Провадження № 1-кп/557/66/2026
Справа № 557/95/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0000237 від 25.12.2025, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, не працює, раніше не судимий,

за ч.1 ст.122 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща кримінальне провадження з обвинувальним актом про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_3 , діючи із прямим умислом, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, вчинив фізичне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_5 .

Так, 25 грудня 2025 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в будинку за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , в ході виниклого конфлікту, пов?язаного із домашнім насильством, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс своїй дружині ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, один удар кулаком правої руки в область голови, в результаті чого остання, сидівши на стільці, впала на підлогу та вдарилась лівою ногою, внаслідок чого отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого черезвертельного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, який згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 № 6, відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалості розладу здоров?я.

Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані: - за ч.1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, визнав частково.

Показав, що

Суду показав, що 25.12.2025 у них вдома був товариш з м. Києва, святкували Різдво, вживали алкогольні напої. Він був в стані алкогольного сп`яніння, та штовхнув дружину, яка сиділа на стільці, вона впала, він пішов спати. Викликали швидку допомогу, знайомий заніс її до карети швидкої медичної допомоги та повезли в лікарню. Просив вибачення у потерпілої. Вину визнає частково, вчинив неправильно.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, суд вважає вину ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведеною, що ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 підтверджується, що 25.12.2025 у них вдома був товариш з м. Києва, святкували Різдво, були інші гості, вживали алкогольні напої. Хлопці вдень спали, вона приготувала святкову вечерю, ввечері святкували і вживали алкогольні напої. Вночі чоловік раптово почав проявляти агресію до неї, штовхнув її зі стільця, вона впала та відчула різкий біль, почала кричати. Знайомий на ім`я ОСОБА_6 викликав швидку допомогу, її повезли в лікарню і діагностували перелом. Вона тривалий час проходила лікування. Чоловік просив вибачення у неї, вважає суворо не карати обвинуваченого.

Показання допитаних в судовому засіданні обвинуваченого та потерпілої узгоджуються між собою щодо часу, місця вчинення кримінального правопорушення, є послідовними, відтак не викликають сумніву в їх достовірності та суд приймає їх як належні докази, які підтверджують винуватість обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Судом досліджено докази, зібрані стороною обвинувачення:

1. Згідно витягу з ЄРДР від 25.12.2025, кримінальне провадження № 0000237 було зареєстровано в ЄРДР слідчим ОСОБА_7 по повідомленню підприємств, установ, організацій та посадових осіб, по факту нанесення тілесних ушкоджень та доставлення потерпілої ОСОБА_5 до приймального відділення КНП «Гощанська лікарня» з діагнозом закритий перелом шийки стегнової кістки лівої нижньої кінцівки, від Лазарєвої отримано заяву про притягнення до відповідальності чоловіка ОСОБА_3 (т.1 а.п. 1-5).

2. З відповіді Гощанської БПЛ Гощанської селищної ради № 1745/01-11 від 29.12.2025 вбачається, що 25.12.2025р. о 3:01 год. каретою екстреної медичної допомоги була доставлена на приймальне відділення КНП «Гощанська БПЛ» гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_1 . Оглянута черговим лікарем - ортопедом-травматологом. Діагноз: Перелом шийки стегна. Скерована на стаціонарне лікування в травматологічне відділення КНП «Гощанська БПЛ». Було проведено ро-графію кульшового суглобу (25.12.2025р.) закл.: Черезвертельний перелом лівої стегнової кістки ( рентгензнімок видано на руки). 26.12.2025р. хвора виписана і була скерована в Рівненську міську лікарню для подальшої тактики лікування. Запис було зроблено в журналі обліку поступлення з тілесними ушкодженнями кримінального характеру.

3. Згідно висновку експерта № 3 від 21.01.2026, проведеного судовим експертом КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради ОСОБА_9 , вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи по медичних документах ОСОБА_5 , відомих обставин справи:

Відповідно наданих медичних документів у ОСОБА_5 лікарями відмічені наступні тілесні ушкодження: закритий черезвертельний перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням, який згідно п.2.2.2. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95р. №? 6, відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров?я.

Вказане тілесне ушкодження могло виникнути при різних обставинах як в результаті травматичної дії тупого предмету в ділянку лівого кульшового суглобу, так і в результаті падіння зі стільця з наступним контактуванням ділянкою лівого кульшового суглобу з твердою переважаючою поверхнею (підлогою), могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в описовій частині постанови слідчого (т.1 а.п. 33-34).

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого та потерпілої, які узгоджуються між собою, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами, яким суд дав належну оцінку.

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, достатніми та достовірними, такими, що узгоджуються між собою, в зв`язку з чим суд вважає доведеною винність обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення. Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Відомості про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого.

ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, з місця проживання характеризується позитивно, одружений (т.1 а.п. 52-57).

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, передбачені ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який свою вину визнав частково, однак в скоєному розкаявся, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, не перебуває на «Д»-обліку у лікаря-нарколога та психіатра, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої, суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, із звільненням від відбуття покарання, з іспитовим строком, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Суд дійшов висновку про відсутність необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, оскільки учасники судового процесу не заявляли клопотання про його обрання, та не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.

Копія вироку вручається обвинуваченому, прокурору негайно після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні вироку, копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1