Справа № 177/537/22
Провадження № 1-кп/177/87/25
У Х В А Л А

Іменем України

27.11.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в об`єднаному кримінальному провадженні № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється розгляд зазначеного об`єднаного кримінального провадження за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_3 .

Під час судового засідання 27.11.2025 прокурором ОСОБА_2 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Наявність підозри обґрунтовується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, до ОСОБА_3 ще під час досудового розслідування застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У послідуючому, під час судового розгляду, запобіжний захід було змінено на домашній арешт. Водночас, обвинувачений порушував покладені на нього судом обов`язки, змінив місце проживання, на виклики до суду не з`являвся без поважних причин, вчинив інші кримінальні правопорушення. Також, обвинуваченого було оголошено в розшук. Зазначене свідчить про те, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого в змозі забезпечити виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом із тим, судовий розгляд триває, а ризики, що стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, тому, із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, прокурор просив продовжити строк застосування тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 ще на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу підтримала та просила задовольнити з підстав та мотивів, що наведені в ньому.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитами в судовому засіданні, подальший розгляд кримінального провадження просив здійснювати за його відсутності. Потерпілий ОСОБА_7 , згідно з інформації, наявної в матеріалах справи, наданої командиром ВЧ, вважається безвісти зниклим.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора як необґрунтованого та безпідставного, вказуючи на недоведеність ризиків. Вважали за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_3 наполягав, що від суду не переховувався, а не міг з`явитися з об`єктивних причин. Також наполягав на неможливості свого подальшого перебування в умовах ДУ «Криворізька УВП № 3», оскільки потребує негайного хірургічного втручання та лікування, яке йому не забезпечується.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження під час його вирішення, суд дійшов до наступного висновку.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам, визначеним частиною 1 цієї статті, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За результатами розгляду клопотання прокурора, суд погоджується, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати

Підставою вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній у силу суворості міри покарання, яка передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, може залишити місце проживання та переховуватися від суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. Судом враховується поведінка обвинуваченого під час судового розгляду, який неодноразово до суду без поважних причин не з`являвся, у зв`язку з чим до останнього неодноразово застосовувався привід та у послідуючому обвинуваченого оголошено в розшук. Окрім того, під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній порушив покладені на нього судом обов`язки, а саме, був відсутній за місцем проживання під час перевірки, змінив місцем проживання, про що суд не повідомив. ОСОБА_3 до затримання не працював, офіційного джерела доходів не мав, під час розгляду вказаного кримінального провадження та перебуваючи під домашнім арештом, відносно відносно ОСОБА_3 направлено до суду обвинувальні акти за ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, які перебувають на розгляді в Криворізькому районному суді Дніпропетровської області та Солонянському районному суді Дніпропетровської області, відповідно. Така поведінка обвинуваченого свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наразі судовий розгляд по суті триває, письмові матеріали кримінального провадження не досліджено, не все свідки допитані. Отже, обвинувачений, із метою надання свідками вигідних для нього показань, може вдаватися до відповідних дій: спонукати до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, тощо, на що, зокрема, акцентувала увагу, будучи допитаною в судовому засіданні, свідок ОСОБА_8 . Тому, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, також наявний.

Із огляду на викладене, більш м`які запобіжні заходи, а саме домашній арешт, на якому наполягала сторона захисту, на думку суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Саме запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання суду, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Докази неможливості подальшого перебування під вартою обвинуваченого, зокрема і щодо стану здоров`я, суду не надано.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутацію, тяжкість покарання, що може йому загрожувати в разі визнання винуватим, інші обставини кримінального провадження, наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість з об`єктивних причин завершити судовий розгляд, а також і те, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою щодо обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Із вищевказаних підстав, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на домашній арешт, до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182-187, 189, 333, 370-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в об`єднаному кримінальному провадженні № 00000322 від 11.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України та № 0000095 від 17.04.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25.01.2026 включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисник про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, - відмовити.

Визначити ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі місця проживання: АДРЕСА_1 , без письмового дозволу суду.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Із моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2025.

Суддя: ОСОБА_1