Справа № 635/5208/25
Провадження № 1-кс/635/46/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 11.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 309 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

УСТАНОВИВ:

в провадження слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому слідчий просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Полтавський шлях, 99, м. Харків, 61093, на два місяця, а саме до 11.03.2026 включно, з застосуванням застави у розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665600 гривень.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НІІ в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 11.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 309 України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час проведення обшуку у період з 10.07.2025 по 11.07.2025 у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено 4997252 підроблених марок акцизного податку, враховуючи Постанову Кабінету міністрів України «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 27 грудня 2010 року №1251 та розмір плати за одну марку для алкогольних напоїв в розмірі 0,3537 гривні, орієнтовною загальною вартістю - 1767528,0324 гривень, що у чотириста і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Злочинну діяльність ОСОБА_6 було припинено лише завдяки втручанню органу досудового розслідування, який в ході обшуку приміщення викрив групу осіб, до складу якої входили підозрювані ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування 10.07.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 того ж дня затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 11.07.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, тобто виготовлення, зберігання, з метою збуту підроблених марок акцизного податку та голографічних захисних елементів, в особливо великому розмірі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 199 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуку від 10.07.2025, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України та іншими доказами в своїй сукупності.

В подальшому, строк досудового розслідування продовжено ухвалою слідчого судді від 05.01.2026 у кримінальному провадженні № 0000051 від 11.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 309 КК України до дванадцяти місяців, тобто до 11.07.2026 включно.

Слідчий зазначає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п.1 Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є особливо тяжким, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також ОСОБА_6 є громадянином Турецької республіки, тому він може вільно перетнути державний кордон, тим самим уникнути кримінальної відповідальності. Також, вказаний ризик підсилюються наявністю воєнного стану на території України та тим, що підозрюваний ОСОБА_6 мешкає в населеному пункті, який перебуває в безпосередній близькості до кордону з російською федерацією та при відповідних обставинах, активних бойових діях, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема перетнувши кордон території України у тому числі на територію російської федерації. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим це може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в сукупності з іншими факторами.

п.5 Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 на даний час ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, що свідчить про наявність можливості вчинення нових кримінальних правопорушень та його соціальну небезпечність, оскільки раніше був засуджений 26 червня 2014 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі стоком на п`ять років з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна.

З урахуванням обґрунтованості підозри та особи підозрюваного слідчий просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурором та слідчим вимоги підтримані з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник та підозрюваний зазначили, що заперечують заперечень проти поданого клопотання, і зазначили, що тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має виключної необхідності. Крім того, вважають необґрунтованою пред`явлену підозру, посилаючись на значно меншій розмір вартості виготовленої продукції, пояснюючи, що значна кількість акцизних марок була звезена невідомими особами разом з іншими товарами з ринку «Барабашово», тому, на їх думку кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи в частині визначення особливо великого розміру вартості продукції. Розмір застави, визначений у клопотанні та раніше застосований до підозрюваного вважають непомірним з урахуванням майнового стану підозрюваного, тому просили суд відмовити в задоволенні поданого клопотання, а в разі задоволення поданого клопотання зменшити розмір застави до мінімально визначеного законом.

Вислухавши в судовому засіданні доводи учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 12.07.2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 07 вересня 2025 року включно. В подальшому строк тримання під вартою продовжений.

При обранні запобіжного заходу судом визначено заставу в триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму в 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень та у разі внесення застави та звільненні з-під варти покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин кримінальних правопорушень. В подальшому розмір застави зменшений до двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 ст. 183 визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. В цьому випадку, як відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 177 КПК України такий запобіжних захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, так і відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 177 КПК України такий запобіжних захід може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки з урахуванням обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування, оскільки на теперішній час достовірно не встановлено факт погашення попередньої судимості.

Положення ст. 183 КПК України в даному випадку зобов`язують суд визначити розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 3,4,5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурором доведено, що вилучення під час обшуків у підозрюваного великої кількості незаконно виготовлених підроблених марок акцизного податку, що має ознаки вчинення злочину у особливо великому розмірі, а також вилучено обладнання для підробки таких марок та надані інші докази, що свідчить про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, санкція якої передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Прокурором також доведено, що тяжкість передбаченого законом покарання створює ризик можливого переховування підозрюваного, який є громадянином Республіки Туреччина, на час вирішення клопотання в Україні проживає без належної правової підстави, ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зав`язків, постійного, офіційного місця проживання чи реєстрації, що свідчить про наявність можливості вчинення нових кримінальних правопорушень та його соціальну небезпечність, а також реальну можливість виїхати за межі України, що призведе до неможливості його екстрадиції в такому випадку.

Суд вважає доведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час в повному обсязі не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, що може спонукати підозрюваного на вчинення інших кримінальних правопорушень з метою приховати сліди злочину, примусити інших осіб не давати свідчення, а також перебуваючи не волі підозрюваний буде мати можливість продовжити вчинений злочин з метою отримання вигоди від збуту продукції, яка на теперішній час може бути вилучена не в повному обсязі. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення аналогічного злочину, що в значній мірі свідчить про можливість вчинення підозрюваним нових злочинів. Зазначені обставини свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На теперішній час наведені ризики існують не зменшились, а тривалість проведення досудового розслідування обумовлена виключною складністю провадження та необхідністю завершення призначених судових експертиз.

Доводи сторони захисту суд вважає непереконливими, оскільки підозрюваний проживав у домоволодінні, в якому проведено обшуки, без будь-яких законних підстав, не мав місця роботи та ніяких доходів. Підозрювані ОСОБА_6 та його брат - ОСОБА_9 не мали ніяких законних джерел доходів для існування в Україні, зазначені особи проживали у чужому будинку, в якому тривалий час виготовлялись підробні марки акцизного збору, тому версію сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри суд вважає безпідставною. Сумнівними суд вважає і твердження про те, що велика кількість акцизних марок була завезена невідомими особами разом з товарами з ринку «Барабашово», оскільки відомості, отримані при проведенні обшуку стосовно кількості, характеру незаконно виготовленої продукції, її упакування, умови зберігання та інші відомості не допускають такої можливості.

При цьому суд враховує, що в даному випадку обґрунтованість підозри відповідає критеріям, визначеним в рішення ЄСПЛ в справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), в якому зазначено, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Крім того, на думку суду, доводи сторони захисту суд вважає такими, що не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання, оскільки наведені стороною захисту обставини не спростовують обґрунтованість підозри, не свідчать про зменшення ризиків, встановлених при застосуванні запобіжного заходу. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурором доведена і при цьому додатково судом встановлено, що підозрюваний не має постійного місця проживання на території України, не має дозволу, отриманого у встановленому законом порядку на проживання в Україні.

Незважаючи на той факт, що в клопотанні не зазначено про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки фактично свідки, показання яких можуть мати істотне значення для кримінального провадження не встановлені, суд вважає, що така обставина не впливає на зменшення інших ризиків, тому клопотання про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим, оскільки наявні ризики не зменшились, а завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою перешкоджають об`єктивні причини обумовлені виключною складністю провадження.

Щодо визначення розміру застави, суд вважає, що раніше визначений розмір застави в 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зменшенню на теперішній час не підлягає і така сума застави в повній мірі відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим, оскільки наявні ризики не зменшились, а завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою перешкоджають об`єктивні причини обумовлені виключною складністю провадження.

Керуючись ст. 199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів, а саме до 06 березня 2026 року включно.

Підозрюваному ОСОБА_6 визначити розмір застави в двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму в 665600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, а саме до 06.03.2026 року включно наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин кримінальних правопорушень.

Строк дії ухвали встановити до 06 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1