печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000495 від 05.03.2024 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000495 від 05.03.2024 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи просив здійснювати без виклику власника майна.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0000495 від 05.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення розслідуваного злочину можуть бути причетними наступні особи:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - бувший директор та засновник ТОВ «Альфа Сек`юріті» (у період постачання товарно-матеріальних цінностей на адресу Міністерства оборони України);

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - керівник та засновник ТОВ «Альфа Сек`юріті» після 26.12.2023;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - представляє інтереси ОСОБА_5 як фізичної особи, так і керівника ТОВ «Альфа Сек`юріті»;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - фактичний неофіційний власник ТОВ «Альфа Сек`юріті», який здійснює контроль за діяльністю вказаного товариства.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінальних правопорушень та майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, виникла необхідність в проведенні обшуків у вказаному кримінальному провадженні, з метою виявлення та вилучення речей та оригіналів документів щодо проведених фінансово господарських операцій ТОВ «Альфа Сек`юріті» () за укладеними договорами із Міністерством оборони України (), ТОВ «ФК «Інрайз інвест» (), ТОВ «Сомаріс» (), ТОВ «Тисяча і одна дрібничка» (), ТОВ «Велнікс» (), ТОВ «Лейтлі Трейд» (), ТОВ «Рінвул» (), ТОВ «Доміріс» (), ТОВ «Рікфорт» (), іншими фізичними та юридичними особами, а також документи, що можуть підтвердити факти придбання товарів, які були використані для виконання умов договорів із Міністерством оборони України.

20.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду 757/27959/25-к від 17.06.2025, проведено обшук у приміщенні ТОВ «Альфа Сек`юріті», за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, у ході якого виявлено та вилучено:

Наказ № 52/5 від 25.1.2023 на 1 арк.;

Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 24.12.2023 р. на 2 арк.;

Рішення № 16 єдиного учасника ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 24.12.2023 на 1 арк.;

Опис документів, що подаються заявником для проведення держ. реєстрації в ЄДР від 25.12.2023 на 2 арк.;

Договір № 1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 24.12.2023 на 3 арк.;

Статут ТОВ «Альфа Сек?юріті», затверджений 13.12.2018 на 18 арк.;

Протокол № 21/07 загальних зборів учасників ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 21.07.2017 на 2 арк.;

Наказ № 22/07 від 22.07.2017 на 1 арк.;

Статут ТОВ «Альфа Сек?юріті» затверджений 24.12.2023 на 19 арк.

Під час огляду вищевказаних речей виявлено інформацію, яка має значення у кримінальному провадженні.

Зазначені речі та документи мають важливе значення для досудового розслідування, оскільки без них неможливо встановити істину в межах цього кримінального провадження. Зазначені речі та документи необхідні для проведення експертних досліджень, також відомості, які містяться у них, будуть використані як докази під час судового розгляду.

20.06.2025 постановою слідчого речі, які були вилучені в ході обшуку визначено речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Вимоги клопотання щодо «Розгляду клопотання проводити у закритому судовому засіданні» задоволенню не підлягає, оскільки клопотання в цій частині є необґрунтованим.

За таких обставин приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ТОВ «Альфа Сек`юріті» (), яке вилучено в ході обшуку, а саме:

Наказ № 52/5 від 25.1.2023 на 1 арк.;

Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 24.12.2023 р. на 2 арк.;

- Рішення № 16 єдиного учасника ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 24.12.2023 на 1 арк.;

Опис документів, що подаються заявником для проведення держ. реєстрації в ЄДР від 25.12.2023 на 2 арк.;

Договір № 1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 24.12.2023 на 3 арк.;

Статут ТОВ «Альфа Сек?юріті», затверджений 13.12.2018 на 18 арк.;

Протокол № 21/07 загальних зборів учасників ТОВ «Альфа Сек?юріті» від 21.07.2017 на 2 арк.;

Наказ № 22/07 від 22.07.2017 на 1 арк.;

Статут ТОВ «Альфа Сек?юріті» затверджений 24.12.2023 на 19 арк.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1