Справа 174/10/26
н/п 1-кп/174/26/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді укладальника-пакувальника на філії «ВГМК» АТ «ОГХК», який має професійно-технічну освіту, військовозобов`язаного, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 31.10.2025, близько 07.10 год., не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, знаходився у приміщенні складу готової продукції на території філії «ВГМК» АТ «ОГХК», розташованого за адресою: вул. Степова, 1 в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де також знаходилась його дружина ОСОБА_8 , з якою вони перебувають у сімейних відносинах.

Так, у вказаний день та час ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, вчинив сварку з потерпілою ОСОБА_8 .

У той же день, тобто 31.10.2025, близько 07.15 год., ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись у приміщенні складу готової продукції на території філії «ВГМК» АТ «ОГХК», розташованого за адресою: вул. Степова, 1 в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, не усвідомлюючи свої дії та не маючи змоги керувати ними, стоячи навпроти та знаходячись у безпосередній близькості здійснив замах лівою рукою зжатою у кулак та наніс один удар в область правої частини голови по касці в яку була одягнена остання, далі продовжуючи перебувати у тому самому положенні на відстані витягнутої руки біля ОСОБА_8 , відкритою долонею лівої руки дав ляпаса в область верхньої губи справа, тим самим завдавши потерпілій фізичного болю. Після чого, ОСОБА_4 , стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_8 , здійснив замах правою ногою взуту у черевик та наніс не менше 3х ударів в область лівого стегна.

В результаті дій ОСОБА_4 ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта № 176-Е від 10.12.2025 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на шкірі зовнішньої поверхні лівого стегна, яке згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 підтвердив обставини зазначені у клопотанні та вважав, що воно підлягає задоволенню, пояснив, що 31.10.2025, перебував за адресою: вул. Степова, 1 в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, на території філії «ВГМК» АТ «ОГХК», де він працює, заступав на зміну. Там були колеги та потерпіла ОСОБА_8 з якою на той час він перебував у шлюбі, але разом вони не проживали, перебували в процесі розлучення. У них стався конфлікт в результаті якого він наніс їй удар по голові, потім долонею лівої руки дав ляпаса в область верхньої губи справа, потім наніс три удари ногою по лівому стегну. Сам припинив протиправні дії, у вчиненому щиро кається. На роботі та після роботи вони на теперішній час не перетинаються, розлучені в судовому порядку.

Прокурор, законний представник, захисник в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Потерпіла подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти його задоволення не заперечувала.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом досліджені матеріали, що характеризують особу стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та матеріали щодо речових доказів.

Визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив в стані неосудності суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, а також наявність у ОСОБА_4 хронічного психічного захворювання, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 526-к, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння 31.10.2025 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, отже ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, тому згідно ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 ст. 513 КПК України визначено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000072 стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки його обґрунтованість повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Речові докази, а саме: оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 12.12.2025,оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 08.12.2025, оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 08.12.2025 зберігати в матеріалах судової справи.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосувався і підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 292, 503, 512-513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази, а саме:

- оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 12.12.2025 зберігати в матеріалах судової справи;

- оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 08.12.2025 зберігати в матеріалах судової справи;

- оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R на котрому міститься 1 фрагмент відеозапису, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 08.12.2025 зберігати в матеріалах судової справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 13:00 год. 28.01.2026.

Суддя: ОСОБА_1