Номер провадження 1-кс/175/1903/25
УХВАЛА

іменем України

01 грудня 2025 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (дистанційно), підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001296 від 26.11.2025 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Дружківка Донецької області, українець, громадянин України, середня освіта, розлучений, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, старший матрос, старший стрілець оператора 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий 21.03.2016 Краматорським міським судом Донецької області за ст.115 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 12 років,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється за ч.1 ст. 121 КК України.

Старший матрос ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді старший стрілець - оператора 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 05 жовтня 2025 року приблизно о 20 год. 30 хв., разом військовослужбовцем номером обслуги 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно - штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 знаходилися за місцем своєї дислокації, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відійшли до окрема стоячого на території вищезазначеного домоволодіння приміщення туалету, де сварка між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжилась, і у цей момент у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 перебуваючи біля приміщення туалету за вищезазначеною адресою, утримуючі у правій руці ніж кинджального типу, який був у нього при собі, не бажаючи настання смерті іншої людини, умисно наніс стоячому навпроти нього ОСОБА_7 один удар клинком ножа в область грудної клітини ліворуч. В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 заподіяні наступні тілесні ушкодження: колото-різане рана передньої поверхні грудної клітки зліва з проникаючим ушкодженням лівої легені, лівобічний гемопневмоторекс, геморагічний шок 2 ступеню, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Захисник підтримав думку підозрюваного.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи слідчий суддя встановив:

07.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

07.10.2025 Дніпровським районним судом Дніпропетровської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 04.12.2025 включно.

26.11.2025 постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 06.01.2026 включно.

Оскільки 04.12.2025 спливає строк дії тримання під вартою ОСОБА_4 прокурор просить продовжити строк цього запобіжного в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Судом взято до уваги вагомість наявних в матеріалах справи доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: протокол огляду місця події від 06.10.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.10.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.10.2025, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.10.2025, протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 06.10.2025, а також інші матеріали в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується.

Підставою вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що свідки знайомі з підозрюваним, проживають в одному будинку, є його співслужбовцями, тому він перебуваючи на волі і, маючи змогу вільно пересуватися, зможе спілкуватися зі свідками у вищевказаному кримінальному провадженні та вмовити або іншим чином змусити останніх до зміни показань на свою користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вбивстві, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - він як військовослужбовець, маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може перешкоджати досудовому розслідуванню, впливати на свідків, в тому числі за допомогою насилля, що також складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 , у випадку обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, також може вчинити самовільне залишення військової частини або місця служби, дезертирство з метою переховування від слідства і суду.

Відтак встановлено, що ризики, наявні на момент обрання запобіжного заходу не зменшились і залишаються реальними.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про необхідність запобігти ризикам та продовжити запобіжний захід.

При вирішенні питання щодо продовження обраного виду запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, погашення попередніх судимостей, та ризик повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Раніше судимий ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Оцінивши у сукупності всі обставини, в тому числі передбачені ст.ст.177-178 КПК України, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на даному етапі є найбільш доцільним запобіжним заходом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суддя вважає, що визначення альтернативного запобіжного заходу - застави є недоцільним.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли, а продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть їм запобігти, що підтверджує необхідність продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в межах строку досудового розслідування, до 06.01.2026 включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному невідкладно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1