Провадження № 1-кс/643/7003/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відсторонення від посади у кримінальному провадженні №0003423 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні маючого неповнолітнього сина, 2015 року народження, офіційно працевлаштованого в КНП «Міська клінічна лікарня №13» завідувачем хірургічного відділення №5 на 20 ліжок із них 15 ліжок для хіміотерапії, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про відсторонення підозрюваного у кримінальному провадженні №0003423 від 28.09.2023, ОСОБА_6 , від займаної посади завідувача хірургічного відділення №5 на 20 ліжок із них 15 ліжок для хіміотерапії Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №13» Харківської міської ради, строком на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що упровадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003423 від 28.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст.140 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 25.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, тобто у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків, що спричинило тяжких наслідків для хворого.

На думку слідчого, необхідність відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від займаної посади обумовлюється тим, що наявні обставини, передбачені п.6 ч.5 ст.155 КПК України та дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може незаконними засобами впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити чи підробити документацію, яка має суттєве значення для досудового розслідування, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поза тим, перебуваючи на посаді, ОСОБА_6 , з урахуванням численних особистих, ділових та інших зв`язків з представниками державних органів, суб`єктами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, володіє відповідними можливостями, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Так, особи, що є підлеглими ОСОБА_6 та наразі перебувають у прямому підпорядкуванні останнього та покази яких мають суттєве значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження, досудове розслідування по якому проводиться, не могли бути допитані в рамках кримінального провадження до повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що це могло би зашкодити досудовому розслідуванню. Таким чином, ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати на посаді, може переконати зазначених осіб змінити їхні показання на свою користь.

До того ж, свідки, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 що вже допитані в межах кримінального провадження достеменно відомі підозрюваному та в переважній більшості також є чинними працівниками очолюваного ОСОБА_6 відділення та його знайомими. Відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, зокрема показання свідків отримує усно під час допиту в судовому засіданні, а отже незважаючи на їх допит на стадії досудового розслідування слідчим, перебуваючи під впливом ОСОБА_6 як керівника, вони можуть змінити свої показання, що значно нашкодить процесу та перешкоджатиме цілям кримінального провадження.

Окрім того, відповідна документація, яка перебуває у володінні КНП «Міської клінічної лікарні №13» ХМР, де займає посаду ОСОБА_6 , також, не могла бути вилучена до повідомлення про підозру останньому без шкоди для досудового розслідування.

Мета відсторонення від посади полягає у тимчасовому усуненні особи від виконання службових обов`язків, що може бути викликано необхідністю забезпечення об`єктивності та неупередженості розслідування, запобіганням знищенню доказів, тиску на потерпілого та свідків або іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню.

Необхідність відсторонення від посади ОСОБА_6 зумовлена передусім тим, що останній, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, проти життя та здоров`я особи.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, і наполягала на його задоволенні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вказувала, що ризики, вказані у клопотанні необґрунтовані та не підтверджені, ґрунтуються виключно, на припущеннях. Слідство триває вже понад два роки, свідки допитані, речі та документи вилучені, проведена комісійна судово-медична експертиза. Крім того, ухвалою суду від 28.11.2025 стосовно її підзахисного обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, в тому числі, утриманні від спілкування із потерпілою та свідками. Стороною обвинувачення не враховано особисті якості її підзахисного, який має стійкі соціальні зв`язки, а саме одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, характеризується як професіонал високого рівня. Зазначила, що підозра не обґрунтована, ОСОБА_6 вину не визнає, стороною захисту планується оскарження висновку комісійної судово-медичної експертизи, який ліг в основу підозри, оскільки він є необ`єктивним та складеним без посилання на відповідні діючі медичні стандарти та нормативні акти. ОСОБА_6 на сьогоднішній день приймає участь більше ніж в двохсот оперативних втручаннях на рік. Великий відсоток оперативних втручань виконує самостійно, як завідувач відділення керує проведенням хіміотерапії пацієнтам з онкопатологією ШКТ. Кількість пацієнтів під час війни значно збільшилася. Відсторонення від посади значно погіршить якість та обсяг надання медичних послуг у клініці, що може негативно вплинути на стан здоров`я пацієнтів. Негативні наслідки відсторонення ОСОБА_6 , від посади, який підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину перевищує необхідність та можливість досягнення завдань у цьому кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, вказав, що не має жодного наміру якимось чином впливати на свідків чи спеціалістів. Обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді не порушує. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 , який обіймає посаду медичного директора з хірургічної допомоги КНП «Міська клінічна лікарня №13» ХМР, вказав, що ОСОБА_6 є висококваліфікованим спеціалістом, має високий культурний рівень, користується повагою у колективі. Протягом усього періоду останнього на займаній посаді, ніколи не було жодних зауважень або скарг від колег або пацієнтів. Дисциплінарних стягнень не було. ОСОБА_6 , приймає участь у більш ніж 200 оперативних втручаннях на рік, в тому числі, у онкологічних хворих. Єдиний у клініці проводить малоінвазивні ендоскопічні оперативні втручання при ранніх стадіях онкозахворювань, займається веденням найтяжчих хворих з онкологічною патологією. З лютого 2022 постійно надає допомогу військовослужбовцям. Як завідувач відділенням курує проведення хіміотерапії пацієнтам з онкопатологією ШКТ. Відсторонення з посади завідувача хірургічним відділенням №5 із ліжками для хіміотерапії КНП «МКЛ №13» ХМР значно погіршить якість та обсяг надання медичних послуг, що може негитвино вплинути на стан здоров`я пацієнтів. Просив залишити ОСОБА_6 на займаній посаді.

Суд, дослідивши матеріали клопотання слідчого з додатками, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.

У провадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003423 від 28.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 140 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 25.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, тобто у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків, що спричинило тяжких наслідків для хворого.

ОСОБА_6 наказом №24-к від 30.03.2021 директора Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №2 імені Проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради ОСОБА_10 , призначений на посаду завідувача онкологічного відділення лікарем-онкологом Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №2 імені Проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради. Згідно кваліфікаційних вимог ОСОБА_6 має освіту за напрямом підготовки «Медицина» спеціальність «Хірургія» та «Онкологія», має посвідчення про присвоєння Другої кваліфікаційної категорії зі спеціальності «Онкологія» від 27 липня 2018 року №317-к, тобто, відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 є медичним працівником зі спеціальною освітою.

Відповідно до посадової інструкції від 03.01.2024, затвердженої директором КНП «Міська клінічна лікарня №2 Імені Проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради ОСОБА_10 та узгодженими головою ППО ОСОБА_11 , до посади завідувача онкологічного відділення лікаря-онколога входили наступні права та обов`язки:

- 2.1. Здійснює керівництво відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність органів управління медичного підприємства, правила внутрішнього трудового розпорядку. 2.2. Керує роботою медичного персоналу відділення, приймає участь у складанні посадової інструкції для працівників відділення, організовує їх працю, визначає їхні права та ступінь відповідальності.

- 2.3. Забезпечує зв`язок та наступність в обслуговуванні хворих між стаціонаром і поліклінікою.

- 2.4. Організовує лікувально-профілактичну, адміністративно-господарську діяльність та паліативну допомогу у відділенні, співпрацює з іншими підрозділами підприємства та вживає заходи, аби: *Виявити чинники ризику у пацієнтів та надалі зменшити або усунути ці ризики; *Обмежити поширення вже існуючого захворювання та вилікувати його; *Контролювати й координувати надання медичних послуг; *Контролювати й оцінювати продуктивність роботи медичного персоналу відділення; *Забезпечити якість обслуговування пацієнтів та лікування; *Контролювати стан приміщень відділення, своєчасно їх ремонтувати; *Забезпечувати роботу відділення медичним устаткуванням, ліками, витратними матеріалами медичного призначення. Контролювати їх використання.

- 2.5. Затверджує графік роботи співробітників відділення, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

- 2.6. Визначає плани роботи відділення та погоджує їх із керівництвом підприємства, обґрунтовує відповідні ресурси.

- 2.7. Забезпечує реальність використання кадрового та технічного потенціалу відділення.

- 2.8. Забезпечує належні умови для того, щоб медичний персонал відділення досягав належного професійного рівня; організовує професійне навчання та контролює своєчасне підвищення кваліфікації медичного персоналу.

- 2.9. Створює належні виробничі умови, забезпечує додержання співробітниками правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, протипожежного захисту, профілактики внутрішньолікарняних інфекцій та професійного зараження СНІДом.

- 2.10. Застосовує сучасні методи профілактики, диференційної діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації хворих у межах своєї спеціальності.

- 2.11. Забезпечує моніторинг та розвиток передових технологій діагностики та лікування з послідовним впровадженням у практику.

- 2.12. Забезпечує своєчасне отримання та зберігання необхідної кількості лікарських та дезінфікуючих засобів, медичного оснащення, засобів догляду за хворими. Контролює їх використання.

- 2.13. Раціонально використовує ліжковий фонд, медичну техніку й оснащення підрозділу. 2.14. Контролює належне та своєчасне ведення медичної документації; готує та подає за призначення звітну, статистичну та інші види документації.

- 2.15. Аналізує основні показники діяльності відділення; визначає заходи вдосконалення якості надання медичних послуг, роботи медичного персоналу, вживає заходи щодо їх оптимізації.

- 2.16. Розглядає скарги пацієнтів з питань організації лікувально-діагностичного процесу та приймає необхідні заходи щодо ліквідування причин, що їх викликали.

- 2.17. Ознайомлює хворих з можливими ускладненнями під час обстеження та лікування (під підпис). Проводить скерування пацієнтів підприємств вищого рівня медичної допомоги.

- 2.18. Забезпечує надання якісної медичної допомоги населенню.

- 2.19. Забезпечує належні санітарно-гігієнічні умови функціонування відділення.

- 2.20. Організовує проведення науково-практичних конференцій медичних працівників відділення з актуальних питань охорони здоров`я.

- 2.21. Організовує своєчасну та старанну перевірку надзвичайних пригод у відділенні (раптова смерть, несвоєчасне надання медичної допомоги, внутрішньо-лікарняна інфекція, аварія та ін.). Результати перевірки та прийняті заходи в встановлені терміни надає керівництву лікарні.

- 2.22. Проводить систематичний інструктаж медичного персоналу відділення з правил охорони праці та контролює їх дотримання.

- 2.23. Приймає участь у роботі медичних нарад, на яких розглядаються питання лікувально-діагностичної, консультативної роботи та паліативної допомоги. Консультує лікарів з інших відділень.

- 2.24. Додержується основ медичної етики та деонтології.

- 2.25. Своєчасно проходить профілактичні медичні огляди та проводить профілактичні щеплення.

- 2.26. Готує відділення до проведення акредитації.

- 2.27. Проводить аналіз якості медичної допомоги пацієнтам на підставі проведення перевірок медичних карт стаціонарних хворих, оглядом кожного пацієнта (не менш ніж 1-го разу на тиждень).

- 2.28. 3а проханням (викликом) лікаря-ординатора або вимогам чергового лікаря, негайно з`являється до відділення у неурочний час, якщо вказівки, роз`яснення або поради по телефону не змогли задовільнити вказаних вище осіб.

- 2.29.Не розголошує лікарську таємницю, конфіденційну інформацію про факти звернення громадян за медичною допомогою, персональні дані пацієнта, стан здоров`я, діагноз його захворювання, та інші відомості, отримані при обстеженні та лікуванні. Не допускає розголошення відомостей, які складають лікарську таємницю та персональні данні, особами, яким стали відомі при виконанні професійних, службових та інших обов`язків.

Згідно розділу 4 «Відповідальність»: Завідувач онкологічним відділенням медичного підприємства відповідає за:

- 4.1. Невиконання або неналежне виконання посадових завдань та обов`язків, передбачених цією посадовою інструкцією, Статутом підприємства, трудової та виконавської дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку; недотримання принципів та правил медичної етики та деонтології.

- 4.2. Неналежне та несвоєчасне виконання наказів, розпоряджень і доручень керівництва підприємства та вищих органів управління у сфері охорони здоров`я.

- 4.3. Завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про працю України.

- 4.3.1. Недотримання умов зберігання, обліку та видачі отруйних та сильнодіючих медикаментів, інших засобів медичного призначення та лікарняних листів непрацездатності.

- 4.3.2. Нераціональне використання медичних засобів та препаратів.

- 4.4. Наслідки власних рішень, що вийшли за межі посадової інструкції та Статуту підприємства.

- 4.5. Неповне обстеження хворих та неефективність лікування.

- 4.6. Наявність недоліків в роботі та обґрунтованих скарг від пацієнтів.

- 4.7. Якість ведення первинної медичної документації.

- 4.8. Неякісні та помилкові дії підпорядкованого йому персоналу - в межах, визначених чинним законодавством України.

- 4.9. Санітарно-гігієнічний стан приміщень відділення й те, як медичний персонал дотримує санітарно-епідеміологічного режиму під час виконання посадових обов`язків.

- 4.10. Нерозголошення персональних даних про пацієнта, згідно вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011р. №2939-VI.

Як вбачається із повідомленої підозри, ОСОБА_6 вказаних вимог не дотримався та допустив неналежне виконання своїх професійних обов`язків під час надання медичної допомоги хворій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконав її не у повному обсязі внаслідок недбалого до них ставлення, допустивши ряд порушень, що призвело до тяжких наслідків для хворого у вигляді ускладнення хвороби останньої, погіршення стану її здоров`я.

З огляду на стадію кримінального провадження питання щодо достатності доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, буде розв`язуватись виходячи зі стандарту доказування «обґрунтована підозра».

Оскільки, чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи положення ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема протоколом допиту потерпілої, протоколами допитів свідків, медичною документацією, висновком комісійної судово-медичної експертизи та іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження в цілому.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого, є відсторонення від посади (п.4 ч.2 ст.131 КПК України).

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.154 КПК відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців.

Положеннями ч.1 ст.157 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя, відповідно до ч.2 ст.157 КПК, при вирішенні питання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження.

У клопотанні сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від займаної посади завідувача хірургічного відділення №5 на 20 ліжок із них 15 ліжок для хіміотерапії Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №2 імені Проф. О.О. Шалімова» Харківської міської ради тим, що наявні обставини, передбачені п.6 ч.5 ст.155 КПК України та дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може незаконними засобами впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити чи підробити документацію, яка має суттєве значення для досудового розслідування, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, слідчий суддя відхиляє з огляду на те, що усі необхідні слідчі дії проведені, а речові докази закріплені.

Також, стороною обвинувачення не зазначено яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Ризик впливу на свідків на даний час існує в рамках даного провадження, проте зважаючи на те, що щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід, яким заборонено спілкування зі потерпілою та свідками, зазначений ризик нівельовано.

Отже, конкретних фактів негативної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 з часу початку проведення досудового розслідування та до повідомлення йому про підозру, які б вказували на вчинення будь-яких дій, направлених на існування ризиків, зазначених у клопотанні сторони обвинувачення, слідчим суддею не встановлено та прокурором не доведено наявність таких у судовому засіданні.

Аналізуючи зміст клопотання, слідчий суддя зазначає, що воно не містить обставин, передбачених у ст.157 КПК України, які б свідчили про доцільність відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_6 необхідне для припинення або запобігання протиправній поведінці останнього, не доведено наявності ризиків того, що перебуваючи на займаній посаді підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування, шляхом впливу на потерпілу або свідків у кримінальному провадженні, інших учасників кримінального провадження, протиправним перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином, а отже під час розгляду клопотання прокурора було встановлено відсутність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення підозрюваного від посади.

Беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади не відповідає засадам розумності і пропорційності, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи даної особи.

Слідчий суддя вважає, що негативні наслідки відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від посади перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у даному кримінальному провадженні, які могли і мали бути досягнуті на стадії досудового розслідування, та буде суперечити реалізації прав особи, які закріплені в Конституції України, а саме по собі відсторонення буде «грубим свавіллям» у розумінні практики Європейського суду із прав людини.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що стороною обвинувачення до клопотання не було долучено будь-яких відомостей, які б могли свідчити про існування вказаних в клопотанні ризиків, а також не доведено існування негативних наслідків у разі незастосування вказаного у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено наявності необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 155-157, 534, 309, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відсторонення від посади у кримінальному провадженні №0003423 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1