Справа № 711/5936/25
Номер провадження 1-кп/711/469/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду

м. Черкаси кримінальне провадження № 0000394 від 12.10.2024 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, одруженого, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 12.10.2024, близько 17:25 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , рухаючись у м. Черкаси по проспекту Хіміків зі сторони вул. Симиренківська в напрямку вул. Першотравнева, в порушення вимог пунктів 2.3.б, 12.1 ПДР України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проїжджаючи на відстані 170 м від повороту до аграрної компанії «Ерідон», виїхав на ліве узбіччя відносно свого напрямку руху, де допустив наїзд на електроопору.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, визнав у повному обсязі, однак від надання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене, просив суд обмежитись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються процесуальних витрат та долі речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисникОСОБА_7 із запропонованим прокурором порядком та обсягом дослідження доказів погодилися.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд роз`яснив учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо порядку та обсягу дослідження доказів, суд здійснив судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись дослідженням відомостей, що характеризують обвинуваченого, а також документів, що стосуються процесуальних витрат та долі речових доказів.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини чи визнає їх під примусом.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування у кримінальному проваджені, від сторін не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчиненого діяння.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд відповідно до встановленого порядку долучив до матеріалів судового провадження та дослідив надані стороною обвинувачення докази, які характеризують особу обвинуваченого, та стосуються процесуальних витрат і речових доказів, зокрема:

- копію паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- копію витягу з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_6 07.02.2023;

- копію трудової книжки ОСОБА_6 із зазначеними місцями роботи за період 2010-2012 років;

- копію тимчасового дозволу серії ТЗ № 066792 на право керування транспортними засобами, виданого ОСОБА_6 04.09.2024 замість посвідчення водія;

- копію посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_6 22.06.2006;

- копію довідки від 08.06.2023 № 2-02/3972, виданої військовою частиною НОМЕР_4 , про участь солдата ОСОБА_6 у період із 07 серпня 2022 року по 16 травня 2023 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Новогродівка Покровського району Донецької області;

- копію довідки від 24.10.2023 № 2/2814 про те, що ОСОБА_6 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації як особа, яка відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має дружину із числа осіб із інвалідністю другої групи, яка не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати;

- копію військового квитка ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , відповідно до якого ОСОБА_6 знятий з обліку 29.09.2023;

- вимоги на ОСОБА_6 , відповідно до яких останній до кримінальної відповідальності не притягувався;

- довідки КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» про те, що ОСОБА_6 за медичною допомогою до лікаря психіатра та нарколога не звертався;

- ухвалу слідчого судді Приднівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2025 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу із 21:00 години до 07:00 години до 20.07.2025 включно;

- дві постанови від 14.10.2024 про визнання речовими доказами автомобіля марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , та залишення його на зберігання на території спецмайданчику Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, а також змивів з керма, змивів з важеля коробки перемикання передач, змивів з переднього лобового скла автомобіля марки «KIA Сeed»;

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 14.12.2022 на автомобіль марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2024 про накладення арешту на речовий доказ - автомобіль марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 14.12.2022 належить ОСОБА_6 ;

- довідки про вартість експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № СТ/074Е-25 від 19.03.2025 в сумі 1696,32 грн, експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-25/3064-ІТ від 05.03.2025 в сумі 4775,4 грн;

- висновок судово-психіатричного експерта № 343 від 06.06.2025, відповідно до якого ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і був здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також суд дослідив та долучив до матеріалів судового провадження надані стороною захисту:

- копію довідки від 08.06.2023 № 2-02/3972, виданої військовою частиною НОМЕР_4 , про участь солдата ОСОБА_6 у період із 07 серпня 2022 року по 16 травня 2023 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Новогродівка Покровського району Донецької області;

- копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_6 07.02.2023;

- копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_6 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копії свідоцтва про смерть 06.05.2025 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- копію довідки виконавчого комітету Набутівської сільської ради № 159 від 21.05.2025, відповідно до якої ОСОБА_6 здійснює постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , укладеного 13.03.2021 між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 ;

- копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА № 361794 про встановлення ОСОБА_13 другої групи інвалідності з 01.08.2011 як інваліду з дитинства;

- копію довідки-характеристики № 88 від 19.05.2025, виданої ОСОБА_6 за місцем проживання, відповідно до якої останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_14 , тестем ОСОБА_15 , тещею ОСОБА_16 ; за час проживання скарг на ОСОБА_6 не надходило;

- копію витягу № 68/25/501/В від 18.03.2025 з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_6 про встановлення третьої групи інвалідності та копію рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю;

- копію виписок № 1501, № 3862, № 335 з медичної карти хворого з КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» про перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні з 30.06.2025 по 07.07.2025, з 16.12.2024 по 24.12.2024, з 05.02.2025 по 13.02.2025 з приводу наслідків ДТП 12.10.2024 та виписки за 2021-2025 роки;

- копії виписок з медичної карти хворого № 20408, № д4015 з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» про перебування ОСОБА_6 , доставленого після ДТП 12.10.2024, на стаціонарному лікуванні з 12.10.2024 по 18.11.2024, з 19.11.2024 по 04.12.2024; копії консультаційного висновку спеціаліста з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 18.02.2025 із встановленим ОСОБА_6 діагнозом.

Крім того, відповідно до складеної за дорученням суду Золотоніським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» досудової доповіді ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінені як низькі та свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених частинами 1 та 3 ст. 76 КК України.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого, доведена повністю.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості у суспільстві.

За змістом статей 50, 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, доглядає за матір`ю похилого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, проходив тривале лікування та отримав розлади здоров`я внаслідок ДТП, має третю групу інвалідності, є особою працездатного віку, однак офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, висловив щирий жаль з приводу своїх дій та засудив свою поведінку, просив вибачення у потерпілої ОСОБА_5 , виявив готовність понести передбачене законом покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що обвинувачений визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та висловлював готовність нести відповідальність за злочин, що свідчить про розуміння особою тяжкості наслідків своїх дій та демонструє щире розкаяння. Його позиція з приводу повного визнання вини і надання детальних показань щодо вчиненого є послідовною, сформована під час досудового розслідування і підтверджена у судовому засіданні.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність, видачу знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом, сприяння у встановленні істини.

Як встановлено судом, обвинувачений добровільно повідомив органам поліції всю відому йому інформацію про подію, співпрацював у подальшому зі слідством, спілкування з правоохоронними органами не уникав.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до положень ст. 67 КК України, не встановлено.

Разом з тим, суд також враховує позицію потерпілої ОСОБА_5 про необхідність понесення обвинуваченим передбаченого законом покарання без будь-якого його пом`якшення.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами у розмірі, наближеному до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Це узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13.09.2022 у справі № 686/24681/18 (провадження № 51-331км19), відповідно до якої призначення основного покарання у виді позбавлення волі засудженому за вчинення кримінального правопорушення у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією цієї норми, не є м`яким з урахуванням, зокрема, конкретних обставин події та посткримінальної поведінки обвинуваченого, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК; неодноразове вибачення перед потерпілими та їхніми родичами; добровільне часткове відшкодування шкоди, завданої потерпілим внаслідок вчиненого злочину, тощо.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає у зв`язку з відсутністю передумов, за яких ці правові норми можуть бути застосовані.

Крім цього, суд бере до уваги встановлене ст. 75 КК України обмеження щодо неможливості застосування її положень до осіб, що вчинили порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту у стані алкогольного сп`яніння.

Призначення ОСОБА_6 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого з метою досягнення саме мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення є винятковим покаранням, яке застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Як встановлено, ухвалою Приднівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2025 до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу із 21:00 години до 07:00 години до 20.07.2025 включно, який у подальшому продовжений не був.

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 6471,72 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2024 накладено арешт на автомобіль марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 14.12.2022 належить ОСОБА_6 .

Зі змісту ухвали встановлено, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Оскільки мета вказаного заходу досягнута, суд вважає, що накладений арешт на майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 349, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання засудженого.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 6471,72 грн за проведення:

- експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № СТ/074Е-25 від 19.03.2025 в сумі 1696,32 грн;

- експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-25/3064-ІТ від 05.03.2025 в сумі 4775,4 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2024 на автомобіль марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 14.12.2022 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази у справі:

- автомобіль марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 , поміщений на спецмайданчик Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_6 ;

- змиви з керма, змиви з важеля коробки перемикання передач, змиви з переднього лобового скла автомобіля марки «KIA Сeed», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1