Справа № 307/4930/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , прокурора - ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) кримінальне провадження №11-кп/4806/446/25 за апеляційними скаргами: прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 липня 2025 року щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , громадянки України, одруженої, з середньою освітою, не працюючої, не маючої судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 липня 2025 року, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено їй покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнено ОСОБА_5 , як жінку, яка має дітей віком до семи років, від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком до досягнення її сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , семирічного віку, тобто до 26 червня 2030 року, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт майна: футболки білого кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; мобільного телефону марки "NOMI", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить померлому ОСОБА_11 ; вирізки тканини з дивана зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; шортів синього кольору "Адідас" зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; змиву речовини бурого кольору схожої на кров, з дерев`яного ящика; футболки помаранчевого кольору; футболки білого кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; горловини від скляної пляшки зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; шортів чоловічих, оливкового кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; мобільного телефону марки "Samsung A14", ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та мобільного телефону марки "Redmi 9T", ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_12 ; камери відеоспостереження, білого кольору без маркування, в якій наявна флеш карта з маркуванням "Apacer 128 GB"; ножа чорного кольору, з слідами речовини бурого кольору схожої на кров, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2025 року - скасовано.

Речові докази: мобільний телефон марки "NOMI", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить померлому ОСОБА_11 та знаходиться на зберіганні в Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області, ухвалено повернути ОСОБА_7 ; футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, вирізку тканини з дивана зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, шорти синього кольору "Адідас" зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, змив речовини бурого кольору схожої на кров, з дерев`яного ящика, футболку помаранчевого кольору, футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; горловину від скляної пляшки зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров; шорти чоловічі, оливкового кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров, футболку синього кольору, джинси синього кольору, зрізи нігтів з правої та лівої руки померлого ОСОБА_11 , спортивні штани чорного кольору з білими смугами та футболку чорного кольору, ніж чорного кольору з слідами речовини бурого кольору схожої на кров, які знаходяться на зберіганні в Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - ухвалено знищити; мобільний телефон марки "Samsung A14", ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та мобільний телефон марки "Redmi 9T", ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_12 та знаходиться на зберіганні в Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - ухвалено повернути ОСОБА_12 ; камеру відеоспостереження, білого кольору без маркування, в якій наявна флеш карта з маркуванням "Apacer 128 GB", яка належить ОСОБА_13 , та знаходиться на зберіганні в Тячівському РВП ГУНП в Закарпатській області, - ухвалено повернути ОСОБА_13 .

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 7 790 (сім тисяч сімсот дев`яносто) гривень 68 копійок судових витрат за проведення експертиз.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_5 , 18 серпня 2024 року, близько 19 год. 00 хв., знаходячись по місцю проживання, в АДРЕСА_1 , а саме в приміщенні житлового будинку, де проживав її батько ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, під час чергового раптово виниклого побутового конфлікту, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, схопила до рук кухонний ніж, яким нанесла шість ножових поранень в область нижньої лівої кінцівки ОСОБА_11 , чим спричинила останньому наскрізне колото-різане поранення нижньої третини лівої гомілки з ушкодженням довгого мало-стегнового м`язу та повним ушкодженням бічної вітки підколінної артерії, що в подальшому призвело до гострої крововтрати та смерті потерпілого ОСОБА_11 .

На зазначений вирок суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу та зазначив, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Зазначає, що фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України у апеляції не оспорюються.

Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що вона є сестрою обвинуваченої та потерпілою у даному кримінальному провадженні (обвинувачена ОСОБА_5 фактично вбила їхнього батька ОСОБА_11 ) і вважає, що вказаний вирок суду має бути скасований через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Крім того, зазначила, що викликають сумніви і висновки щодо оцінки доказів у даній справі. Звертає увагу, що обвинувачена не примирилася з потерпілою, тобто з нею, але ця обставина не була врахована судом під час винесення вироку. Зазначає, що пост кримінальна поведінка демонструє відсутність у її сестри належних висновків щодо власних дій і вказує на ризик того, що у разі застосування покарання до обвинуваченої у виді умовного покарання вона не переосмислить більш глибоко неправомірність своєї поведінки, адже в її способі життя нічого не зміниться вона перебуває на волі і живе так само, як і до вчинення нею тяжкого злочину, тобто заподіяння смерті рідному батьку жодним чином не впливатиме на її подальше життя. Вважає, що застосування до обвинуваченої ст.79 КК України є безпідставним, таке покарання не відповідає потребі у загальній і спеціальній превенції за злочин, наслідком якого стала смерть людини.

Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, постановити новий вирок, яким призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, без звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та підтримали апеляційну скаргу потерпілої та просила їх задовольнити, обвинувачену ОСОБА_5 та її захисника, які заперечили доводам апеляційних скарг та просили залишити їх без задоволення та вирок суду залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення засудженою зазначеного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував її дії ч.2 ст.121 КК України.

Висновки суду в частині доведення винуватості та кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 ніким не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційних скарг прокурора та потерпілої про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій покарання, то колегія суддів доходить такого висновку.

Так, вирішуючи питання призначення обвинуваченій виду та розміру покарання, судом першої інстанції врахованіступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, яка не судима, характеризується позитивно, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності та має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи наведені пом`якшуючі покарання ОСОБА_5 обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, і відсутність обставин, що обтяжують її покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка не судима, характеризується позитивно, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, четверо з яких є малолітніми дітьми, суд дійшов висновку про можливість застосування до неї ст. 69 КК України і призначив покарання нижче від найнижчої межі, зазначеної в санкції цієї статті.

Окрім того, враховуючи наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , дані про її особу, наявність на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, четверо з яких є малолітніми ( ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливі без ізоляції від суспільства, тому обирає їй покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 79 КК України, тобто з випробуванням.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами та доповненнями, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції наведені вимоги закону дотримані.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. При вирішенні питання призначення обвинуваченій покарання суд першої інстанції, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 66 КК України, визнав обставинами, що пом`якшують покарання, - те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності та має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей.

Частиною 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України може відбуватись лише за наявності певних обставин, а саме наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, тобто, суду слід встановити наявність обставин, що пом`якшують покарання, що, на переконання колегії суддів, і було встановлено судом першої інстанції при вирішенні питання призначення покарання обвинуваченій, та, окрім того, враховані дані про особу обвинуваченої, які наведені в оскаржуваному вироку. На думку колегії суддів, встановлені судом першої інстанції обставини та дані про особу обвинуваченої у своїй сукупності давали суду підстави для застосування до неї положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення покарання у виді позбавлення волі, проте нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Що стосується застосування до обвинуваченої положень ст. 79 КК України, на безпідставність застосування якої посилається прокурор, то колегія суддів враховує, що положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 79 КК України передбачено, що у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Згідно з даними, встановленими судом першої інстанції, обвинувачена має на утриманні п`ять дітей, однак з яких не досягли семирічного віку, - сини ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до обвинуваченої положення ст. 79 КК України.

З огляду на встановлені під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням даних про її особу, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів доходить висновку, що призначене судом першої інстанції обвинуваченій покарання не є занадто м`яким або не справедливим для неї, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, а рішення суду про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої, попередження нових злочинів з її боку, без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за її поведінкою органами пробації за місцем проживання, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

При перевірці законності вироку суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права.

Будь-яких істотних порушень норм права у кримінальному провадженні при його перегляді судом апеляційної інстанції не встановлено.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілої слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 липня 2025 року щодо обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді