У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/308/26

№ 1-кс/183/96/26

21 січня 2026 року слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2026 року за № 0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2026 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з цим клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме: заборонити відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-якій особі картонний пакунок із товарно-транспортною накладною №20 4513 4450 2472 на ім`я ОСОБА_5 , який поміщено до спец. пакету PSP 2086799, який добровільно видав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання передане слідчому судді 20 січня 2026 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про встановлення досудовим розслідуванням, що до Самарівського РВП надійшло повідомлення від оперуповноваженого ОСОБА_6 про те, що поблизу поштомату по вул. Молодіжна, 2, с-ще Зарічне, Самарівського району, Дніпропетровської області, виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що має при собі наркотичну речовину у великих розмірах.

17 січня 2026 року в ході огляду місця події за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський р-н, с-ще Зарічне, вул. Захисників України, 8, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав для огляду картонний пакунок із товарно-транспортною накладною № 20 4513 4450 2472 на ім`я ОСОБА_5 , яку після огляду поміщено до спец. пакету PSP 2086799. Окрім того, у вказаному пакунку виявлено та вилучено сліп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані схожою на рослину коноплі, який поміщено до спец. пакету NPU 5058482. Вказані речі вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

17 січня 2026 року вказані речі було визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що пакунок з-під посилки містить на собі номер товарно-транспортної накладної, данні відправника та данні отримувача, номер телефону отримувача та відправника, місце та час відправлення. Окрім того, мобільний телефон, що вилучений може в собі містити інформацію про відправника, отримувача, дату та час замовлення 14 згортків із невідомою речовиною, що підлягає доказуванню в ході досудового розслідування та в суді.

Слідчий зазначає, що, враховуючи те, що вищевказані речі мають значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, на них може міститися інформація про вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт на вищевказані речі.

У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що неприбуття слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Також слідчий просив, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України провести розгляд клопотання без повідомлення власника майна. Однак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя висновує, що оскільки, відповідно до положень ст. 172 КПК України може розглядатися без повідомлення, в тому числі, іншого власника майна клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, а в цьому кримінальному провадженні майно, арешт на яке просить накласти слідчий є вилученим, підстав для розгляду цього клопотання без виклику власника майна слідчий суддя не вбачає.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд клопотання. Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, надані в його обґрунтування докази, висновує таке.

З витягу з ЄРДР від 17 січня 2026 року вбачається, що СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 15 січня 2026 року за № 0000065, за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 309 КК України, з коротким викладом обставин: до Самарівського РВП надійшло повідомлення від оперуповноваженого ОСОБА_6 про те, що поблизу поштомату по вул. Молодіжна, 2, с-ще Зарічне, Самарівського району, Дніпропетровської області, виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що має при собі наркотичну речовину у великих розмірах.

17 січня 2026 року старшим слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 проведено огляд місця події за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський р-н, с-ще Зарічне, вул. Захисників України, 8, де гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав для огляду картонний пакунок із товарно-транспортною накладною № 20 4513 4450 2472 на ім`я ОСОБА_5 , яку після огляду поміщено до спец. пакету PSP 2086799. Окрім того, у вказаному пакунку виявлено та вилучено сліп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані схожою на рослину коноплі, який поміщено до спец. пакету NPU 5058482. Вказані речі вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 17 січня 2026 року наданий гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картонний пакунок із товарно-транспортною накладною № 20 4513 4450 2472 на ім`я ОСОБА_5 , яку після огляду поміщено до спец. пакету PSP 2086799 та сліп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані схожою на рослину коноплі, який поміщено до спец. пакету NPU 5058482, визнано та залучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 15 січня 2026 року, та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для арешту майна, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Слідчий суддя вважає доведеним, що тимчасово вилучене 17 січня 2026 року у ході огляду місця події, майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та його надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, слідчий суддя вважає, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно, вказане в клопотанні є доказами кримінального правопорушення і його арешт, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказам і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Щодо вирішення питання про зберігання майна, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до п. 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого визначити місце його зберігання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

накласти арешт з забороною прав відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене у ході огляду місця події, проведеного 17 січня 2026 року, майно, а саме: картонний пакунок із товарно-транспортною накладною № 20 4513 4450 2472 на ім`я ОСОБА_5 , який поміщено до спец. пакету PSP 2086799, який добровільно видав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 визначити місце зберігання майна з дотриманням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 15 січня 2026 року за № 0000065.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала у повному обсязі складената оголошена 21 січня 2026 року о 14:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1