Провадження №1-кс/523/6291/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в закритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оксамитне Болградського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого малолютню дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Як вбачається з клопотання, в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження за №0000071 від 24.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст. 409 КК України КК України.

Так, органами досудового розслідування встановлено, на початку лютого 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.02.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на той момент проходив військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії механіка-водія першого відділення інспекторів прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону іменні полковника ІНФОРМАЦІЯ_2 «у військовому звані штаб сержант», звернувся до ОСОБА_8 , яка є інвалідом ІІ групи, з проханням у сприянні йому в ухиленні від проходження військової служби шляхом іншого обману, а саме шляхом укладення шлюбу з метою подальшого звільнення в запас Збройних Сил України за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини, якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу, необхідність здійснювати постійний нагляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи II групи) пунктом 3 частиною 5 статтею 26 із застосуванням підпункту 3 частини 12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу, для безперешкодного виїзду за кордон.

Після чого, 18.04.2025 ОСОБА_5 подав на ім`я першого заступника коменданта начальника штабу прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 рапорт про звільнення за підпунктом «г» долучивши до нього копії: свідоцтва про шлюб, акт огляду медико-соціальної експертної комісії №493980, висновок лікарсько-консультаційної комісії №2/202, акт встановлення факту здійснення догляду №253 та висновок №2/202 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної допомоги з догляду на професійні основі.

За результатами розгляду рапорту ОСОБА_9 відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.06.2025 №400-ОС між ОСОБА_5 та Державною прикордонною службою України розірвано контракт та звільнено з військової служби за підпунктом «г».

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.06.2025 №440-ОС, ОСОБА_5 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення, та направлено на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 , де останньому була надана довідка від 21.08.2025 №34/25-64 про надання, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу (за наявності) пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком дії до 05.11.2025.

Після чого, 24.09.2025 о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яка діяла у якості пособника, а саме яку, як особу з числа осіб з інвалідністю ІІ групи супроводжував ОСОБА_5 , прибули на пункт пропуску «Табаки» за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Табаки з метою перетину державного кордону України до Республіки Молдова.

Однак перетнути кордон вони не змогли, оскільки ОСОБА_5 був затриманий правоохоронним органом за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208, 615КПК України, а їх злочинна діяльність припинена.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- матеріалами відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону ГВ ВЗВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ДПС України від 24.04.2025 №16.3/31225-25;

- матеріалами відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону ГВ ВЗВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ДПС України від 07.05.2025 №16.3/34410-25;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних інформаційних систем»

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, від 24.09.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності..

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_10 , мотивуючи клопотання тим, що він може:

переховуватись від органу досудового розслідування та суду обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 KK України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Маючи значний досвід роботи в правоохоронному органі спеціального призначення, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час, ОСОБА_5 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Також, ОСОБА_5 будучи співробітником правоохоронного органу, використовуючи наявні у нього засоби та можливості, знайомства з іншими співробітниками правоохоронних органів Одеської області, може отримати відповідні паролі для безперешкодного проходження пунктів пропуску та здійснити виїзд на непідконтрольні Україні території, а також в напрямку Республіки Молдова;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовуючи тим, що характер інкримінованого підозрюваному злочину має корисливу спрямованість та вчинені з використанням службового становища.

Підозрюваний ОСОБА_5 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, про обставини, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 розробив злочинний план спрямований на ухилення від військової служби, залучивши до його вчинення інших осіб які в даний час установлюються.

У зв`язку із чим, наразі органом досудового розслідування, вживаються заходи щодо встановлення інших осіб які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, як вже зазначалось, з метою конспірації підозрюваний для спілкування використовував мобільні додатки, а тому останній може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги;

незаконно впливати на кримінальному провадженні. свідків, експерта у цьому кримінальному проваджені, обґрунтовуючи тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні.

Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками

Враховуючи викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може здійснювати вплив на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни документів поданих на оформлення звільнення та процедури їх оформлення, чи відмови від надання ними показань, або зміни вже наданих тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб.

За рахунок займаної ним посади та реалізації своїх повноважень, ОСОБА_5 має постійні стійкі зв`язки з працівниками Державної прикордонної служби, з іншими структурними підрозділами органів державної влади, що дає змогу впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 має досвід роботи в системі правоохоронних органів, а тому останній обізнаний з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, та може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо);

вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовуючи тим, що триває військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна та економічна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити в повному обсязі, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими, при цьому просив зменшити розмір застави щодо ОСОБА_5 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Захисник ОСОБА_4 подав заперечення до клопотання старшого слідчого, мотивуючи низьким рівнем обґрунтованості підозри;

ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на кримінальному провадженні. свідків, експерта у цьому кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що слідчим надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_5 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваного, одруженого, маючого на утриманні дитину 2016 року військовослужбовця, маючого місце реєстрації та проживання в Одеській області, раніше не судимого, йому було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, вважаю, що потрібно застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ відзначив, що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Суд, виходячи з практики ЄСПЛ, враховуючи майновий стан підозрюваного, його особу та те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження з метою зміни ними показань у ході судового провадження, продовжити злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, вважає за можливе визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім та зможе забезпечити виконання покладених на останнього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у даному кримінальному провадженні, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання та застосувати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, з урахуванням даних про особу підозрюваного, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що на теперішній час застосування більш м`якого запобіжного ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.331, 369-372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 23.11.2025р. включно, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 181680грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1)не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3)утримуватись від спілкування із підозрюваною, експертами та іншими особами, які встановлюються на даний час;

4)здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5)прибувати до старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Одесі) Терниторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1