Справа № 149/2043/25
Провадження №11-кп/801/996/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до ЄРДР за №0000289 від 11.06.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любар, Любарського району Житомирської області, освіта середня, непрацевлаштованого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 у перших числах червня 2025 року, точний день і час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , використовуючи мережу Інтернет, замовив на одному із веб-сайтів та оплатив металевий кастет золотого кольору.

Через декілька днів, більш точний день і час досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи, що зазначений предмет є холодною зброєю, розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_7 прибув до відділення № 1 Нової Пошти у с. Любар Житомирського району, Житомирської області, де отримав замовлений раніше кастет, який у подальшому добровільно не здав до правоохоронних органів та в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576, маючи умисел на носіння кастету, який є холодною зброєю, почав носити даний кастет при собі без передбаченого законом дозволу.

11.06.2025 біля 04:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи у транспортному засобі марки «Volkswagen LT 35», н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , поблизу с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, під час поверхневої перевірки добровільно видав працівникам поліції наявний у нього металевий предмет золотого кольору, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/13355-ХЗ від 13.06.2025, являється контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії кастетом, який виготовлений промисловим способом.

Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2025 року затверджено угоду про визнання винуватості укладену 27.06.2025 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000289 від 11.06.2025 року, за участю захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 20.06.2025 скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

Прокурор Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила вирок Хмільницького міськрайонного суду від 29.07.2025 відносно ОСОБА_7 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.06.2025 між прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000289 від 11.06.2025, за участю захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що вирок суду стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості на підставі п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409, ст. 413, ст. 414 КПК України.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні скеровано до суду разом з угодою про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди від 27.06.2025 сторонами узгоджене покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Разом з тим, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу, однак, враховуючи молодий вік обвинуваченого, а також те, що він не працевлаштований, вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд дійшов висновку що розмір штрафу, визначений сторонами угоди є надмірним, а тому справедливим і законним буде покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом, при вирішенні питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості від 27.06.2025 ОСОБА_7 призначено покарання, яке неузгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Отже судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості на підставі п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409, ст. 413, ст. 414 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора, захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 263 КК України та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Однак наявні підстави для скасування вироку суду.

Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

Згідно матеріалів кримінального провадження 27.06.2025 між прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 , за участі захисника ОСОБА_9 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості сторони погодилися на призначення підозрюваному остаточного покарання ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у перерахунку на національну грошову одиницю становить 34 000 грн.

Однак, суд першої інстанції всупереч вимог ст. ст. 370, 374, 475 КПК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 № 11, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_7 призначив йому покарання менш суворе, ніж узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність призвело до невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і є підставою для скасування вироку відповідно до ч. 2 ст. 409, ст. 414 КПК України.

Перевіривши всі обставини кримінального провадження, угоду про визнання винуватості від 27.06.2025 року, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 263 КК України слід призначити у покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитись проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 414,420, 615 КПК України, суд апеляційної інстанції

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2025 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.263 КК України скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок.

Призначити за ч.2 ст. 263 КК України покарання ОСОБА_7 у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн .

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4