Номер провадження 1-кс/333/519/26
У Х В А Л А

15 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001314 від 08.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив:

15.01.2026 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001314 від 08.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, з особистих мотивів, у невстановлену слідством точну дату, але не пізніше 13 год. 53 хв. 21.11.2025 року, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, придбав ручну наступальну осколкову гранату М-67, переніс її до місця свого мешкання, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав її до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 21.11.2025.

21.11.2025, у період часу з 13 год. 53 хв. по 15 год. 05 хв., в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 , в приміщення кухні, у шафі виявлено та вилучено ручну наступальну осколкову гранату М-67 промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення, відноситься до бойових припасів та містить в собі заряд бризантної вибухової речовини Composition B (композиція В), яка являє собою суміш тротилу (TNT) та гексогену (RDX), масою 180-185 г, яку ОСОБА_4 зберігав до моменту вилучення працівниками поліції, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, 28.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні ним вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.10.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.10.2025;

- протоколом обшуку від 21.11.2025 року та вилученими речовими доказами;

- висновком експерта №СЕ-19/108-25/26125-ВТХ від 28.11.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії тяжких злочинів за які відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, у ході проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування. Підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі та з метою створення перешкод досудовому слідству. Крім цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, а саме не прибув до місця служби, яке по своїй суті вже являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів, а також органів військового управління з метою невиконання обов`язків військової служби, так у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути його до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- вчините інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, з урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_4 , специфіку вчинення злочину існують достатні підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід. ОСОБА_4 додатково зазначив, що воював, має бойову травму ноги, повістки слідчого не отримував, та самостійно прийшов до слідчого 15.01.2026. Слідчий телефонувала йому про необхідність явки до неї у грудні 2025, але його покусала собака за обличчя і він не міг прийти. Зазначив, що не заперечує обставини, викладені в повідомленні про підозру. Також захисник вказала не недоведеність ризиків, вказаних у клопотанні.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідча зазначила, що підозрюваний наразі ухиляється від військової служби, однак даних щодо внесення до ЄРДР таких відомостей суду не надала.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному 15.01.2026.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.; існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не гарантують запобіганню їх без застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, є особою раніше не судимою, самостійно з`явився до слідчого 15.01.2026.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

З наведених підстав, суд переконаний, що запобігти ризикам переховування від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного певних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (військової служби).

На думку суду, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001314 від 08.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 :

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (військової служби).

Зазначені обов`язки діють до 15 березня 2026 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 .

В решті клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1