ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України.
Розгляд кримінального провадження здійснюється колегією суддів Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_3 , суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 02.02.2026 клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 задовольнити частково, продовжено ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів. Визначено розмір застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_2 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 460 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 530 880 грн., з визначенням обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України.
З вказаною ухвалою частково не погоджуюсь та вважаю за необхідне висловити окрему думку, яка не збігається з рішенням більшості суддів.
Так, відповідно до статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.
Частиною першою ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Вважаю, що з урахуванням наведених прокурором у клопотанні та встановлених судом обставин під час його розгляду визначення обвинуваченому ОСОБА_2 у якості альтернативного запобіжного застави є не обґрунтованим, оскільки зазначений запобіжний захід не буде здатний запобігти зазначеним в ухвалі ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема щодо переховування обвинуваченого від суду.
З огляду на зазначене вважаю, що клопотання прокурора підлягало задоволенню повністю та обвинуваченому не слід було визначати розмір застави у якості альтернативного запобіжного заходу.
Керуючись, ч. 3 ст. 375 КПК України висловлюю зазначену окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.
Суддя ОСОБА_1