Справа № 159/9189/25
Провадження № 1-кс/159/2344/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

18 грудня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001428 від 16.12.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залісся Камінь-Каширського району Волинської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, зі слів одруженого, має на утриманні семеро неповнолітніх дітей, військовослужбовця Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , в силу вимог ст. 89 КК України, раніше не судимого, 27.11.2025 року обвинувальний акт відносно якого направлено до суду за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.190 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_5 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 15.12.2025 року, близько 22 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу, що за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, вирвав з рук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Infinix» білого кольору (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ), який знаходився в розпорядженні ОСОБА_5 до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення особистого обшуку. Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_5 ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на суму 5000 гривень.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2025 року за № 0001428 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

16.12.2025 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

16.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

18.12.2025 року слідчий ОСОБА_7 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу мотивована наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Враховуючи його вік, а також те, що він є фізично здоровою людиною; не перебуває в шлюбі, а тому міцних соціальних зв`язків не має; не має офіційного місця роботи та постійного місця проживання; будучи не пов`язаним з місцем проживання, може з легкістю його змінити та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, слідчий вказує, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності, не має постійного джерела доходу та веде антигромадський спосіб життя, тому є підстави вважати, що скоєння крадіжок або інших аналогічних злочинів проти власності є його способом отримання коштів на прожиття, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведене, на думку слідчого, свідчить про те, що жоден із запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а тому незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, забезпеченню швидкого, повного, неупередженого розслідування та призведе до затягування у виконанні або унеможливлення виконання процесуальних рішень, проведення слідчих дій та подальших судових розглядів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених вище.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має сім`ю та багато дітей, а тому вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворим. Крім цього, вважає, що підозра є необґрунтованою, а ризики не доведені належними доказами. За таких обставин, просила в задоволенні даного клопотання відмовити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, поділяючи позицію захисника, просив обрати щодо нього домашній арешт.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з ЄРДР, слідчий суддя вважає, що внесене слідчим клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виконуючи вимоги законодавства слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Не зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не визнає своєї причетності до вчинення даного кримінального правопорушення, про обґрунтованість підозри переконливо свідчать матеріали кримінального провадження, досліджені в ході судового розгляду даного клопотання.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати оголошену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Таким чином, доводи захисника про необґрунтованість підозри в даному випадку не є вирішальними, необґрунтованими, а тому слідчий суддя відхиляє їх.

Слідчий суддя, зважаючи на дані про особу підозрюваного, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), що відноситься до категорії тяжких злочинів; офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; має постійне місце проживання в с. Залісся Камінь-Каширського району, що знаходиться на значній відстані від м. Ковеля, де буде проводитись досудове розслідування, що, в свою чергу, може утруднювати, чи зробити неможливим його прибуття до слідчого та суду; підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення в той час, коли на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт щодо нього в іншому кримінальному провадженні, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини переконливо свідчать про те, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у сукупності з відомостями, що характеризують його як особу, дає підстави вважати, що значущість зазначених ризиків є досить високою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти переліченим ризикам.

За таких обставин до ОСОБА_5 слід застосувати найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про можливість та доцільність застосування до підозрюваного іншого (більш м`якого) запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому слідчий суддя відхиляє їх.

Заборон, визначених ст. 183 КПК України, щодо застосування цього запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не встановлено.

В силу ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи обставини справи та матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає обґрунтованим розмір застави на рівні 60-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаній сумі, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також у разі, якщо підозрюваний відлучиться з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомить причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Дата початку дії ухвали в частині строків тримання під вартою 16 грудня 2025 року.

Дата закінчення дії ухвали в частині строків тримання під вартою 13 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали надати підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1