Справа № 206/3188/25
Провадження № 1-кп/206/175/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2026 р. м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000614 від 08 жовтня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, зарахований у розпорядження командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади, (станом на 01.06.2024 року перебував на посаді інструктора 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ), старшого сержанта, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

захисника-адвоката - - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.07.2023 № 189 майора Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218) було призначено на посаду командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно функціональних обов`язків на вказаній посаді Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218) в мирний і воєнний час відповідав за бойову та мобілізаційну готовність батальйону, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону і законність їх витрачання. Був зобов`язаний підтримувати особовий склад батальйону, озброєння, бойову та іншу техніку у бойовій готовності, керувати розробленням і виконанням плану бойової підготовки батальйону, організовувати і керувати бойовою підготовкою та вихованням особового складу батальйону, здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посади рядового, сержантського складу.

18.09.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 239 старшого сержанта ОСОБА_3 призваного по мобілізації призначено на посаду інструктора 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно функціональних обов`язків на вказаній посаді ОСОБА_3 в мирний і воєнний час відповідав за якість проведення занять та повноту виконання навчальних програм, надання інформації та пропозицій з питань професійного розвитку, просування по службі та з інших питань проходження військової служби військовослужбовцями сержантського складу батальйону, їх навчання і виховання, військову дисципліну, організацію правильного зберігання і експлуатації озброєння, техніки та іншого майна батальйону, підтримання внутрішнього порядку в підрозділі, правильне несення служби добовим нарядом батальйону та підпорядковувався командирові батальйону та є прямим начальником військовослужбовців рядового і сержантського складу батальйону.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією неодноразово продовжувався, останній раз указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.01.2025 № 4220-IX, в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 08.02.2024 строком на 90 діб.

Відповідно до частини 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційна часу участі у таких діях та заходах.

Згідно п. 5 окремого доручення Міністра оборони України щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022 (далі окреме доручення МО України від 23.06.2022) - виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначаються підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Згідно п. 3 окремого доручення МО України від 23.06.2022, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому, згідно п. 1 окремого доручення МО України від 23.06.2022, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т. ч. поза межами районів ведення бойових дій).

У період часу з 01.01.2024 по 01.10.2024 підрозділи військової частини НОМЕР_2 були залучені до здійснення заходів із забезпечення оброни України, захисту населення і інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації у межах населених пунктів Торецьк та Часів Яр Донецької області.

Згідно ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, старший сержант ОСОБА_3 зобов`язаний: свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтримані порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Так, командир 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 майор Особа №1(матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218), перебуваючи у АДРЕСА_2 , наприкінці травня 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено (але не пізніше 01.06.2024), зловживаючи своїм службовим становищем запропонував ОСОБА_3 відрядження за місцем його мешкання до м. Бар Вінницької області для виконання завдань не передбачених його функціональними обов`язками, де ОСОБА_3 повинен був здійснювати заходи із мобілізації цивільного населення через місцеві РТЦК та СП із подальшим укладанням контракту саме із військовою частиною НОМЕР_2 , для поповнення особового складу НОМЕР_4 механізованого батальйону та обіцяючи йому нарахування виплат додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі, і стримування збройної агресії під час перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022.

Так, прийнявши вказану пропозицію, реалізуючи протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, старший сержант ОСОБА_3 достовірно розуміючи, що поставлене завдання майором Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218) не відноситься до його компетенції і функціональних обов`язків. При цьому ОСОБА_3 розумів, що за час його знаходження у Вінницькій області, Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218) через своє службове становище забезпечить нарахування грошового забезпечення у повному обсязі, у тому числі нарахування додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, передбачену постановою КМУ №168 від 28.02.2022, яку ОСОБА_3 зможе використовувати на свій власний розсуд для своїх особистих потреб.

Старший сержант ОСОБА_3 переслідуючи насамперед корисливий мотив, що зможе шляхом обману безпідставно отримувати додаткову винагороду в розмірі до 100 0000 гривень щомісяця і при цьому не брати безпосередньої участі в бойових діях погодився та 01.06.2024 покинув розташування 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , який на той час виконував бойові завдання на території Торецької міської територіальної громади Донецької області, виїхавши до свого місця мешкання до м. Бар Вінницької області.

У період часу з 01.06.2024 по 25.09.2024 старший сержант ОСОБА_3 постійно знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 та безпосередньої участі в бойових діях у районі відповідальності 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 не приймав.

Однак, командир 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 майор Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218) у період з липня 2024 року більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено по жовтень 2024 року, діючи за заздалегідь обумовленим планом з ОСОБА_3 , маючі на меті отримання неправомірної вигоди для старшого сержанта ОСОБА_3 , за рахунок призначення виплати додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 за безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони під час перебування в районах ведення бойових дій, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, перебуваючи на території Торецької міської територіальної громади Донецької області (більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно,всупереч інтересам служби, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу - рапортів із поіменним списком особового складу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 для виплат винагороди за безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022, про те, що інструктор старший сержант ОСОБА_3 у період часу з 01.06.2024 по 25.09.2024 приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони під час перебування в районах ведення бойових дій на території Торецької міської територіальної громади та Часово ярської міської територіальної громади Донецької області.

Разом з тим, Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218)достовірно було відомо про те, що старший сержант ОСОБА_3 у період часу з 01.06.2024 по 25.09.2024 включно, знаходився поза межами Донецької області, а саме за місцем свого мешкання у м. Бар Вінницької області та не приймав безпосередню участь в бойових діях.

В подальшому реалізуючи спільний злочинний намір Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218), у невстановлений досудовим розслідуванням час, місце та спосіб своїм особистим кліше-підписом засвідчував рапорти на виплату грошових коштів із поіменними списками особового складу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 для виплат винагороди за безпосередню участь в бойових діях, у тому числі старшому сержанту ОСОБА_3 , про його безпосередню участь в бойових діях з 01.06.2024 по 25.09.2024 року.

З метою доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_3 за рахунок бюджетних коштів, Особа №1 (матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218)діючи умисно, у невстановлений період часу з липня 2024 року по жовтень 2024 року, будучи військовою службовою особою видавав командиру військової частини НОМЕР_2 завідомо неправдиві офіційні документи - рапорти на виплату грошових коштів із поіменними списками особового складу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у якому зазначив недостовірні відомості стосовно старшого сержанта ОСОБА_3 , про нібито його безпосередню участь в бойових діях з 01.06.2024 по 25.09.2024, приховуючи, що старший сержант ОСОБА_3 у період часу з 01.06.2024 по 25.09.2024 включно, знаходився поза межами Донецької області, і не приймав безпосередню участь в бойових діях.

На підставі поданих Особа №1(матеріали відносно якої перебувають в окремому провадженні №0000218) офіційних документів - рапортів за червень - вересень 2024 року про здійснення виплат особовому складу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 за безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 в розмірі 100 0000 гривень, старшого сержанта ОСОБА_3 було включено до наказів командира військової частини НОМЕР_2 про виплату додаткової винагороди, у тому числі за період часу з 01.06.2024 по 25.09.2024 включно.

Унаслідок вищевказаних незаконних дій, на особистий банківський рахунок (картка НОМЕР_5 ) відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» військовослужбовець ОСОБА_3 шляхом обману, безпідставно з бюджетного рахунку отримав грошові кошти за період часу з 01.06.2024 по 25.09.2024 включно, у вигляді нарахованої додаткової винагороди, тим самим ОСОБА_3 привласнив чуже майно, а саме, грошові кошти виділені з Державного бюджету України для виплати додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у вигляді нарахованої додаткової винагороди та компенсованого ПДФО сумі 409 574, 19 грн.

30.12.2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - ОСОБА_6 , та наданою представником потерпілого - ОСОБА_8 письмовою згодою на укладення угоди, на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчиненому у великих розмірах.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 також просили затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились в заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), вчиненому у великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України, за якими слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30 грудня 2025 року, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яким призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.58 КК України замість покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 (десяти) відсотків в дохід держави.

Під час відбування цього покарання ОСОБА_3 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1