2014 не підтверджується. Таким чином, вказане підтверджує повне погашення кредитної заборгованості товариства перед банком.

Заявник наголошує на тому, що в межах даного кримінального провадження службовим особам ТОВ Прінт-Планет не оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав відповідь на адвокатський запит №28/02/23-1 від 28.02.2023 року, згідно якої нерухоме майно, на яке накладено арешту ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 року та належить ТОВ ПрінтПланет не входить до складу ліквідаційної маси АТ Імексбанк.

Вищезазначене, на думку заявник, ще раз підтверджує той факт, що ТОВ Прінт-Планет виконало усі свої зобов`язання перед АТ Імексбанк за кредитними договорами №2/13 від 21.06.2013 року та №21/14 від 21.05.2014 року та обтяження на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, було припинено законно.

Звернула увагу, що безпідставне накладення арешту на майно ТОВ Прінт-Планет в межах вказаного вище кримінального провадження порушує права та законні інтереси власника такого майна, оскільки не дозволяє йому розпоряджатися, користуватися ним при здійсненні господарської діяльності

Зазначає, що протягом такого тривалого часу детективи із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки не встановили винних осіб у вчиненні кримінального правопорушення, не завершили досудове розслідування, не скерували обвинувального акту до суду, не винесли постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним вважає, що арешт з майна, накладеного в межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судду Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 року, підлягає скасуванню.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, свої вимоги підтримала та просила задовольнити.

Також до канцелярії суду надійшла заява від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якій просить розглянути клопотання без його участі, та зазначив, так як протягом майже п`яти років з дати реєстрації кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, відсутня необхідність у продовженні арешту на вказане майно.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяву прокурора та представника власника, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Бюро економічної безпеки України перебуває кримінальне провадження №0000945 від 28 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 Кримінального кодексу України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було розпочате слідчим відділенням відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області. У грудні 2022 року матеріали кримінального провадження були передані до відділу детективів захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Бюро економічної безпеки України, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №00000945 від 28 липня 2021 року. Станом на зараз досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні здійснюється відділом детективів із розслідування кримінальних правовопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України.

26 серпня 2021 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси винесено ухвалу у справі №522/15033/21, якою накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на об`єкти нерухомості, а саме: -нежитлову будівлю, загальною площею 1 814,8 кв.м. прибудовану до будівлі гуртожитку №7, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 16 (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0; -будівлю та споруду цілісного майнового комплексу, загальною площею 1132,8 кв.м. , Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36; -земельну ділянку, площею 0,2714 га, кадастровий номер :01:004:0088, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського,33, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктами кримінально протиправних дій в межах вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, наявні достатні підстави вважати про здійснення незаконних дій із заставним майном внаслідок злагоджених дій фізичних і юридичних осіб та накладення арешту здійснюється з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження;

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства в контексті можливості скасування арешту майна з огляду на заявлену підставу в подальшому арешті відпала потреба, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна, як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Слідчий суддя враховує процесуальну позицію прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки протягом майже п`яти років з дати реєстрації кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенціїз прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ встановлює, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування повинно бути ретельним, що означає обов`язок органів влади завжди добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки та зобов`язання вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події («Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Вказане, в свою чергу, слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення, процесуального примусу, або втручання у її права і свободи.

Слідчий суддя констатує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження № 0000945 триває з 28 липня 2021, та до цього часу будь-яких кримінально-протиправних претензій з боку сторони обвинувачення власнику майна ТОВ «Прінт Планет» не висунуто. На думку слідчого судді у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій, про які зазначає прокурор.

Вищевказані обставина викликають об`єктивні сумніви у подальшій необхідності такого обмеження права власності, як решт майна та ефективності здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Тому, дослідивши встановлені обставини, оцінивши доводи сторін в контексті їх вагомості в межах розгляду даного клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 року на нерухоме майноТОВ «Прінт Планет» скасуванню.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт із забороною відчуження та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2021 року у справі №522/15033/21 на об`єкти нерухомості, а саме на:

- будівлю та споруду цілісного майнового комплексу, загальною площею 1132,8 кв.м. , Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36;

- земельну ділянку, площею 0,2714 га, кадастровий номер :01:004:0088, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського,33, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1