Справа № 761/4784/26
Провадження № 1-кс/761/4203/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000903 від 06.08.2025

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що 3 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000903 від 06.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання злочинного плану та завдання військово-політичного керівництва рф, з метою проведення підривної діяльності проти України, представник іноземної організації, співробітник 8 відділу управління «К» 4 служби фсб рф ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території рф, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, створив на території України агентурну мережу, до якої, у невстановлений досудовим роздуванням час та спосіб, залучив громадянина України ОСОБА_5 , довівши останньому злочинний план та відпрацював завдання на збирання та передачу представнику іноземної організації відомостей, з метою допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Встановлено, що ОСОБА_5 є діючим співробітником СБ України, який проходить військову службу на посаді начальника 1 відділу 2 управління ГУ ІНФОРМАЦІЯ_3 ДЗНД СБ України, має військове звання полковник. При цьому, ОСОБА_5 прийняв Військову присягу, відповідно до якої вступив на військову службу і урочисто присягнув Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватись Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю, виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, ніколи не зрадити Українському народові.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, співробітник СБ України ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання шкоди національним інтересам, в умовах воєнного стану, надав добровільну згоду на конфіденційне співробітництво представнику іноземної організації на допомогу у проведенні підривної діяльності проти України шляхом збору, аналізу та передачі інформації, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

В свою чергу, співробітник 8 відділу управління «К» 4 служби фсб рф ОСОБА_7 , знаючи про перебування ОСОБА_5 на посаді начальника 1 відділу 2 управління ГУ ІНФОРМАЦІЯ_3 ДЗНД СБ України, усвідомлював вагомість отриманої службово-оперативної інформації, яку можна використати на шкоду України, в результаті чого відпрацював останньому завдання щодо збору та передачі важливої службової інформації, яка проходить через ОСОБА_5 , в тому числі по особову складу та місць розташування підрозділів СБ України, по лінії роботи підрозділу щодо оперативної обстановки по напрямку боротьби з організованою злочинністю, по заходам забезпечення розташування підрозділів СБ України.

Так, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.12.2023, ОСОБА_5 , будучи співробітником СБ України, перебуваючи у м. Києві, реалізуючи злочинний умисел направлений на надання допомоги в проведенні підривної роботи проти України, усвідомлюючи протиправність своїй, в ході телефонної розмови з співробітником 8-го відділу управління «К» 4-ї служби фсб рф ОСОБА_7 , повідомив останньому інформацію про посилення безпекових заходів пов`язаних з військовою агресією рф проти України, щодо підрозділу ГВ ІНФОРМАЦІЯ_3 УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області та його особового складу, а також його місце розташування за адресою: АДРЕСА_1

Також, у точно не встановленому досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 11.12.2023, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на надання допомоги в проведенні підривної роботи проти України, усвідомлюючи протиправність своїй, перебуваючи у м. Києві, в ході телефонної розмови з співробітником 8-го відділу управління «К» 4-ї служби фсб рф ОСОБА_7 , повідомив останньому інформацію про діяльність та заходи, що здійснюються розвідувальними органами України під час дії воєнного стану. Вказана інформація, стала відома ОСОБА_5 , у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.

Окрім того, з січня 2025 року, на даний час точний період часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , володіючи оперативною обстановкою по лінії боротьби з організованою злочинністю, за сприяння фсб рф, організовує діяльність із відкриття т.зв. «кол-центрів» на території рф, злочинна діяльність яких направлена зокрема проти громадян України. Грошові кошти від діяльності вказаних т.зв. «кол-центрів» використовуються фсб рф задля фінансування підривної діяльності на території України, а саме: вчинення терористичних актів, замовних вбивств та інших протиправних дій направлених на шкоду державній безпеці України.

Надання представникам спецслужб російської федерації інформації про розташування об`єктів та особового складу Служби безпеки України за своєю суттю є таким, що об`єктивно здатне заподіяти шкоду обороноздатності та державній безпеці України, оскільки створює умови для планування, коригування та реалізації противником розвідувально-підривних, диверсійних чи воєнних дій, а також підвищує вразливість сил і засобів сектору безпеки і оборони.

Разом з тим, надання представникам спецслужб російської федерації відомостей про діяльність, форми, методи та заходи, що здійснюються розвідувальними органами України може заподіяти шкоду державній та інформаційній безпеці України, оскільки уможливлює нейтралізацію розвідувальних спроможностей України, компрометацію оперативних заходів, а також підриває ефективність захисту національних інтересів у сфері безпеки.

Проте, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, на виконання завдань спеціальних служб рф, реалізуючи злочинний умисел, направлений на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом передачі представнику іноземної організації фсб рф відомостей для використання у підривній діяльності проти України, продовжив свої протиправні діяння, після чого його незаконну діяльність проти основ національної безпеки України було припинено СБ України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно скоєному громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.02.2026, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України та, у спосіб передбачений КПК України, вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.02.2026 в ході здійснення особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено:

- водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 ;

- службове посвідчення СБ України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , звання - підполковник, посада - заступник начальника відділу.

04.02.2026 постановою слідчого ГСУ СБ України вилучені в ході здійснення особистого обшуку громадянина України ОСОБА_5 , речі та предмети визнано речовими доказами.

З врахуванням наявних інших матеріалів кримінального провадження, а також результатів уже проведених слідчих дій є достатні підстави вважати, що, вилучені предмети можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на зазначене майно.

Враховуючи вищевикладене з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, та збереження речових доказів, проведення експертиз, допитів свідків та проведення інших слідчих дій слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор просив суд проводити розгляд клопотання без його участі та просив його задовольнити.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження, користування майном, що було вилучено 04.02.2026 в ході здійснення особистого обшуку громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 ;

- службового посвідчення СБ України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , звання - підполковник, посада - заступник начальника відділу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1