У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 4 листопада 2025 року про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_6 про поновлення строку на подання скарги на постанову начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.11.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000309.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 4 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні заяви заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження постанови начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.11.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000309.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.11.2023 р. та поновити його. Скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі, а також постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Представник звертає увагу на те, що ОСОБА_5 16.05.2025 р. отримавши постанову про закриття кримінального провадження, двічі звертався із заявою про скасування постанови слідчого. 12.09.2025 р. слідчим суддею Вітовського районного суду Миколаївської області винесена постанова про відмову у відкритті провадження за скаргою та 22.09.2025 р. постановлена ухвала про повернення скарги.

Апелянт наголошує на тому, що у скарзі ОСОБА_5 наполягав на тому, що є юридично необізнаним тому не знав порядок оскарження рішення, а також просить врахувати, що за фахом є нейрохірургом, і незважаючи на отримані травми та інвалідність продовжує надавати допомогу особам, які потерпіли від збройної агресії з боку РФ.

За наведених обставин, представник вважає, що постанова слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла скарга представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на постанову начальника слідчого відділу ВП№ 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.11.2023 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Представник, окрім скасування постанови слідчого, просив поновити строк на оскарження вказаної постанови, посилаючись на те, що заявник отримавши постанову слідчого двічі звертався до суду зі скаргами, в яких просив скасувати оскаржувану постанову, проте слідчими суддями скарги по суті не розглядались, перша повернута, а по другій відмовлено у відкритті провадження. Через юридичну необізнаність та велике навантаження за місцем основної роботи, заявник не міг вчасно відреагувати на постанову слідчого, том вважає, що строк на оскарження пропущений з поважних причин.

Вирішуючи питання про можливість поновлення строку на оскарження постанови слідчого, слідчий суддя врахувавши положення ст. ст. 303, 304 КПК України, дійшов висновку, що причини пропуску строку, на які посилається заявник не стосуються оскаржуваного рішення слідчого про закриття кримінального провадження, і, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження причин поважності такого пропуску заявником не надано та не наведено у скарзі, тому дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За змістом ст. ст. 303, 304 КПК України, скарга на рішення слідчого може бути подана особою, протягом 10 днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий розгляд судом, яке гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Перевіряючи доводи представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження постанови начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.11.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000309, апеляційний суд доходить наступного.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, встановлено, що 30.05.2023 р. до ЄРДР за № 0000309 внесено відомості за фактом можливого отримання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з необережності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

30.11.2023 р. постановою начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування поважності причини пропуску строку на оскарження постанови апелянтом надано копію виписного епікризу, згідно якому ОСОБА_5 29.05.2023 р. госпіталізований та 21.06.2023 р. виписаний. Крім того надано копію наказу від 21.06.2023 р. про те, що ОСОБА_5 транспортований до м. Львова з 21.06.2023 р. до 22.06.2023 р.

Крім наведено, представником надано копію ухвали Вітовського районного суду Миколаївської області від 12.09.2025 р., якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 (ймовірна помилка у прізвищі) від 11.09.2025 р. на бездіяльність відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні № 0000309, з тих підстав, що вказане апеляційне провадження закрито, і розгляд скарг є неможливим.

За даними ухвали Вітовського районного суду Миколаївської області від 22.09.2025 р. скаргу ОСОБА_5 на постанову начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.11.2023 р. повернуто заявнику, через те, що останнім не ставилось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слідчого.

Зі змісту наданих матеріалів вбачається, що постанова начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження № 0000309 винесена 30.11.2023 р., а її копію заявник отримав 16.05.2025 р., що представником у апеляційній скарзі не заперечується. Разом з тим, зі скаргою на вказане рішення заявник звернувся до суду лише у вересні 2025 р., тобто через понад 4 місяці після отримання копії постанови, при тому, що процесуальний строк на її оскарження згідно з вимогами ст. 304 КПК України становить 10 днів.

Наданий на підтвердження поважності причин пропуску строку виписний епікриз, згідно з яким ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 29.05.2023 р. до 21.06.2023 р., а також наказ про його транспортування до м. Львова у червні 2023 р., стосуються періоду, що передував, як прийняттю постанови слідчого від 30.11.2023 р., так і фактичному її отриманню заявником 16.05.2025 р. Отже, вказані обставини жодним чином не пояснюють неможливість звернення до суду зі скаргою саме у межах десятиденного строку після отримання копії постанови та не можуть бути визнані такими, що об`єктивно перешкоджали реалізації заявником свого права на оскарження у цей період.

Посилання апелянта на значне навантаження заявника за основним місцем роботи, специфіку професії нейрохірурга та факт встановлення інвалідності також не свідчать про наявність непереборних перешкод для своєчасного звернення до суду. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що попри стан здоров`я ОСОБА_5 продовжує здійснювати професійну діяльність, а отже має можливість вирішувати й інші питання правового характеру. Жодних доказів того, що в період після 16.05.2025 р. заявник був позбавлений можливості доручити підготовку скарги представнику чи самостійно звернутися до суду у встановлений законом строк, до суду не подано.

Посилання представника на практику ЄСПЛ не спростовують висновків слідчого судді. Навпаки, як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», право на доступ до суду може підлягати регулюванню державою, а сторони протягом усього провадження зобов`язані в розумні строки виявляти належну зацікавленість у розгляді своєї справи та вживати заходів, щоб дізнатися про її перебіг і результати. У цій справі заявник, знаючи про закриття кримінального провадження та фактично отримавши копію відповідної постанови, протягом тривалого часу не вчинив дій, спрямованих на своєчасне оскарження, та не довів наявності непереборних перешкод для такого звернення.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що доводи заявника зводяться до суб`єктивної оцінки власних життєвих і професійних обставин, але не підтверджені жодними належними та допустимими доказами того, що саме у межах десятиденного строку після отримання копії постанови слідчого він був позбавлений реальної можливості звернутися до суду зі скаргою. Отже, підстав для визнання причин пропуску строку на оскарження поважними та його поновлення не вбачається, а доводи апеляційної скарги представника у цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Вітовського районного суду м. Миколаєва від 4 листопада 2025 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку на оскарження постанови начальника слідчого відділу ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 30.11.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000309, залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3