Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3388/25

Номер провадження: 1-кс/511/1120/25

06.10.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 , поданої в порядку статті 206 КПК України

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, згідно якої ОСОБА_2 просить суд зобов`язати в/ч НОМЕР_1 , розташовану в с с.Дачне Роздільнянського району Одеськуої області негайно доставити ОСОБА_3 , який незаконно утримується в даній військовій частині до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

В обгрунтування скарги посилається на те, що його знайомого ОСОБА_3 05.10.2025 року невідомі особи безпідставно без наявності ухвали суду про затримання або обрання запобіжного заходу затримали , викрали та фактично позбавили волі . На теперішній час ОСОБА_3 знаходитьсяв в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 . Вважає, що його знайомого ОСОБА_3 було незаконно затримано, а тому просив скаргу задовольнити.

Дослідивши вказану заяву, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яка складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що законодавцем визначені спеціальні правила територіальної підсудності даної категорії справ. Специфіка полягає в тому, що розгляд даного питання має здійснюватися судом, в межах територіальної юрисликції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою.

Із змісту скарги вбачається, що заявник подав клопотання в інтересах особи, яка на його думку незаконно утримується на території військової частини в/ч НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 , між тим помилково зазначив, що даний населений пункт знаходиться на території Роздільнянського району Одеської області.

Між тим с.Дачне знаходиться на території Одеського району Одеської області і дана територія перебуває під юрисдикцією Біляївського районного суду Одеської області.

З матеріалів скарги не встановлено об`єктивного та документального підтвердження факту позбавлення волі в незаконний спосіб ОСОБА_3 на території Роздільнянського району Одеської області , в тому числі тої частини району, яка перебуває під територіальною юрисдикцією Роздільнянського районного суду Одеської області.

Таким чином дана скарга подана у порядку ст.206 КПК України із порушенням вимог підсудності.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного Кримінального суду Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 646/3986/19, у випадку, коли нормами КПК, якими регламентовано загальні правила застосування норм КПК, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, то останнє може бути вирішено через застосування ч. 6 ст. 9 КПК України та положень засади диспозитивності, зокрема, ч. 3 ст. 26 КПК України, згідно з якою слідчий суддя вирішує лише ті питання, що не тільки винесені на його розгляд сторонами, але й віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Тому матеріали скарги належить повернути заявнику із роз`ясненням права звернення до суду за місцем розташування органу, в якому за інформацією заявника утримується ОСОБА_3 - до Біляївського районного суду Одеської області.

Таким чином у слідчого судді відсутні підстави для розгляду скарги в порядку ст. 206 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 26, 206, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали за скаргою ОСОБА_2 , поданою в інтересах ОСОБА_3 в порядку статті 206 КПК України, - повернути особі, яка її подала.

Роз"яснити заявнику право на звернення зі скаргою до суду за місцем розташування органу, у якому утримується відповідна особа.

Ухвала слідчого судді може бути оскарженна до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1