Справа № 562/1752/25
У Х В А Л А

24.12.2025 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів кримінальне провадження № 0000262 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Представник власника арештованого майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про скасування арешту на належний ОСОБА_6 автомобіль марки «Toyota» моделі «Corolla» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який 23 квітня 2025 року був вилучений під час проведення обшуку.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25.04.2025 року накладено арешт на належний ОСОБА_6 автомобіль марки «Toyota» моделі «Corolla» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який 23 квітня 2025 року був вилучений під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області, із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

На даний час у рамках кримінального провадження № 0000262 від 10.07.2024р. із арештованим транспортним засобом були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, у тому числі призначені та проведені необхідні експертизи. Таким чином, відомості, які були важливими для даного кримінального провадження та які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають до встановлення та які містилися власне на транспортному засобі вже встановлені та зафіксовані, а відтак на даний час є всі підстави вважати, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Прокурор Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання визнав частково, лише в частині вимоги щодо зняття заборони на користування арештованим майном.

Представник власника арештованого майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі та участі власника майна ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого не заперечив щодо задоволення клопотання.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Так, згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Здолбуніського районного суду Рівненської області від 25.04.2025р., накладено арешт на належний ОСОБА_6 автомобіль марки «Toyota» моделі «Corolla» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який 23 квітня 2025 року був вилучений під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Накладаючи арешт слідчий суддя виходив з того, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх переховування, пошкодження, зникнення, знищення, пересування, передачі, відчуження, а також з метою відшкодування, завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За положеннями ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що власником спірного автомобіля є ОСОБА_8 .

Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування або відчуження майна.

Слід зазначити, що п.5 ч.2 ст.173 КПК визначає, що слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а також не заперечувалося прокурором, проведено всі необхідні слідчі дії, вимога про відшкодування шкоди власнику майна в даному кримінальному провадженні не заявлена, у зв`язку з чим слід скасувати арешт на майно у частині позбавлення права користування, накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25.04.2025 року, залишивши заборону відчуження та розпорядження.

Керуючись ст.173 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна задовільнити частково.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25.04.2025 року, шляхом скасування заборони користування автомобілем марки «Toyota» моделі «Corolla» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з VIN НОМЕР_2 2005 року випуску, який належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000262, передавши вказаний автомобіль власнику ОСОБА_6 - без права розпорядження та відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя