УХВАЛА

Іменем України

11.11.2025 Справа №607/23471/25 Провадження №1-кс/607/6693/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

УСТАНОВИЛА:

10.11.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У поданому клопотанні заявниця вказала, що ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.04.2025 накладений арешт на майно, зокрема на: мобільний телефон марки «Redmi12Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Asus541N», серії HBNOGR01N193454; банківські картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , видані на ім`я ОСОБА_3 .

Власником зазначеного арештованого майна є ОСОБА_3 .

Заявниця зазначила, що в межах даного кримінального провадження органом досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії та експертизи, а тому відпала потреба у перебуванні даного майна під арештом.

За таких підстав ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді від 07.04.2025 на належне їй майно.

У судове засідання ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. При поданні клопотання заявила про здійснення судового розгляду у її відсутність.

У судове засідання прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду без його участі. Також вказав, що заперечує проти задоволення клопотання, оскільки підстави для скасування арешту майна відсутні.

Указане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання, слідча суддя дійшла висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду.

Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на власника майна. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Викладене свідчить про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. При цьому саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба.

Поряд з цим згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Так, ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.04.2025 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 04.09.2024 накладений арешт на майно, зокрема на мобільний телефон марки «Redmi12Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; ноутбук марки «Asus541N», серії HBNOGR01N193454; банківські картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , видані на ім`я ОСОБА_3 .

Власником зазначеного арештованого майна указана ОСОБА_3 .

Так, у поданому клопотанні про скасування арешту майна ОСОБА_3 зазначила, що є власником зазначеного вище арештованого майна та просила скасувати арешт, накладений на належне їй майно, з тих підстав, що в межах даного кримінального провадження органом досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії та експертизи, а тому відпала потреба у перебуванні даного майна під арештом.

Так, ч. 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Також за змістом ст. 26, 42, 64-2, 174 КПК України саме власник майна має довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, і при цьому останній користується правами, передбаченими для підозрюваного в частині, що стосуються арешту майна.

Разом з тим будь-які документи, які б підтверджували, що у кримінальному провадженні № 0000392 від 04.09.2024 з телефоном марки «Redmi12Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою з номером НОМЕР_3 , ноутбуком марки «Asus541N», серії HBNOGR01N193454 та банківськими картками № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , виданими на ім`я ОСОБА_3 проведені усі необхідні слідчі дії і що у накладенні арешту на таке майно відпала потреба, заявниця слідчій судді не надала.

При цьому прокурор подав клопотання, у якому зазначив, що підстави для скасування арешту майна відсутні.

Відтак власник майна не довела, що арешт на належне їй майно був накладений необґрунтовано та/або що в подальшій дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

За таких підстав слідча суддя доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

При цьому слідча суддя роз`яснює заявниці її право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпаде потреба у його арешті.

Керуючись ст. 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1