БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2709/25
Провадження № 1-кс/497/871/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд скарги на бездіяльність слідчого

22.10.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: заявника ОСОБА_3 (брав участь в режимі відеоконференцзв`язку з власних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ відділення №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025р. до Болградського районного суду Одеської області надійшла для розгляду скарга гр. ОСОБА_3 "на бездіяльність слідчого (якого конкретно не зазначено)", яка була сформована у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" 19.10.2025р., яка була зареєстрована о 13:40 за вх.№8852/25 та, згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді була розподілена судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 20.10.2025р. слідчий суддя призначив розгляд скарги на 15:45 22.10.2025р. (ухвала направлена до Єдиного реєстру судових рішень 22.10.2025р. о 17:30) у приміщенні Болградського районного суду Одеської області, за адресою: вул.25 Серпня,192, м.Болград Одеської області, зала №10, в межах визначеного законодавством часу 72-х годин з моменту надходження скарги до суду; про час, місце і дату підготовчого судового засідання було повідомлено учасників судового провадження судовими повістками, що були направлені на електронні адреси, до Болградської окружної прокуратури та відділення №1 Болградського РВ ГУНП в Одеській області (згідно відомостей про отримання електронного повідомлення вони були отримані ними 21.10.2025р. о 16:42), але до суду ані з вказаної прокуратури, ані з зазначеного відділення поліції будь-яких клопотань чи заяв не надійшло, їх представники у судове засідання не прибули, що не перешкоджає розгляду судом скарги, поданої слідчому судді. Крім того, Крім того, заявник просив організувати розгляд його скарги за його участі в режимі відеоконференції, і ухвалою суду це клопотання було задоволене.

З тексту скарги вбачається, що заявник 17.06.2025р. та 08.08.2025р. звертався до начальника Болградського районного відділу поліції №1 з заявою про відкриття кримінального провадження стосовно судді Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_4 за фактом службової фальсифікації за ст.ст.364,366КК України, але відповіді не отримав. 10.10.2025р. з цього ж приводу він знову подав заяву на ім`я начальника цього ж відділу поліції ОСОБА_5 , але знову відповіді не отримав, переконаний, що відомості за його заявою не були внесені до ЄРДР. Оскільки, стверджує у скарзі заявник, його вимоги були проігноровані, - він змушений звернутися до слідчого судді зі скаргою, якою просить зобов`язати Болградський районний відділ поліції №1 внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за його, заявника, заявою від 10.10.2025р. стосовно судді ОСОБА_4 , з наданням йому витягів з ЄРДР про це; а також з`ясувати, чому співробітники цього відділу поліції постійно порушують КК України. Таким чином, зі скарги вбачається, що заявник фактично оскаржує дії начальника районного відділу поліції.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи скарги, просив задовольнити, на запитання слідчого судді чи була зареєстрована його заява в районному відділі поліції і який її реєстраційний номер відповідь не надав. Крім того, підтвердив викладену у скарзі обставину щодо наявності ухваленого суддею ОСОБА_4 судового рішення (не вказавши номеру справи та дату ухвалення рішення) яке, як вбачається, ухвалене суддею в межах розгляду цивільної справи, учасником якої є заявник (щодо спору стосовно надання комунальної послуги електропостачання), і в якому зазначені відомості про допит свідка на твердження заявника вони умисно суддею зазначені неправильно з викривленням і спотворенням змісту свідчень свідка що становить склад кримінального правопорушення службову фальсифікацію, яка кваліфікується ст.ст.364 і 365 КК України, але це судове рішення ним, заявником, оскаржене і ще не пройшло апеляційний перегляд, тобто, апеляційним судом ще не надано оцінку тексту цього судового рішення, зокрема, в частині викладення головуючим суддею пояснень свідка.

На запитання слідчого судді, чому заявником не надано суду копії повного тексту цього рішення і чи є в заявника до суду клопотання про витребування доказів і допит свідків відповів, що в нього станом на теперішній час відсутнє бажання надавати слідчому судді інші докази, ніж додані до його скарги, оскільки переконаний, що сам по собі факт надходження до правоохоронного органу його заяви, відповідно до ст.ст.214 КПК України, є єдиною і обов`язковою підставою для внесення відомостей слідчим, прокурором або іншим пра3цівником поліції, зокрема, начальником районного відділу поліції, до ЄРДР за фактом і відносно тієї особи, що зазначені в його заяві, а саме, як в цьому випадку відносно судді ОСОБА_4 за ст.ст.364 і 365 КК України. Крім того, на запитання слідчого судді про те, чи йому, заявнику, відомо, що кримінальне провадження щодо дій судді може здійснювати Спеціалізована антикорупційна прокуратура (САП) або Національне антикорупційне бюро України (НАБУ), а не інший орган заявник наполягав, що внести до ЄРДР відомості зобов`язаний за його, заявника, заявою, той орган до якого він, заявник, звернувся з відповідною заявою, а саме як в даному випадку саме начальник відділення №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення заявника, вивчивши доводи його заяви, ознайомившись з додатками до скарги та дослідивши надані докази, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Згідно п.18ч.1ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку з судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права мають утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.

Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.

Одним з загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльність.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого - у порядку, що передбачений КПК України.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема, главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі гл.26 КПК України може бути лише рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, п.1ч.1ст.303 КПК України визначено, що в ході досудового провадження можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, - яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення [...].

Частиною 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Положеннями ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий, як службова особа органу внутрішніх справ […] уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (ст.3 ч.1 п.17 КПК України). Під час кримінального провадження […] слідчий […] зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. […] слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 ч.1, ч.2 КПК України).

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

В ході розгляду вищезазначеної скарги гр. ОСОБА_3 слідчим суддею встановлено, що до його скарги додано фотокопію неповної заяви (фрагменту, без закінчення) гр-на ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ) на ім`я начальника ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області п-ка поліції ОСОБА_7 , згідно якої заявник зазначає, що 17.06.2025р. та 08.08.2025р. він, заявник, писав заяви "...на відкриття кримінального провадження проти судді ОСОБА_4 за службову фальсифікацію. Всі обставини були викладені в тих заявах, тому повторювати в цієй заяві їх не буду..... Отримав Ваше повідомлення, де Ви пишете під час проведення об`єктивної та всебічної перевірки на даний час не достатньо даних, які об`єктивно і достовірно свідчать про наявність складу кримінального правопорушення, підстав для внесення в ЄРДР не має...... я вимагаю відкрити проти судді Арцизького районного суду кримінальне провадження за службову фальсифікацію..." (кінець фрагменту)... при чому дати і підпису та номеру і дати реєстрації заява не містить. З чого вбачається, що заявник отримав відповідь на свої скарги, але копія відповіді до скарги не додана, і не зазначено дати отримання ним відповіді, крім того, відсутня відмітка про реєстрацію цієї заяви відділом №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області тому суд позбавлений можливості вважати, що вона надійшла адресату.

У зв`язку з викладеним, слід звернути увагу на час, який законодавством визначений для оскарження дій/бездіяльності посадових осіб правоохоронних органів, зокрема, - слідчого, дізнавача, або прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР, який встановлений ст.304 КПК України: "1. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10-ти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії... 2. Скарга повертається, якщо: ...3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення...".

Тобто, фактично, заявник оскаржує дії/бездіяльність не слідчого, дізнавача, або прокурора, а начальника районного відділу поліції, які можуть бути оскаржені в іншому порядку, а не шляхом звернення до слідчого судді.

Крім того, заявник стверджує, що оскаржує дії судді як посадової особи, що, на його думку, вчинені в ході виконання посадових обов`язків судді, для чого і звертався тричі до Болградського районного відділу поліції з заявами, на що дійсно, згідно чинного законодавства має право, і це право на оскарження рішень судді, як посадової особи, закріплено у законодавстві України, зокрема, у таких формах: 1) апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції, яке має право подати учасник справи або особа, чиї права безпосередньо зачеплені рішенням, та 2) дисциплінарне провадження щодо судді, яке може ініціювати будь-яка особа шляхом подання дисциплінарної скарги на підставі ст.107 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Однак, в разі наявності відомостей про вчинення суддею кримінального правопорушення, не пов`язаного зі здійсненням посадових обов`язків, розслідування кримінальних проваджень щодо дій судді здійснює Спеціалізована антикорупційна прокуратура (САП) або Національне антикорупційне бюро України (НАБУ), а не інший орган, оскільки це протиправні дії, пов`язані зі зловживанням службовим становищем, корупцією чи іншими злочинами, що вчинені суддею, оскільки, відповідно до ст.480 КПК України, стосовно судді застосовується особливий порядок кримінального провадження.

Крім того, до скарги додано фрагмент судового рішення лише його закінчення, з якого не вбачається номеру справи та провадження, в межах розгляду якого це рішення ухвалене, та склад учасників і встановлені судом обставини з чого неможна зробити висновок стосовно неправомірності дій судді, та, з огляду на те, що рішення, ухвалене суддею за результатами розгляду справи, може бути оскаржене лише в апеляційному порядку; чинним законодавством визначено, що судді не несуть адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності за ухвалені ними рішення, якщо це не стосується вчинення злочину або дисциплінарного проступку (щодо цих правопорушень зазначено вище). Це закріплено в Конституції (ст.126) та в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» (ст.49), що забезпечує їх незалежність, адже захист суддів від необґрунтованої відповідальності за ухвалені рішення є необхідною умовою для забезпечення неупередженості та незалежності судочинства від тиску будь-яких чинників чи бажання окремих осіб.

Стосовно ж неправильності викладення у судовому рішенні суддею пояснень свідка, на що посилається заявник, то, як вбачається з фрагменту судового рішення суддею свідчення взагалі не взяті до уваги, що не заборонено чинним законодавством, оскільки, згідно ст.89 ЦПКУ, суддя "...оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони". Крім того, учасник справи, виявивши в тексті судового рішення помилку (описку) або незрозумілу, на його думку, неправильність, має можливість, відповідно до ст.ст.269,271 ЦПК України звернутися до суду з заявою про виправлення описки або про роз`яснення судового рішення.

Крім того, відповідно до ст.90 ЦПК України, покази свідка це повідомлення про відомі йому обставини, що мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерело своєї обізнаності. Показання з чужих слів не може бути допустимим доказом, якщо особа, яка надала первинне повідомлення, не була допитана або не підтверджується іншими допустимими доказами. Ст.230ч.ч.5,6 ЦПК України регламентовано, що "головуючий під розписку попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги: "Я, (ім`я, по батькові, прізвище), присягаю говорити правду, нічого не приховуючи і не спотворюючи". Текст присяги підписується свідком. Підписаний свідком текст присяги та розписка приєднуються до справи".

Оскільки заявником до скарги не додано доказів попередження свідка, на покази якого він посилається, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання суду і відмову від надання суду показань та приведення його до присяги надати належну оцінку судовому рішенню без вивчення матеріалів справи неможливо. Тому чинним законодавством і передбачено перегляд судових рішень суду першої інстанції (в якому здійснює судочинство суддя ОСОБА_4 , на дії якої скаржиться заявник) судом вищої інстанції апеляційної і касаційної. Навіть Європейський суд з прав людини своїм Рішенням у справі "Цирніт проти Латвії" (№69019/11) констатував відсутність порушення конвенційних гарантій заявниці. яка скаржилася на те, що судом не був допитаний на її думку ключовий свідок, що потяло неправомірність судового рішення.

Усі заяви, подані в якості оскарження судового рішення, з яким незгоден учасник справи, окрім апеляційної скарги є зловживанням правом на оскарження судового рішення та збільшенням навантаження на суддів, які мають розглядати необґрунтовані заяви, скарги, повідомлення, тощо що й так ускладнює роботу з судочинства враховуючи гостру нестачу суддів в Україні одночасно зі збільшенням кількості справ та їх об`ємності, що призводить до того, що а справжні правопорушники або ті, хто потребує захисту, можуть отримувати менше уваги з боку судової влади.

Так, наразі в Україні бракує понад 2000 суддів, а за деякими оцінками ця цифра може сягати до 3000 вакансій. Дефіцит спричинений тривалою відсутністю роботи Вищої кваліфікаційної комісії суддів, що призвело до припинення відбору нових суддів з 2019 року. Загальний дефіцит: За даними на початок 2023 року, дефіцит становив понад 1844 судді, а за оцінками на кінець 2023 року понад 2200, причому йдеться про понад 3000 вакансій, як стверджують експерти. Через брак суддів існує значне навантаження на діючих суддів та затягування розгляду справ, що може обмежувати доступ до правосуддя тих, хто насправді потребує судового захисту. Зокрема, наприклад, у Болградському районному суді Одеської області не вистачає 50% відсотків суддів замість 6-ти вакансій заповнено лише три, а, з врахуванням відпусток, відряджень та лікарняних здійснюють майже постійно судочинство лише двоє суддів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заявник ОСОБА_3 , звернувшись одночасно і з апеляційною скаргою до апеляційного суду (про що повідомив в ході судового засідання) на рішення судді ОСОБА_4 та, одночасно, зі скаргою до правоохоронного органу (РВП) при чому тричі! та до слідчого судді, не скориставшись при цьому правовою допомогою та не вивчивши вимоги процесуальних законів (цивільного та кримінального) зловживає своїм правом на звернення до суду за захистом свої невизнаних та порушених прав, при чому належних і достатніх доказів порушення своїх прав суддею ОСОБА_4 слідчому судді не надав. Натомість, подання скарги на суддю про вчинення кримінального правопорушення може розглядатися як спосіб тиску на суд, особливо якщо скарги є необґрунтованими, численними або подані з метою перешкоджання виконанню суддею службових обов`язків. Однак, у випадках реального вчинення суддею дисциплінарного проступку, це є законним способом захисту прав, а подання скарги є правом будь-якої особи, яке може бути реалізоване через звернення до відповідних органів, таких як Вища рада правосуддя. Крім того, ст.376 КК України визначено, що втручання у будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися неправосудного рішення є кримінальним правопорушенням. Сьогодні непоодинокими є випадки, коли учасники судового процесу намагаються ти чим іншим чином вплинути на результат вирішення спору, розгляд якого ще не завершено. Одним із способів такого впливу на суд є подання скарги на дії або бездіяльність судді до Вищої ради правосуддя (далі ВРП). Тому, з огляду на те, що заявником подано апеляційну скаргу на рішення суду, що ухвалене суддею ОСОБА_4 і ця скарга ще не розглянута - подання ним скарги на суддю першої інстанції може бути розцінене як тиск на суддів апеляційної інстанції з метою отримання рішення, яке влаштовує скаржника.

Так, основними статтями, що регулюють звернення до суду для захисту прав, є ст.55 Конституції України та ст.16 Цивільного кодексу України, також право і порядок звернення до суду закріплено у Цивільному процесуальному кодексі України, зокрема, у ст.4 цього Кодексу, а способи захисту, які застосовуються судом зазначені ст.5 ЦПК України.

Службова фальсифікація суддею, про наявність якої в діях судді ОСОБА_4 стверджує заявник, дійсно є кримінальним злочином, що передбачає складання, видачу або внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, зокрема, судового рішення. Це порушення підпадає під дію статті 366 Кримінального кодексу України і карається штрафом або обмеженням/позбавленням волі. Однак доказом вчинення саме цього правопорушення є результат оцінки судового рішення судом вищої інстанції яка, у даному випадку, ще не переглянула судове рішення, на яке скаржиться заявник.

Таким чином, у заяві та скарзі ОСОБА_3 не вбачається доказів існування в діях судді як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.ст.364,366 КК України.

Крім того, невдоволення рішенням судді саме по собі не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а є підставою для оскарження судового рішення до суду апеляційної інстанції. Також, заява про вчинення кримінального правопорушення має містити обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення за певними критеріями. Так, ознаки кримінального правопорушення це сукупність характеристик, які визначають, чи є певне діяння злочином. До них відносяться: суспільна небезпечність, протиправність, караність та винність. В разі виявлення таких ознак в діях судді, повідомлення про підозру судді здійснюється Генеральним прокурором або його заступником.

З наданих суду заяви, скарги та доказів не вбачається наявності в діях судді ОСОБА_8 дій, які містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, а тому є правомірною відповідь начальника РВП про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомості про злочин, оскільки підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування є не будь-які заяви і повідомлення, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Водночас, викладені у заяві ОСОБА_3 доводи не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а лише незгоду з рішенням суду у цивільній справі, номеру якої він слідчому судді так і не надав, як і не надав судового рішення на підтвердження своїх доводів лише фрагмент, який йому було вигідно надати, а тому слідчий суддя позбавлений можливості надати оцінку усім доказам у сукупності, адже суд зобов`язаний оцінити усі докази в їхній сукупності, а не кожен окремо, ґрунтуючись, як зазначено вище на внутрішньому переконанні, яке базується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів. Жоден доказ не має заздалегідь встановленої сили, і суд мотивує врахування або відхилення кожного доказу.

Крім того, отримати витяг з ЄРДР можуть лише учасники кримінального провадження, яким, наприклад, є потерпілий. Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК), потерпілий це фізична або юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, або лише майнової шкоди для юридичних осіб.

Заяви, скарга і надані суду докази ОСОБА_3 не містять відомостей про спричинення йому діями судді ОСОБА_4 будь-якого виду шкоди і її розміру, а тому його вимога визнати заявника потерпілим, зареєструвавши в ЄРДР його заяву також є необґрунтованою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, не вбачається підстав для задоволення вимог вищевказаної скарги ОСОБА_3 на невнесення відомостей до ЄРДР за ст.ст.364,366 КК України відносно судді Арцизького міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 за виготовлення нею судове рішення що було ухвалене нею за результатами цивільної справи, учасником якої є заявник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 395ч.2п.3,ч.3 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 , що надійшла до суду 20.10.2025р. на бездіяльність слідчого (не зазначено якого саме) та начальника відділення №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його, ОСОБА_3 , заявами стосовно судді Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_4 за ст.ст.364,366 КК України, за виготовлення нею тексту судового рішення у цивільній справі з неправильними, на твердження заявника, відомостями, учасником якої є заявник ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020, протягом п`яти днів з дня її проголошення, а в разі відсутності особи під час її проголошення протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1