Житомирський апеляційний суд
Справа №279/8075/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/26/26
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 24 лютого 2026 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 24 лютого 2026 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України та на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою провадження по справі закрити.

Вважає, що слідчим суддею порушено процедуру розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки підозрюваний перебував у реанімаційному відділенні Коростенської лікарні та брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції через підсистему Електронний суд за допомогою цифрового підпису слідчого, що не передбачено кримінальним процесуальним законодавством.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Коростенського районного управління поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000945 від 27.12.2025 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

27.12.2025 року о 02 год. 02 хв. ОСОБА_8 у порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень .

27.12.2025 року відповідно до ст.276-278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України.

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця подій; протоколами допитів потерпілої та свідків; речовими доказами, вилученими під час оглядів місць подій; протоколом затримання підозрюваного; іншими доказами та документами в їх сукупності.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України, одне з яких класифікується як особливо тяжкий злочин, та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються доказами.

Так, зокрема обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами доданими до клопотання, в тому числі протоколом огляду місця подій; протоколами допитів потерпілої та свідків; речовими доказами, вилученими під час оглядів місць подій; протоколом затримання підозрюваного; іншими доказами та документами в їх сукупності.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, з цими висновками погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що слідчим суддею порушено процедуру розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, так як підозрюваний особисто не брав участь в судовому засіданні, то на переконання апеляційного суду вони є помилковими.

Слід здійснювати системний аналіз норм Кримінального процесуального кодексу України, які регламентують можливість та порядок проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Такий аналіз передбачає врахування не лише окремих положень КПК України, зокрема статті 336, а й їх взаємозв`язку з іншими нормами процесуального закону, принципами кримінального провадження, а також практикою їх застосування судами.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції є процесуальним механізмом, спрямованим на забезпечення оперативності судового розгляду, дотримання розумних строків, доступу до правосуддя та процесуальної економії, водночас воно не повинно порушувати права учасників кримінального провадження, зокрема право на захист, безпосередність та змагальність судового розгляду.

Саме тому застосування такого формату судового засідання можливе лише за наявності передбачених законом підстав та з обов`язковим дотриманням встановлених КПК України процесуальних гарантій, що і було зроблено слідчим суддею у даному провадженні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 24 лютого 2026 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: