Справа№405/7033/20
Провадження №1-кп/487/139/25
УХВАЛА

Іменем України

09.10.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захиснка: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000102 від 27.09.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Кіровоград, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №584 о/с від 01.08.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до ст.ст. 1, 17, 62 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ОСОБА_4 , перебуваючи на займаній посаді, є службовою особою та постійно виконує функції офіційного представника державного органу виконавчої влади.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу на якого, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки діяти лише відповідно до положень Конституції України, законів України та інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію України» на ОСОБА_4 , як працівника правоохоронного органу покладено обов`язки щодо здійснення профілактичної діяльності спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень та вжиття заходів щодо їх припинення, своєчасного реагування на кримінальні, адміністративні правопорушення або події, тощо.

Встановлено, що ОСОБА_6 в ніч з 21.09.2019 на 22.09.2019 приблизно о 24 год. 00 хв. їхав за кермом автомобіля ВАЗ 2109 по вул. В. Пермська в м. Кропивницький, де його зупинили працівники поліції.

На вимогу працівника поліції ОСОБА_6 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування та посвідчення водія, яке йому не належить, оскільки власне посвідчення водія у ОСОБА_6 було вилучено на підставі судового рішення.

Працівник поліції повідомив, що причиною зупинки транспортного засоби є те, що в автомобіль має несправності, а саме не працює ліва передня фара, що дійсно мало місце та ОСОБА_6 на місці відремонтував її.

Після чого працівник поліції повідомив, що буде складатися адміністративні матеріали за фактом керування транспортним засобом ОСОБА_6 без посвідчення водія.

Після чого ОСОБА_6 висунув пропозицію працівникам поліції не складати відносно нього жодних матеріалів в справі про адміністративні правопорушення та повідомив, що в нього є знайомий, який також працює в патрульній поліції м. Кіровограда та повідомив його прізвище, а саме ОСОБА_7 . Працівники поліції повідомили, що знають такого працівника поліції, який працює разом з ними у іншому підрозділі.

Після чого, ОСОБА_6 в присутності працівників поліції неодноразово телефонував ОСОБА_4 , однак останній не відповідав на телефонні дзвінки.

Після чого, один з працівників поліції зі свого мобільного телефону зателефонував ОСОБА_4 , де під час розмови, останній підтвердив працівникам поліції, що дійсно знайомий з ОСОБА_6 .

Працівник поліції, який розмовляв з ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_6 , щоб останній сам набрав ОСОБА_4 та поспілкувався з ним, що ОСОБА_6 відразу й зробив.

Під час телефонної розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , останній повідомив, що його зупинили працівники поліції та мають намір скласти відносно нього адміністративні матеріали за фактом керування транспортним засобом за відсутності у нього водійського посвідчення та поцікавився у ОСОБА_4 , чи зможе він домовитися з працівниками поліції, щоб останні не складали жодних матеріалів в справі про адміністративне правопорушення, на що ОСОБА_4 повідомив, що нічим допомогти не зможе та щоб ОСОБА_6 сам з ними домовлявся на місці та вирішував свої питання.

Після чого, ОСОБА_6 повідомив працівникам патрульної поліції, що готовий надати грошові кошти, скільки скажуть працівники поліції.

Під час розмови з працівниками поліції, останні помітили, що ОСОБА_6 має ознаки алкогольного (наркотичного) сп`яніння, на що ОСОБА_6 повідомив, що дійсно перебуває в стані сп`яніння.

Працівники поліції запропонували проїхати до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння на що ОСОБА_6 погодився, однак і надалі продовжував просити поліцейських не складати адміністративні матеріли та цікавився сумою коштів, яку потрібно надати та повідомив, що в нього собою є 600 грн., на що працівники поліції повідомили, що цього замало та висунули вимогу, що вони готові не складати жодних матеріалів в справі про адміністративні матеріали, у разі надання ОСОБА_6 коштів в сумі 5 тис. грн.

ОСОБА_6 відразу повідомив, що згоден надати кошти в сумі 5 тис. грн., однак зможе їх зібрати до вечора наступного дня.

Після чого працівники поліції повідомили, що жодних адміністративних матеріалів в справах про адміністративні правопорушення вони складати не будуть та відпускають ОСОБА_6 , повідомивши при цьому, що вказані кошти в сумі 5 тис. грн. ОСОБА_6 повинен передати через їхнього спільного знайомого ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово телефонував ОСОБА_4 в період з 22.09.2019 по 26.09.2019, однак останній не відповідав на його дзвінки.

Встановлено, що ОСОБА_6 26.09.2019 приблизно о 04 год. ночі випадково зустрів ОСОБА_4 в м. Кропивницький біля магазину «Копілка», де ОСОБА_4 під час розмови повідомив останньому, що працівники поліції, які його зупиняли передавали «привіт ОСОБА_6 » за те, що ОСОБА_6 «їх кинув та не сплатив кошти», на що ОСОБА_6 повідомив, що він відразу зібрав усю суму коштів та неодноразово телефонував ОСОБА_4 , щоб останній їх передав, як і сказали працівники поліції, однак ОСОБА_4 не відповідав на дзвінки.

ОСОБА_4 поцікавився у ОСОБА_6 , на яких умовах він домовився з працівниками патрульної поліції та на якій сумі «зійшлися», на що ОСОБА_6 повідомив, що на сумі в 5 тис. грн. та він погодився, не зважаючи на те, що це не маленька для нього сума.

Також ОСОБА_6 під час розмови з ОСОБА_4 надав пропозицію ОСОБА_4 , чи не зможе він вплинути на працівників поліції, щоб останні- зменшили суму коштів та щоб не відслідковували та не наздоганяли його, коли він їздить на автомобілі за кермом, оскільки біля будинку де проживає ОСОБА_6 почали патрулювати працівники поліції та неподалік від будинку почали зупинятися працівники поліції на службових автомобілях та щось чекати та ОСОБА_6 сприймає це, як помсту за те, що він своєчасно не передав працівникам поліції 5 тис. грн., на що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду поліцейського, бувши наділеним колом повноважень, прийняв пропозицію від ОСОБА_6 та повідомив, шо домовиться з працівниками поліції, які його зупиняли, щоб сума була менше та переговорить з ними, щоб не відслідковували ОСОБА_6 коли останній їздить за кермом автомобіля, тим самим ОСОБА_4 здійснив прийняття пропозиції від ОСОБА_6 та надав обіцянку останньому, що вплине на працівників поліції.

Також ОСОБА_8 під час телефонної розмови з ОСОБА_6 повідомив, що перебуває у відрядженні за межами Кіровоградської області та надав номер своєї особистої банківської карти, куди потрібно буде перерахувати кошти.

В подальшому, 18.10.2019 ОСОБА_6 під контролем працівників правоохоронних органів, за допомогою терміналу самообслуговування в магазині, перерахував 4 тис. грн на надану ОСОБА_4 карту.

21.10.2019 ОСОБА_6 перерахував ще 1 тис. грн. на карту, надану ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 підтвердив по телефону ОСОБА_6 , що кошти надійшли на його рахунок.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово телефонував працівникам поліції, які здійснювали зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 та цікавився обставинами вирішення справи, чи можливо зменшити суму неправомірної вигоди, оскільки ОСОБА_6 є його товариш з дитинства, гарантував сплату ОСОБА_6 усієї суми неправомірної вигоди в сумі 5 тис. грн., цікавився, чи є у вказаних працівників поліції банківська картка на яку потрібно перерахувати кошти від ОСОБА_6 та після отримання всієї суми коштів в сумі 5 тис. грн. цікавився у своїх колег, куди і коли ОСОБА_4 повинен перерахувати кошти, оскільки ці кошти вже перебувають на його особистому банківському рахунку, на що отримав відповідь, що коли останній прийде з відрядження з Одеської області до м. Кіровограда, тоді і передасть їм ці кошти.

Також, ОСОБА_4 під час телефонних розмов зі своїми колегами поліцейськими, які зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_6 , просив їх спеціально не слідкувати та не чіпати ОСОБА_6 , коли останній їздить за кермом автомобіля, наголошуючи, що це його товариш і запевняв, що він обов`язково передасть через ОСОБА_4 грошові кошти, які ці працівники поліції повідомили, на що працівник поліції повідомив, що ОСОБА_6 не гарно поступив та продовжує поступати, оскільки була з ним домовленість про сплату коштів упродовж декількох днів після того, як вони його зупинили, однак погодилися на пропозицію ОСОБА_4 та запевнили, що ОСОБА_6 спеціально шукати, коли він їздить за кермом транспортного засобу, не будуть.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у прийнятті пропозиції, обіцянки та одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

03.10.2025 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. В обґрунтування клопотання посилається на те, що з моменту вчинення ОСОБА_4 злочину сплинуло більше 5 років.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперчував проти закриття кримінального провадження із зазначених захисником у клопотанні підстав.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено в період часу з 18.10.2019 по 21.10.2019.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції, яка діяла на 18.10.2019 - 21.10.2019, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до дня набрання вироком законної сили минуло: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України, на час вчинення, згідно зі ст. 12 КК України, був віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст.49 КК України, є безумовним, і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Положеннями кримінального процесуального закону не передбачено імперативних норм, які зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування ст. 49 КК України встановлювати фактичні обставини справи та перевіряти їх доказами, оскільки згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України розгляд такого клопотання для суду є першочерговим (постанова Верховного Суду від 22.05.2025 у справі № 709/2049/17).

У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння (постанова Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23).

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад п`ять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2019 року, - підлягає скасуванню відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2019 р. (справа № 487/7861/19, провадження № 1-кс/487/8431/19) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у сумі 60 210 грн. У зв`язку із внесенням застави 23.10.2019 р. ОСОБА_4 звільнений з-під варти.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до копії квитанції (дубліката чеку) №0.0..1 філії Миколаївського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.10.2019 ОСОБА_9 сплачено 60210 грн., отримувач ТУ ДСА України в Миколаївській області, призначення платежу: залогові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України від ОСОБА_9 згідно ухвали від 23.10.2019 по справі № 487/7861/19 за ОСОБА_4 .

У копії листа ТУ ДСА України в Миколаївській області від 23.10.2019 р. № 7/1-1623/19 вказано, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, , підтверджує надходження залогових коштів, внесених ОСОБА_9 на депозитний рахунок № 6294 в ДКС України м. Київ МФО 820172 в сумі 60210 грн. 00 коп. (шістдесят тисяч двісті десять грн. 00 коп.) згідно витанції №0.0..1 від 23 жовтня 2019 року за ОСОБА_4 по ухвалі Заводського районного суду міста Миколаєва справа №487/7861/19 провадження 1 -кс/487/8431/19 від 23 жовтня 2019 року.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави, як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012р. № 15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012р.№ 27) передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка-готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.08.2023 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, суд вважає необхідним повернути спадкоємцю заставодавця ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму застави в розмірі 60 210 грн.

Керуючись ст.ст.284, 286, 372, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 368 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за №0000102 від 27.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, - закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.10.2019 (справа № 487/7861/19, провадження № 1-кс/487/8432/19) на майно вилучене 21.10.2019 р. під час затримання ОСОБА_4 , а саме: картки АТ Приватбанк №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; мобільний телефон Samsung S10, 2 флеш-картки; грошові кошти в сумі 136 грн. та 100 доларів США, - скасувати та дане майно, яке зберігається разом із матеріалами судового провадження, - повернути ОСОБА_4 .

Карту замісник, яка зберігається разом із матеріалами судового провадження, - повернути ОСОБА_4 .

Заставу у розмірі 60210 (шістдесят тисяч двісті десять) гривень 00 коп., внесену 23.10.2019 р. за підозрюваного ОСОБА_4 згідно квитанції №0.0..1, Платник : ОСОБА_9 , Отримувач: ТУ ДСА в Миколаївській області, код отримувача 26299835, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, код банку отримувача 820172, призначення платежу: залогові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України від ОСОБА_9 згідно ухвали від 23.10.2019 по справі № 487/7861/19 за ОСОБА_4 , - повернути ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1