П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року місто Київ

Справа № 375/1060/25

Провадження № 33/824/4003/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР! № 303540 17 квітня 2025 року о 17 год 35 хв на вул. Заводській у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі, результат огляду позитивний водій ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком № 113 від 17 квітня 2025 року.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 червня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 25 червня 2025 року скасувати та справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Необґрунтованість та невідповідність нормам процесуального та матеріального права полягає в наступному.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що ОСОБА_2 було зупинення без належних на те підстав, оскільки його було водій не порушував ПДР.

Вказує, що ОСОБА_2 є військовим про що повідомив працівників поліції, а тому він міг бути підданий відповідальності тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби відповідно до ст. 266-1 КУпАП.

Зазначає. що в матеріалах справи відсутні докази того, що лікар проходив тематичне удосконалення за відповідною програмою та ним було порушено процедуру відібрання зразків у ОСОБА_2 оскільки зразки не відбирались у дві ємності.

28 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження оскільки він перебуває у складі Збройних Сил України.

У судове засідання 02 грудня 2025 року захисник та особа яка притягається до адміністративної відповідальності не явились.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просила справу розглядати без участі захисника та особа яка притягається до адміністративної відповідальності, також просила задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі

Заслухавши учасників апеляційного провадження, вивчивши наявні матеріали справи та перевіривши доводи заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження.

Натомість, згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Відповідно до п.3.4 Рішення КСУ №10-рп/2011 від 11.10.2011 року, з аналізу положень міжнародних актів не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У цьому ж рішенні КСУ поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому з метою додержання принципу законності в необхідних випадках слід застосовувати принцип аналогії закону найбільш близького до адміністративно-деліктної галузі права кримінального процесуального законодавства.

Отже, у даному випадку доцільно буде застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві, а саме положення КПК України, які визначають порядок та умови зупинення судового провадження.

Також, законодавець визначив, що у разі коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст.129 Конституції України, розділі I Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах.

Отже, системний аналіз законів України і усталеної судової практики ЄСПЛ надає можливість при вирішенні питання про зупинення судового провадження у зв`язку з проходженням особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, військової служби, застосувати аналогію закону, тобто застосувати у межах своєї компетенції інші норми закону, зокрема положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

Зважаючи, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та при вирішенні питання про зупинення провадження слід керуватися ст.335 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби.

З матеріалів провадження вбачається, що на теперішній час особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 проходить військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою командира вказаної військової частини.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. Системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

Отже, під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що наявність доказів перебування ОСОБА_2 на службі в ЗСУ а саме Довідка командира Військової частини є достатнім доказом для зупинення провадження у справі.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та зупинити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, до звільнення (демобілізації) її з військової служби у складі ЗСУ.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.335 КПК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі щодо ОСОБА_2 на період проходження служби у Збройних Силах України - задовольнити.

Зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення (№375/1060/25) за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 25 червня 2025 року, про притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, до його звільнення з лав Збройних Сил України.

Зобов`язати ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 , негайно повідомити Київський апеляційний суд, про звільнення ОСОБА_2 з лав Збройних Сил України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1