УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Солом`янський районний суд м.Києва

в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження № 0000773 від 31.07.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 111-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ст. 111-2, ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 114-1 КК України, -

встановив :

На розгляді Солом`янського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження №0000773 від 31.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 111-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ст.111-2, ч.3 ст.27,ч.2 ст.28, ч.1 ст.258-3, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

24.11.2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт (цілодобовий), або на зменшення суми застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

На обгрунтування своєї позиції захисник вказав, що основною причиною для звернення до суду із клопотанням є погіршення стану здоров`я обвинуваченого, яке створює загрозу для життя останнього та спричиняє непоправний негативний вплив на нього.

Захисник просив суд врахувати,що ОСОБА_6 страждає на ряд хронічних хвороб, визнаний інвалідом 1 групи.

Також захисник просив врахувати,що за час утримання ОСОБА_6 під вартою, йому було проведено декілька оперативних втручань,мала місце зупинка серцевої діяльності.

Також захисник вказав, що 31.10.2025 року ОСОБА_6 пройшов обстеження та лікування в МЦ «Medilend», йому було проведено операцію по видаленню поліпів та рекомендовано консультацію у лікаря-онколога, лікування в умовах стаціонару,а таке лікування в умовах СІЗО не є можливим.

Отже, захисник вказує, що ці обставини,а також те,що ризики зменшились, а деякі взагалі відсутні дають підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт в місті Києві, в квартирі яка надається останньому безоплатно в користування його родичами.

Крім того, захисник вказав, що визначений судом в попередній ухвалі розмір застави є надмірним, обвинувачений не має таких статків, а тому вважає що достатнім розміром застави буде визначення її в межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти клопотання захисника та звернувся із своїм клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави в сумі 250 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки визначений судом раніше строк закінчується .

Прокурор підтримала клопотання в судовому засіданні та просила суд при його вирішенні врахувати, що обвинувачується ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину і на думку сторони обвинувачення досудовим слідством зібрано велику кількість доказів, які викривають обвинуваченого у вчиненні цих злочинів.

Отже, прокурор вказала,що залишаються такі ризики, передбачені ст.177 КПК України: можливість обвинуваченого ухилитись від суду та залишити територію України, бо останній має громадянство росії та активи на її території ; здійснювати незаконний вплив на свідків; перешкоджати суду іншим чином.

Також прокурор взяти до уваги суду те, що 28.04.2025 року ОСОБА_6 повідомлено ще одну підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 КК України.

Тому прокурор вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Сторона захисту,а саме захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 не погодився із клопотанням прокурора, вважав його необґрунтованим.

Суд,заслухавши обвинуваченого,захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи , прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 22.10.2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.12.2025 року включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу у виді застави в межах300 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 000 гривень, які можуть бути внесені як самим обвинуваченим.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України,тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом,який застосовується виключно у разі,якщо прокурор доведе,що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Частиною 1 ст.184 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Крім того, ч.ч.3 і 5 ст.199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає,що клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Суд дослідив ухвалу Київського апеляційного суду від 20.11.2025 року, якою при перегляді ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.10.2025 року, і встановив, що колегією суддів було враховано всі обставини на які посилається захист в даному судовому засіданні та при цьому зменшив розмір застави до 250 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 000 гривень.

Отже, суд вважає що нових обставин захист обвинуваченого суду не надав.

Суд продовжує залишатись на тих підставах, що на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд приходить до висновку, що обвинувачення обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст. 111-1, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ст. 111-2, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 114-1 КК України, досить серйозне і потребує ретельного дослідження доказів,наданих стороною обвинувачення.

На даний час суд перейшов до дослідження доказів сторони обвинувачення, а саме проводить допит свідків .

Суд вважає,що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України вказані стороною обвинувачення є актуальними, дійсно з часом дещо знижуються.

Між тим, суд з огляду на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень,в тому числі проти основ національної безпеки України,виправдовують подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, виходячи з ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

Також, серед іншого, потрібно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, статки, зв`язки з державою, в якій його переслідували в межах закону, та його міжнародні контакти (справа «В. проти Швейцарії», «Пунцельт проти Чехії»).

Суд на даний час вважає,що продовжує існувати і такий ризик як можливість незаконно впливати на свідків, оскільки неможливо не враховувати становище ОСОБА_8 у суспільстві, широке коло його знайомств.

Суд продовжує вважати, що існують обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, трохи зменшились, але залишаються на такому рівні, який суд не може ігнорувати.

Ризик переховуватися від суду залишається, оскільки останній в умовах воєнного стану обвинувачується у низці злочинів,серед яких особливо тяжкі,проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, зокрема санкцією ч.1 ст. 258-3 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Факт про наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 громадянства рф та значної кількості активів на території держави-агресора підтверджується наданими прокурором документами .

Отже, на думку колегії суддів, при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ще на 60 днів, дотримуються вимоги кримінального процесуального закону, при цьому досліджуються всі обставини,з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу.

На думку суду застосування щодо обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не забезпечать як запобігання встановленим судом ризикам, так і виконанню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Також у відповідності до ст.178 КПК України судом враховує і таку підстава як наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Суду стало відомо,що ОСОБА_6 пред`явлено 28.04.2025 року підозру і суд її не оцінює ,однак і ігнорувати не може.

Виходячи із вищенаведеного, клопотання захисту на даний час, про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Суд також ураховує, що згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів.

На думку суду, продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, в даному випадку, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Мжі тим, суд на підставі вимог п.5 ст.182 КПК України,враховуючи,що з моменту взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_6 та обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою пройшов час, прийшов до думки про можливість дещо зменшити заставу, яка була визначена колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду і вважає на даний час таку суму у 230 000 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому суд враховує, що окрім України обвинувачений ОСОБА_6 має в різних країнах світу великі статки , про що достеменно відомо і стороні захисту,а отже не вважає таку суму непомірною для останнього .

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст..ст.331 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та зниження суми альтернативного запобіжного заходу у виді застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - відмовити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.02.2026 року включно,з визначенням розміру заставив межах 230 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 696 440 000 гривень, які можуть бути внесені як самим обвинуваченим так і іншою фізичною (юридичною) особою на депозитний рахунок: отримувач ТУДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м.Київ, рахунок отримувача UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України строком на 60 днів, з дня внесення застави, а саме: не відлучатися з міста Києва без дозволу суду;прибувати на першу вимогу до суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю; заборонити спілкуватись зі свідками, які на даний час не допитані судом, щодо обставин даного кримінального провадження.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку,встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Офіс Генерального прокурора.

Відкласти судове засідання на 09 лютого 2026 року 12.30.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення .

Головуючий суддя:

Судді: