Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/468/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 398/5949/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ВСТАНОВИЛА:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 07 вересня 2025 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_8 зазначив, що 07 вересня 2025 він звернувся до прокурора Олександрійської окружної прокуратури з заявою про злочин, шляхом надсилання заяви на офіційну електронну адресу. На підставі ст.ст. 24, 214, 303, 306-307 просив суд зобов`язати прокурора Олександрійської окружної прокуратури невідкладно внести до ЄРДР відомості про злочин вчинений прокурором ОСОБА_9 в досудовому розслідуванні 0000277 та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2025 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що відсутня в діях уповноважених осіб окружної прокуратури бездіяльность, яка є предметом даної заяви, оскільки скерування за належністю повідомлення про вчинення злочину для його розгляду в межах компетенції відповідного органу, в розумінні ст. 303 КПК України, не є бездіяльністю посадових осіб прокуратури. Та враховуючи, що заява ОСОБА_7 від 05 вересня 2025 року перебуває у віданні Територіального управління Державного бюро розслідувань, в межах його компетенції, у слідчого судді відсутні правові підстави для зобов`язання прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до ЄРДР .

07 вересня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до прокурора Олександрійської окружної прокуратури з заявою від 05 вересня 2025 року про вчинення прокурором ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 365 КК України, в якій вказав, що у досудовому розслідуванні 0000277 відносно ОСОБА_7 прокурором фальсифіковано та незаконно отримані докази слідчим ОСОБА_10 , за даним фактом розпочато два ДР. Вручений обвинувальний акт не містить жодних доказів та фактичних даних його провини. Прокурором створюються перешкоди щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та участі його довіреної особи ОСОБА_11 потрапити до зали судових засідань.

09 вересня 2025 року листом № 55-5726 вих-25 49-р-25 за підписом першого заступника керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області вказана заява ОСОБА_7 була направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві за належністю для розгляду в межах компетенції, про що повідомлено заявника.

Згідно з листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві від 23 вересня 2025 року № 16-06-40924-25 звернення ОСОБА_7 щодо можливих неправомірних дій розглянуто, про що повідомлено заявника.

Крім того, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2025 року, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою задовольнити його скаргу та зобов`язати відповідальних осіб внести відомості в ЄРДР. Свої вимоги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм КПК України, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Заслухавши доповідача, скаржника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали скарги, зваживши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог статті 214 КПК України слідчий прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність (п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України).

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З наведеного вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обов`язкові обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів скарги, 07 вересня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до прокурора Олександрійської окружної прокуратури з заявою від 05 вересня 2025 року про вчинення прокурором ОСОБА_9 злочину, передбаченого ст. 365 КК України, в якій вказав, що у досудовому розслідуванні 0000277 відносно ОСОБА_7 прокурором фальсифіковано та незаконно отримані докази слідчим ОСОБА_10 , за даним фактом розпочато два ДР. Вручений обвинувальний акт не містить жодних доказів та фактичних даних його провини. Прокурором створюються перешкоди щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та участі його довіреної особи ОСОБА_11 потрапити до зали судових засідань.

09 вересня 2025 року листом № 55-5726 вих-25 49-р-25 за підписом першого заступника керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області вказана заява ОСОБА_7 була направлена до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві за належністю для розгляду в межах компетенції, про що повідомлено заявника.

Згідно з листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві від 23 вересня 2025 року № 16-06-40924-25 звернення ОСОБА_7 щодо можливих неправомірних дій розглянуто, про що повідомлено заявника.

Крім того, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2025 року, було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши матеріали скарги, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що керуючись вимогами КПК України, Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення заява ОСОБА_7 прокурором скерована та перебуває в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про що повідомлено заявника.

Згідно висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя виключно в межах визначених законом повноважень, за наявності підстав, може своєю ухвалою, за скаргою заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування,скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасувати повідомлення про підозру; зобов`язати припинити дію; зобов`язати вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.

Разом із цим, слід зазначити, що згідно зі ст. 40 та ст. 36 КПК України, дізнавач, слідчий та прокурор є процесуально незалежними особами. Процесуальна незалежність - один із елементів особливого статусу представника сторони обвинувачення. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення для забезпечення здійснення досудового розслідування неупередженим, безстороннім і справедливим дізнавачем, слідчим, прокурором та передумовою для верховенства права та основоположною гарантією справедливого досудового розслідування і судового розгляду.

Дії та процесуальні рішення дізнавача, слідчого, прокурора вважаються законними, доки вони не скасовані або не переглянуті в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії дізнавача, слідчого і прокурора їх законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише в порядку судового провадження.

Будь-то справи про адміністративні правопорушення чи адміністративні комісії, або будь-яке судове провадження чи досудове розслідування, така процесуальна діяльність службової особи, що пов`язана зі збором, оцінкою доказів і прийняттям процесуального рішення є суто суб`єктивними оціночними дискреційними повноваженнями яке не передбачають кримінально карної поведінки.

Таким чином заперечення скаржника, незгода із процесуальними діями і рішеннями сторони обвинувачення, у будь-який інший спосіб, дій та рішень щодо проведення досудового розслідування поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність».

Перевіривши викладене в апеляційній скарзі ОСОБА_7 колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді, що скерування за належністю повідомлення про вчинення злочину для його розгляду в межах компетенції відповідного органу, в розумінні ст. 303 КПК України, не є бездіяльністю посадових осіб прокуратури. Та враховуючи, що заява ОСОБА_7 від 05 вересня 2025 року перебуває у віданні Територіального управління Державного бюро розслідувань, в межах його компетенції, у слідчого судді відсутні правові підстави для зобов`язання прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до ЄРДР .

Враховуючи викладене доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , є безпідставними та необґрунтованими, та повністю спростовуються вищевказаними дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалами скарги.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 370 372, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)