печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання заступника керівника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000025 від 10.01.2024,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника керівника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000025 від 10.01.2024.

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує наступне.

Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000025 від 10.01.2024 за підозрами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 408 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 111 КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_17 відповідно до Указу Президента України № 247/2012 від 05.04.2012 призначений на посаду заступника начальника Управління державної охорони України - начальника Служби безпеки Президента України, Указом Президента України від № 460/2013 від 24.08.2013 ОСОБА_17 присвоєно військове звання «генерал-майор».

Таким чином, станом на 23.02.2014 і до 07.05.2014 ОСОБА_17 проходив військову службу в Управлінні державної охорони України у виді військової служби за контрактом осіб офіцерського складу на посаді заступника начальника Управління - начальника Служби безпеки Президента України, тобто був військовослужбовцем УДО України.

Під час проходження ОСОБА_17 військової служби в УДО України, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади Російської Федерації та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил Російської Федерації виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, не пізніше 21 год 25 хв 23.02.2014, перебуваючи на території однієї з військових частин Чорноморського флоту Російської Федерації у Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої), ОСОБА_17 , діючи з мотивів не сприйняття діючої в Україні влади, підтримуючи злочинні наміри вищих посадових осіб Російської Федерації щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, створення сприятливих для РФ умов для анексії частини території України, а у подальшому - знищення української державності та повної окупації території України шляхом розв`язання повномасштабної війни, вирішив вчинити державну зраду, а саме перейти на бік ворога - Російської Федерації під час вказаного збройного конфлікту.

Прийнявши рішення про вибуття до Російської Федерації, ОСОБА_18 власноручно написав заяву про відмову від державної охорони з 24.02.2014, зміст якої довів до ОСОБА_17 та інших військовослужбовців УДО України, а тому останній усвідомлював відсутність у нього хоча б формальної підстави для продовження здійснення державної охорони ОСОБА_18 та вибуття разом з ним до Російської Федерації.

Однак незважаючи на це, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_17 , будучи військовослужбовцем старшого офіцерського складу, в порушення Законів України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999, та іншого законодавства України, яким встановлено порядок проходження військової служби, за сприяння представників силових відомств Російської Федерації, з якими він вступив у зв`язок за невстановлених слідством обставин, перебуваючи в Гагарінському районі міста Севастополя (поблизу бухти Козачої), у ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 за допомогою наданого вказаними представниками Російської Федерації морського судна, за попередньою змовою групою осіб з військовослужбовцями УДО України ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , спільно із колишнім Президентом України ОСОБА_18 , вчинив перехід на бік ворога - Російської Федерації у період збройного конфлікту.

При цьому, відповідно до висновку органу Служби безпеки України від 05.12.2006 № 3697, ОСОБА_17 було надано допуск до державної таємниці за формою допуску «2», тобто на момент вибуття до Російської Федерації він був носієм секретної інформації.

ОСОБА_17 , будучи громадянином України та військовослужбовцем Управління державної охорони України, маючи конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, усвідомлюючи, що Російська Федерація є ворогом української держави та перебуває з нею у стані збройного конфлікту, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, вчинивши за перехід на бік ворога - Російської Федерації, продовжив перебувати на її території.

ОСОБА_17 , будучи військовослужбовцем УДО України, перейшовши на бік ворога - Російської Федерації, керуючись політичними, ідеологічними та корисливими мотивами, з метою надання допомоги Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України, продовжив здійснювати охорону ОСОБА_18 у місці його перебування на території Російської Федерації.

Таким чином, діючи за вказаних обставин, громадянин України ОСОБА_17 , керуючись політичними, ідеологічними та особистими корисливими мотивами, у період з 23.02.2014 року вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, що виявилось у фізичному переході у ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 на бік ворога - на територію Російської Федерації.

Постановою прокурора від 07.02.2025 № 0000775 та № 0000776 об`єднано із матеріалами кримінального провадження № 0000025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців.

31.03.2025 у межах кримінального провадження № 0000025 повідомлено про підозру ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Таким чином, ОСОБА_17 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 05.04.2001).

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_17 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 31.03.2025 у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено цього ж дня у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, зокрема, направлено поштовим зв`язком на відому адресу проживання та опубліковано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з наведеним, ураховуючи положення ст. 42 КПК України, відповідно до якої підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_17 у належний спосіб повідомлено про підозру та останній набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Встановлено, що у ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 ОСОБА_17 поза пунктами пропуску у незаконний спосіб залишив територію України, морським шляхом вибув до Російської Федерації і до теперішнього часу на територію України не повертався.

23.06.2014 ОСОБА_17 набув громадянства Російської Федерації, не перебуває на контрольованій Урядом території України, його точне місцезнаходження слідству не відоме, останній не прибуває за викликами слідчого.

Відома слідству адреса проживання (перебування) ОСОБА_17 - АДРЕСА_1 .

24.02.2022 Російська Федерація розпочала повномасштабну агресію проти України, що виключає можливість міжнародно-правової співпраці з державою-агресором та виконання її компетентними органами запитів про міжнародно-правову допомогу, у т.ч. щодо вручення повісток про виклик, повідомлень про підозру, допиту підозрюваних тощо.

У зв`язку з викладеним, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_17 відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 281 КПК України 01.04.2025 оголошено у державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативним підрозділам.

Кримінальне процесуальне законодавство України жодним чином не обумовлює здійснення спеціального досудового розслідування доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 2 ст. 297-1 КПК України), що здійснено органом досудового розслідування.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_17 перебуває у міжнародному розшуку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_17 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим 01.04.2025 його оголошено у державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативним підрозділам.

Крім того, інформація стосовно розшуку ОСОБА_17 розміщена на офіційному веб-порталі МВС України та внесена в обліки Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України.

Про переховування підозрюваного ОСОБА_17 від органу досудового розслідування свідчать такі обставини:

- за останнім відомим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_17 відсутній;

- за час здійснення розшуку оперативним підрозділом не встановлено місцезнаходження підозрюваного на контрольованій Урядом України території;

- підозрюваний жодної активної діяльності на території України не здійснює, офіційно державний кордон не перетинав;

- перебуває на території Російської Федерації.

Крім того, факт переховування від органу досудового розслідування підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_17 на жоден із викликів правоохоронного органу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Так, в газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик до слідчого підозрюваного ОСОБА_17 на 10.11.2021, 22.11.2021 та 31.03.2025.

Також повістки про виклик до слідчого на 10.11.2021, 22.11.2021 та 31.03.2025 на підставі ч. 2 ст. 135 КПК України направлено за останнім відомим місцем його проживання в Україні.

Тобто, ОСОБА_17 про зазначені виклики був проінформований належним чином, проте, в зазначені у повістках час та дату до органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив.

За отриманими у ході розшуку відомостями, підозрюваний ОСОБА_17 переховується від органу досудового розслідування на території Російської Федерації та зареєстрований за адресою АДРЕСА_4.

Ураховуючи, що підозрюваний ОСОБА_17 переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні № 0000025, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_17 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_17 умисно переховується за межами України від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слід урахувати, що співучасники ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих йому злочинів - колишні військовослужбовці УДО України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 оголошені в державний та міжнародний розшук і перебувають на території країни-агресора - Російської Федерації або на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, де створені умови для можливості переховування вказаних колишніх посадовців від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали, якими клопотання обґрунтовується, приходить до наступного.

Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000025 від 10.01.2024 за підозрами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 408 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 408, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 408, ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 111 КК України.

31.03.2025 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, однак його не вручено ОСОБА_17 внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Так, у відповідності до вимог ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених частинами 2-5 статті 191 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтверджуються наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, зокрема:

- показаннями свідків - військовослужбовців УДО України ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які показали, що приблизно у обідню пору 23.02.2014 вони разом із ОСОБА_18 , його супутницею - ОСОБА_27 , сином ОСОБА_28 та іншими військовослужбовцями УДО України прилетіли до АР Крим. У цей же день, у вечірній час вони приїхали до якоїсь військової частини Збройних Сил РФ в районі АДРЕСА_1 , де ОСОБА_18 повідомив присутнім військовослужбовцям УДО України, що він прийняв рішення залишити територію України і хто бажає, то може їхати з ним і працювати з ним далі. Також ОСОБА_18 повідомив, що відмовляється від державної охорони, про що написав відповідну заяву. Після цього більшість військовослужбовців, у тому числі ОСОБА_17 , прийняли рішення їхати разом із ОСОБА_18 та у подальшому виїхали з ним;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_23 впізнав за фотознімками окремих військовослужбовців Управління державної охорони України, зокрема, ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які в ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 у співучасті з ОСОБА_17 та іншими військовослужбовцями УДО України вчинили дезертирство;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 впізнав за фотознімками військовослужбовця Управління державної охорони України, а саме ОСОБА_14 , який в ніч з 23.02.2014 на 24.02.2014 у співучасті з ОСОБА_17 та іншими військовослужбовцями УДО України вчинили дезертирство;

- показаннями свідків - головного інспектора з особливих доручень Інспекції УДО України ОСОБА_29 , колишніх директорів Департаменту роботи з особовим складом УДО України ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які показали, що військовослужбовці УДО, які вибули до Російської Федерації разом із ОСОБА_18 , у тому числі ОСОБА_17 , всупереч вимогам п. 7.1 Інструкції про порядок застосування Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, особисто до кадрового підрозділу УДО не з`явилися, а лише передали написані ними рапорти про звільнення, при цьому в частині з них не було вказано законних підстав для звільнення, а в частині зазначені незаконні підстави - «за власним бажанням», «у зв`язку з небажанням служити», тобто підстави, які не передбачені ні законодавством, ні контрактом. Окрім цього, вказані військовослужбовці не проходили військово-лікарської комісії, що є обов`язковим при звільненні, а також були виявлені й інші порушення, допущені при звільненні даних військовослужбовців. Таким чином, за такої ситуації ніхто звільняти вказаних військовослужбовців не мав права, а вони, відповідно, не мали права залишати місце служби та виїздити за межі України. В діях цих військовослужбовців, у тому числі ОСОБА_17 , які полягали в незаконному залишенні місця проходження військової служби та вибутті за межі України, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 408 КК України (дезертирство).

Крім того, свідок ОСОБА_32 , також показав, що він намагався розшукати ОСОБА_17 та знаючи, що ОСОБА_17 востаннє, в лютому 2014 року, перебував в Автономній Республіці Крим, зателефонував до місцевого підрозділу УДО, де йому повідомили, що ОСОБА_17 виїхав із ОСОБА_18 до Російської Федерації і місце його знаходження їм невідоме. У зв`язку з цим він 05.05.2014 подав начальнику УДО України ОСОБА_33 рапорт про те, що ОСОБА_17 наказом від 29.04.2014 відкликано із відпустки, однак вказаний військовослужбовець до УДО не прибув, на зв`язок не виходить і місце його перебування невідоме. Також просив розглянути питання про можливість подальшого проходження ОСОБА_17 військової служби в УДО України;

- показаннями ОСОБА_17 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_18 у режимі конференції з м. Севастополя. Так, ОСОБА_17 повідомив, що 21.02.2014 він у зв`язку із здійсненням охорони ОСОБА_18 вибув у відрядження до міст Харкова, Донецька та АРК. У подальшому у зв`язку із політичною ситуацією в Україні та не будучи згідним із незаконною, на його думку, зміною влади, він виїхав разом із ОСОБА_18 на територію Російської Федерації до м. Ростов-на-Дону;

- показаннями співучасника ОСОБА_17 - ОСОБА_11 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_18 у режимі конференції з м. Севастополя. ОСОБА_11 , зокрема, пояснив, що 21.02.2014 він у зв`язку із здійсненням охорони ОСОБА_18 вибув у відрядження до міст Харкова, Донецька та АРК. Охорону ОСОБА_18 він здійснював до 23.02.2014, після чого перебував поряд із ним у м. Ростов-на-Дону Російської Федерації в якості помічника. Виїхав він разом із ОСОБА_18 з політичних переконань, а працював у нього в подальшому помічником на безоплатній основі. На запитання стосовно способу залишення ним, ОСОБА_18 та іншими військовослужбовцями УДО України території України ОСОБА_11 відповідати відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України;

- показаннями співучасника ОСОБА_17 - ОСОБА_15 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_18 у режимі конференції з м. Севастополя. ОСОБА_15 показав, що 21.02.2014 він у зв`язку із здійсненням охорони ОСОБА_18 вибув у відрядження до міст Харкова, Донецька та АРК. У подальшому вони прибули в м. Севастополь, а саме - в бухту Козача, де розміщалася бригада морської піхоти Чорноморського флоту РФ. Там ОСОБА_18 показав військовослужбовцям УДО заяву про відмову від державної охорони та запропонував їм їхати разом із ним. Ряд військовослужбовців погодилися на пропозицію ОСОБА_18 та в ніч на 24 лютого 2014 року морським шляхом вибули на територію Російської Федерації, фактично продовживши здійснювати охорону ОСОБА_18 ;

- показаннями співучасника ОСОБА_17 - ОСОБА_19 , наданими ним в якості свідка Оболонському районному суду м. Києва під час розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_18 у режимі конференції з Автономної Республіки Крим. ОСОБА_19 повідомив, 21.02.2014 ОСОБА_17 поставив йому задачу вжити заходів до підготовки поїздки ОСОБА_18 до міст Харкова, Донецька та АРК. У подальшому, на території АРК ОСОБА_18 повідомив, що він написав заяву про відмову від державної охорони та запропонував військовослужбовцям УДО України виїхати разом із ним. Ряд військовослужбовців погодилися на пропозицію ОСОБА_18 та разом із ним 24.02.2014, після опівночі, із м. Севастополя морським шляхом вибули до м. Ростов-на-Дону Російської Федерації. У подальшому, до червня 2014 року він перебував поряд із ОСОБА_18 в якості його помічника. Також приблизно до червня 2014 року з ОСОБА_18 перебували ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , після чого припинили спілкування з ним;

- копіями розпоряджень начальника УДО України № 30 від 21.02.2014, № 31 від 21.02.2014 та № 32 від 21.02.2014, відповідно до яких ОСОБА_17 відряджено до Донецької області, з 22.02.2014 ОСОБА_17 відряджено до Харківської області, з 23.02.2014 ОСОБА_17 відряджено до Автономної Республіки Крим;

- копією контракту про проходження військової служби в Управлінні державної охорони України, укладеним між УДО та ОСОБА_17 строком на 5 років, з 27.11.2011 по 27.11.2016. Відповідно до п. 1 контракту, ОСОБА_17 взяв на себе зобов`язання проходити військову службу в УДО України протягом строку дії контракту на умовах, установлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження військової служби;

- копією висновків за результатами службових розслідувань, затверджених начальником УДО України 03.04.2014 та 22.05.2014, у ході яких підтверджено факт не встановлення місцезнаходження ОСОБА_17 та факт неможливості членів комісії з ним зв`язатися;

- копією подання директора ДРОС УДО від 07.05.2014, у якому зазначено, що наказом УДО № 255 від 29.04.2014 ОСОБА_17 відкликано з щорічної основної відпуски, однак з 29.04.2014 він до УДО не прибув і на зв`язок не виходить. У зв`язку з цим ОСОБА_17 подається до звільнення з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту;

- копією наказу начальника УДО України № 112-ос від 07.05.2014, відповідно до якого ОСОБА_17 звільнено з військової служби в запас у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту;

- копією заяви ОСОБА_17 від 15.05.2018, адресованою до Оболонського районного суду м. Києва, у якому ОСОБА_17 зазначив поточне місце проживання - Російська Федерація, м. Москва;

- копією рапорту ОСОБА_17 про звільнення з військової служби, датованим 11.03.2014, у якому як підставу для звільнення з військової служби зазначено «за власним бажанням»;

- копією рапорту директора Департаменту роботи з особовим складом УДО України ОСОБА_34 від 05.05.2014, відповідно до якого ОСОБА_17 до УДО України не прибув та на зв`язок не виходить;

- копією подання до звільнення ОСОБА_17 з військової служби від 07.04.2014, відповідно до якого ОСОБА_17 до Управління державної охорони України не з`явився та на зв`язком не виходить;

- копією протоколу допиту ОСОБА_17 від 18.06.2019, проведеним слідчим Слідчого комітету Російської Федерації у м. Москві;

- оглядом відомостей оператора мобільного зв`язку щодо телефонних з`єднань ОСОБА_17 , відповідно до якого останнє з`єднання зафіксовано 23.02.2014 о 23 год 29 хв базовою станцією за адресою м. Севастополь, бухта Козача, 1б, ПС № 16;

- оглядом відомостей оператора мобільного зв`язку щодо телефонних з`єднань співучасника ОСОБА_17 - ОСОБА_11 , відповідно до якого останнє з`єднання зафіксовано 23.02.2014 о 23 год 25 хв базовою станцією за адресою м. Севастополь, бухта Козача, 1б, ПС № 16;

- висновком службового розслідування, затвердженим 26.09.2014 в.о. начальника УДО України ОСОБА_35 , відповідно до якого звільнення військовослужбовців ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 відбулося з численними порушеннями Інструкції про порядок застосування Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженої наказом начальника УДО України № 399 від 30.08.2011, за відсутності вказаних військовослужбовців за місцем несення служби, звільнені військовослужбовці, у тому числі ОСОБА_19 , до кадрового підрозділу не з`явилися, бесіди з ними не проводилися, військово-лікарську комісію не проходили, крім цього у рапортах не вказано законних підстав для звільнення, а у деяких зазначені незаконні та непередбачені законодавством підстави - «за власним бажанням», «в зв`язку з небажанням служити». Цим же висновком комісією запропоновано кадровому підрозділу УДО України підготувати проект наказу про скасування окремих пунктів наказу № 25-ос від 23.02.2014 в частині звільнення з військової служби вищевказаних військовослужбовців;

- рапортом т.в.п. директора Департаменту роботи з особовим складом УДО України ОСОБА_36 від 31.07.2014, відповідно до якого на момент звільнення вищевказані військовослужбовці знаходились поза межами України - перебували на території Російської Федерації разом із колишнім Президентом України ОСОБА_18 ;

- висновком експертів за результатами проведення судової військової експертизи № 2909/24-83 від 30.07.2024, відповідно до якого військовослужбовці УДО України, у тому числі ОСОБА_17 , не мали законних підстав для виїзду за межі України в ніч з 23 на 24 лютого 2014 року;

- рапортом заступника начальника УДО України - директора Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим ОСОБА_37 від 24.02.2014, відповідно до якого 23.02.2024 о 23.50 отримано інформацію про відміну охоронних заходів у зв`язку з відмовою ОСОБА_18 від державної охорони;

- заявою ОСОБА_18 від 24.02.2014 про відмову від державної охорони, а також висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1390-1392/17-32 від 27.01.2017, яким підтверджується факт написання цієї заяви особисто ОСОБА_18 ;

- відомостями оперативних підрозділів щодо встановлення фактів переховування ОСОБА_17 на території Російської Федерації, зокрема відомостями Департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 21.04.2025;

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 28.04.2025, яким ОСОБА_17 засуджено за ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 408 КК України до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконання організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки. Вироком встановлені обставини дезертирства ОСОБА_17 та переходу його із співучасниками в ніч з 23 на 24 лютого 2014 року на сторону Російської Федерації.

Вказані обставини підтверджуються також і іншими зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_17 переховується від органів слідства та суду на території держави-агресора.

На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин та доведення вини ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_17 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Матеріалами кримінального провадження повністю підтверджується факт умисного переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, наявність можливостей знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливостей з метою переховування від слідства та суду, а також з метою перешкодити спробам підозрюваної незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюються.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за 0000025 від 10.01.2024за підозрою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України.

Керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 42, 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого- задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 10.01.2024 стосовно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Джума Пастдаргомського району Самаркандської області, Республіка Узбекистан, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1