Справа № 642/7432/25
Провадження: № 1-кс/642/60/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Холодногірського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000552 від 15.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 369 -2 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Холодногірського районного суду м. Харкова звернувся прокурор із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 15.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 369 -2 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Новобаварська окружна прокуратура міста Харкова Харківської області.

В рамках досудового розслідування задокументовано факт вимагання та отримання, невстановленими особами, які діють за попередньою змовою, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб від громадян України, за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами для видачі медичної документації необхідної для зняття з військового обліку, отримання права на відтермінування від військового призову та оформлення інвалідності.

Так, під час здійснення слідчим відділом ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області під досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 20.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 369-2 КК України, за фактом того, що ОСОБА_4 , здійснюючи адвокатську діяльність згідно свідоцтва № 446 від 27.12.2005 року, виданого на підставі рішення № 11 від 27.12.2005 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, здійснила незаконне оформлення громадянам України права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, виявлено факти вимагання невстановленими особами, грошових коштів від громадян України, неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами, задля отримання права на відтермінування від військового призову та оформлення інвалідності, також встановлено, що до протиправної діяльності яку організувала остання причетні також інші невстановлені особи серед працівників РТЦК та СП.

За результатами проведених вказаних негласних слідчих (розшукових) дій отримані відомості про протиправні дії працівників РТЦК та СП, які причетні до протиправної діяльності та вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Водночас, вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 369-2 ККУ, до якого причетні працівники РТЦК та СП є окремим складом кримінального правопорушення і вчинено останніми окремо від злочину, досудове розслідування в якому здійснювалось стосовно ОСОБА_4 ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому останній повідомлено про підозру, однак вчинено внаслідок дій останньої.

У зв`язку з викладеними, з матеріалів досудового розслідування № 0000107 від 20.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 369-2 КК України за підозрою адвоката ОСОБА_4 , виникла необхідність у виділення в окреме провадження матеріалів за фактом вчинення працівниками РТЦК та СП, які діють за попередньою змовою, вимагання грошових коштів від громадян України, у вигляді неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами для видачі медичної документації необхідної для зняття з військового обліку, отримання права на відтермінування від військового призову та оформлення інвалідності, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000107 від 20.08.2024 проведено огляд протоколів за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них, під час чого виявлено листування та розмови з іншими особами, які причетні до вказаного кримінального правопорушення і особами, які скористалися «послугами» зазначених посередників, посадових осіб та інших причетних осіб з метою ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації.

Надалі в ході вивчення матеріалів НРСД встановлено ймовірну причетність до зазначеного кримінального правопорушення працівниками РТЦК та СП, які одержували неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, та здійснювали оформлення права на відтермінування від військового призову.

Враховуючи вищезазначене мають місце інші протиправні події, які пов`язані з ОСОБА_5 , за аналогічним механізмом також видавались документи іншим особам і зазначені факти мають масовий характер.

Крім того, в ході вивчення матеріалів НРСД встановлено що особи неодноразово контактували з посередниками, які надавали інструкції щодо проходження оформлення відтермінування.

Встановлено, що мають місце протиправні події, які пов`язані з знаттям з військового обліку військовозобов`язаних осіб з метою сприяння останнім ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації та подальшого виїзду за межі України шляхом видачі медичних документів і зазначені факти мають масовий характер.

На підставі чого, 15.04.2025 прокурором Новобаварської окружної прокуратури з матеріалів досудового розслідування № 0000107 від 20.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 369-2 КК України за підозрою адвоката ОСОБА_4 , виділено в окреме провадження матеріали за фактом вчинення невстановленими особами, які за попередньою змовою, вимагання грошових коштів від громадян України у вигляді неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами для видачі медичної документації необхідної для зняття з військового обліку, отримання права на відтермінування від військового призову та оформлення інвалідності, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про що винесено відповідну постанову та внесені відомості до ЄРДР за № 0000552 від 15.04.2025.

Відомості за вказаним фактом внесені СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 15.04.2025.

На даний час проводиться досудове розслідування з метою подальшого направлення обвинувального акту до суду для розгляду по суті, у зв`язку з чим у сторони обвинувачення виникла необхідність у використанні матеріалів та речових доказів, отриманих в результаті проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000107 від 20.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 369-2 КК України, під час проведення яких були отримані докази, якими виявлено ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в іншому кримінальному провадженні - № 0000552 від 15.04.2025, які самостійно та в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушенням і встановлення осіб, які його вчинили.

Крім того, 03.12.2025 в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000552 від 15.04.2025, на підставі ухвали слідчого судді Холодногріського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 27.11.2025 (справа: № 642/7432/25; провадження: № 1- кс/642/1716/25) здійснено тимчасовий доступ до оригіналів матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 20.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 369-2 КК України, які в подальшому вилучені у кількості 7 ми томів та отримано дозвіл слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо використання отриманих матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, які проводились в кримінальному провадженню проводились в кримінальному провадженню № 0000107 від 20.08.2024.

Так, за результатами виконання доручення прокурора в порядку ст. 40 КПК України, співробітниками головного оперативного розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , надані відомості, що до осіб, які причетні до вимагання та отримання, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб від громадян України, за вплив на прийняття рішення уповноваженими особами для видачі медичної документації необхідної для зняття з військового обліку, отримання права на відтермінування від військового призову та оформлення інвалідності.

Зокрема, отримано відомості стосовно осіб, які причетні до скоєння кримінального правопорушення:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , користується номером мобільного телефону - НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_2 , паспорт громадянина У країни серії НОМЕР_5 , користується номерами мобільних телефонів - НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України.

Крім того, відповідно до інформації, отриманої з ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримують дохід від ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_9 . Зазначене свідчить про наявність у вказаних осіб службових, організаційних та адміністративних важелів впливу, які можуть бути використані ними з метою безпосереднього чи опосередкованого впливу на прийняття відповідних рішень, у тому числі шляхом використання службового становища та наявних зв`язків.

Так, 09.01.2026 у період часу з 06 год. 38 хв. по 08 год. 19 хв., на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.12.2025 ОСОБА_10 слідчим проведено санкціонований обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

-мобільний телефон Xiaomi (Miui), «Poco M5S», чорно синього кольору, який знаходиться у чохлі типу «книжка» коричневого кольору з ідентифікуючи ознаками пристрою: IMEI (слот SIM 1): НОМЕР_10 , IMEI (слот SIM 2): відсутній, з мобільною карткою оператора зв`язку з номером НОМЕР_7 всередині, поміщено до паперового конверту НПУ;

-грошові кошти:

номіналом 50 доларів у кількості 2 шт.;

номіналом 100 доларів у кількості 33 шт.;

номіналом 1000 гривень у кількості 33 шт.;

номіналом 200 гривень у кількості 4 шт.;

номіналом 500 гривень у кількості 65 шт.;

номіналом 50 гривень у кількості 2 шт., поміщено до паперового конверту НПУ.

Вищезазначені предмети, вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку квартири 09.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.12.2025є: предметами вчинення вказаного злочину і містять у собі сліди кримінального правопорушення. Є підстави вважати, що вказані предмети належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_2 (адвокат ОСОБА_11 , номер свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 002415 від 08.04.2020 (Рада адвокатів Харківської області) .На обліку в: Рада адвокатів Харківської області, робочий телефон: НОМЕР_11 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

09.01.2026 постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 вилучене майно під проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 - визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном.

У зв`язку з необхідністю проведення детального огляду вилучених речових доказів, а саме: мобільного телефону Xiaomi (Miui), «Poco M5S», чорно синього кольору, який знаходиться у чохлі типу «книжка» коричневого кольору з ідентифікуючи ознаками пристрою: IMEI (слот SIM 1): НОМЕР_10 , IMEI (слот SIM 2): відсутній, з мобільною карткою оператора зв`язку з номером НОМЕР_12 всередині, виникла потреба у накладенні арешту, оскільки ОСОБА_8 використовувала вказаний мобільний телефон, як знаряддям вчиненням кримінального правопорушення,

Крім того, є необхідність у дослідження вказаного мобільного телефонів співробітниками головного оперативного розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведення ряду негласних слідчо-розшукових дії зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Необхідність накладення арешту на грошові кошти, а саме: номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт.; номіналом 100 доларів США у кількості 33 шт.; номіналом 1000 гривень у кількості 33 шт.; номіналом 200 гривень у кількості 4 шт.; номіналом 500 гривень у кількості 65 шт.; номіналом 50 гривень у кількості 2 шт., обумовлена наявністю достатніх підстав вважати, що вказані кошти є предметом та/або результатом вчинення кримінального правопорушення.

У ході досудового розслідування встановлено, що особа, у якої було вилучено зазначені грошові кошти, хоча й офіційно працевлаштована, однак під час проведення слідчої дії не надала жодних документів, що підтверджують розмір її офіційно задекларованих доходів, а також законність походження вказаних грошових коштів. За таких обставин існують обґрунтовані підстави вважати, що вказані грошові кошти були здобуті злочинним шляхом.

Прокурор в судове засідання надав заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, не заперечував проти повернення грошових коштів.

Представник власника майна в судове засідання надав заперечення на клопотання про арешт майна, в яких просив розглядати клопотання за його відсутності та за відсутності власника майна, не заперечував проти накладення арешту на мобільний телефон, щодо грошових коштів, просив повернути власнику, оскільки жодних ознак, що вони отримані незаконним шляхом, не існує, окрім того надав докази, що власник знімала вказані грошові кошти з її зарплатної картки.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 р., будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».

На даний час проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні - № 0000552 від 15.04.2025 та отримані докази, які самостійно та в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушенням і встановлення осіб, які його вчинили.

За результатами виконання доручення прокурора в порядку ст. 40 КПК України, співробітниками головного оперативного розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 отримано відомості стосовно осіб, які причетні до скоєння кримінального правопорушення:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , користується номером мобільного телефону - НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_2 , паспорт громадянина У країни серії НОМЕР_5 , користується номерами мобільних телефонів - НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України.

09.01.2026 у період часу з 06 год. 38 хв. по 08 год. 19 хв., на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.12.2025 ОСОБА_10 слідчим проведено санкціонований обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступне: -мобільний телефон Xiaomi (Miui), «Poco M5S», чорно синього кольору, який знаходиться у чохлі типу «книжка» коричневого кольору з ідентифікуючи ознаками пристрою: IMEI (слот SIM 1): НОМЕР_10 , IMEI (слот SIM 2): відсутній, з мобільною карткою оператора зв`язку з номером НОМЕР_7 всередині, поміщено до паперового конверту НПУ; -грошові кошти: номіналом 50 доларів у кількості 2 шт.; номіналом 100 доларів у кількості 33 шт.; номіналом 1000 гривень у кількості 33 шт.; номіналом 200 гривень у кількості 4 шт.; номіналом 500 гривень у кількості 65 шт.; номіналом 50 гривень у кількості 2 шт., поміщено до паперового конверту НПУ.

Вищезазначені предмети, вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку квартири 09.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.12.2025є: предметами вчинення вказаного злочину і містять у собі сліди кримінального правопорушення. Є підстави вважати, що вказані предмети належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_2 .

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушеннята (або)зберегли на собі його сліди; 2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення доведено можливість доказового значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 майна, ОСОБА_8 можливо причетна до вчинення кримінального правопорушення і використовує свій мобільний телефон, як засіб для полегшення скоєння злочину, а здобути додаткові докази вчинюваного ними злочинів без зняття інформації з електронних інформаційних систем з зазначеного мобільного телефону неможливо, так як зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені предмети можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і тому є речовими доказами по провадженню і мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, і існувала реальна загроза знищення оригіналів окремих матеріалів у даному кримінальному провадженні або зміни їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Щодо накладення арешту на вилучені грошові кошти, суд зазначає таке.

Прокурором не доведена необхідність накладення арешту на грошові кошти, а саме: номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт.; номіналом 100 доларів США у кількості 33 шт.; номіналом 1000 гривень у кількості 33 шт.; номіналом 200 гривень у кількості 4 шт.; номіналом 500 гривень у кількості 65 шт.; номіналом 50 гривень у кількості 2 шт., судом не встановлена наявність достатніх підстав вважати, що вказані кошти є предметом та/або результатом вчинення кримінального правопорушення.

Представником власника майна до суду надані виписки з мобільного застосунку « ІНФОРМАЦІЯ_10 » про зарахування та зняття коштів, які підтверджують, що ОСОБА_8 отримувала заробітну плату від ІНФОРМАЦІЯ_11 , знімала грошові кошти, що є доказом, якийпідтверджує розмір її доходу, а також законність походження вилучених грошових коштів.

Інших належних доказів на підтвердження того, що грошові кошти номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт.; номіналом 100 доларів США у кількості 33 шт.; номіналом 1000 гривень у кількості 33 шт.; номіналом 200 гривень у кількості 4 шт.; номіналом 500 гривень у кількості 65 шт.; номіналом 50 гривень у кількості 2 шт. були знаряддям вчинення конкретного кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000552 від 15.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, чи є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошима, цінностями та іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом або отримані фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто можуть вважатися речовими доказами в даному кримінальному провадженні на даному етапі органом досудового розслідування не надано, а слідчим суддею таких обставин зі змісту матеріалів клопотання не встановлено.

Не знайшла свого підтвердження належними засобами доказування і існування передбачена п. 4 ч.2 ст. 170 КПК України така підстава для накладення арешту на грошові кошти як необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з фізичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя звертає також увагу на те, що сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України та сам факт визнання цих грошових коштів речовими доказами (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України), не може бути правовою підставою для їх арешту.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналіз відповідних норм КПК України, що регламентують питання арешту майна, свідчить про те, що арешт майна може бути накладений щодо будь-якого майна, навіть майна осіб не причетних до вчинення злочину, якщо вказане майно містить ознаки речового доказу, може бути використане стороною обвинувачення в процесі доказування.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в поданому до суду клопотанні про арешт майна, та в судовому засіданні, прокурором не доведено наявність передбачених процесуальним законом підстав для накладення арешту на грошові кошти номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт.; номіналом 100 доларів США у кількості 33 шт.; номіналом 1000 гривень у кількості 33 шт.; номіналом 200 гривень у кількості 4 шт.; номіналом 500 гривень у кількості 65 шт.; номіналом 50 гривень у кількості 2 шт., перелік яких відповідно до вимог чинного КПК України є вичерпним.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частин тимчасово вилученого майна.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що спосіб накладення арешту на вилучене майно буде менш обтяжливим та співмірним інтересам власника майна та дотримання завдань кримінального провадження, згідно норм ст.2 КПК України, також у найбільшій мірі буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власника майна.

Слідчий суддя також зазначає, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення експертного дослідження, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000552 від 15.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 369 -2 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та/або користування, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку квартири 09.01.2026 у період часу з 06 год. 38 хв. по 08 год. 19 хв., на підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 24.12.2025 ОСОБА_10 слідчим проведено санкціонований обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місце мешкання та реєстрації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме на:

-мобільний телефон Xiaomi (Miui), «Poco M5S», чорно синього кольору, який знаходиться у чохлі типу «книжка» коричневого кольору з ідентифікуючи ознаками пристрою: IMEI (слот SIM 1): НОМЕР_10 , IMEI (слот SIM 2): відсутній, з мобільною карткою оператора зв`язку з номером НОМЕР_7 всередині, поміщено до паперового конверту НПУ.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технології переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», а саме: вилученого пристрою, визначити після проведення відповідних судових експертиз, ряду негласних слідчо (розшукових) дій - камеру схову речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та покласти забезпечення виконання ухвали на керівництво ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 20.01.2026, оскільки 19.01.2026 в Холодногірському районному суді м. Харкова весь робочий день було відсутнє енергопостачання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1