Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

24 жовтня 2022 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , в ході судового розгляду у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 117 Кримінального кодексу України (далі КК України), -

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінального провадження захисником обвинуваченої - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання додатку до протоколу огляду місця події від 09 червня 2021 року недопустимим доказом, оскільки в ньому не зазначені всі часники, які були присутні при проведенні такого огляду. Обвинувачена клопотання захисника підтримала.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, вважає додаток до протоколу огляду місця події від 09 червня 2021 року допустимим доказом.

При вирішенні питання про допустимість доказу суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог КПК України визначені загальні правила, за наявності яких доказ визнається допустимим, та визначені спеціальні правила, які містять перелік обставин, за наявності яких суд на власний розсуд не має права вирішувати питання про допустимість доказу і зобов`язаний визнати його недопустимим.

За загальними правилами, визначеними статтею 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, докази, які отримані не у порядку, встановленому КПК України визнаються недопустимими.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

На підставі аналізу зазначених норм, суд приходить до переконання, що при визнанні чи невизнанні доказу недопустимим на стадії судового розгляду є критерій очевидності недопустимості, який полягає у відсутності сумніву в тому, що було порушено вимоги КПК України і таке порушення може бути встановлено судом відразу під час огляду доказу.

За змістом частин 1 та 2 статті 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Частинами 3-5 цієї ж статті визначено, що протокол складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; 2) описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; 3) заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; виготовлені дублікати документів, а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії. Перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу. Зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Якщо особа через фізичні вади або з інших причин не може особисто підписати протокол, то ознайомлення такої особи з протоколом здійснюється у присутності її захисника (законного представника), який своїм підписом засвідчує зміст протоколу та факт неможливості його підписання особою.

Статтею 105 КПК України визначено, що особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути: спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів; письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії; стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерних даних та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Наданий стороною обвинувачення додаток до протоколу огляду місця події від 09 червня 2022 року (ілюстративна таблиця) містить інформацію, що він був складений спеціалістом-криміналістом ОСОБА_6 і нею ж підписаний, тому суд приходить до переконання, що такий доказ не є очевидно недопустимим і відсутні підстави припиняти його дослідження в ході подальшого судового провадження.

Керуючись статями статтями 86, 89, 104-105, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про визнання додатку до протоколу огляду місця події від 09 червня 2021 року недопустимим доказом - відмовити.

Головуючий ОСОБА_1