Дата документу 19.12.2025
Справа № 334/9254/25
Провадження № 1-кп/334/813/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001733, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печора Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 23.06.2016 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за частиною третьою статті 15, частиною другою статті 186, частиною другою статті 187, частиною другою статті 121, частиною четвертою статті 187, частиною першою статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією майна; звільнений 23.09.2024 умовно достроково на не відбутий строк три роки дев`ять місяців дванадцять днів для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , обіймаючи посаду стрільця стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) ВОС - 100915А шпк ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, є військовослужбовцем.

Згідно зі статтями 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до статей 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

05.09.2025 приблизно о 05.00 годині ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись тим що потерпілий ОСОБА_6 в той час спав, зі столу таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон «Apple Iphone SE» 64 Gb, вартість якого згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-25/20871-ТВ від 19.09.2025 становить 3 700 гривень, блок живлення «Хіаоmі Redmi» 60 W, вартість якого згідно p висновкjv експерта № СЕ-19/108-25/20870-ТВ від 19.09.2025 становить 699,67 гривень та зарядний дріт «Iphone» чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-25/20869-ТВ від 19.09.2025 становить 83,67 гривні, всього майно на загальну суму 4 483,34 гривні.

Після чого ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4 483,34 гривні.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд в силу частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних документів про речові докази, висновків експертів, а також документів, що характеризують обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 дав наступні показання. 04.09.2025 увечері він зі знайомим, з яким працювали разом на будівництві, прийшли до нього додому за адресою: АДРЕСА_4 . У квартирі також проживав потерпілий. Він залишився в квартирі на ніч. Зранку він пішов з квартири, але по дорозі зайшов до кімнати потерпілого та зі столу викрав його мобільний телефон із зарядним пристроєм. Потерпілий неодноразово позичав у нього гроші і він вирішив продати телефон, щоб погасити борг. Через два дні йому зателефонував поліцейський та повідомив, що потерпілий написав заяву про крадіжку та запросив його до поліції. Він самостійно прийшов до поліції та видав мобільний телефон потерпілого. У вчиненому розкаюється..

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 узгоджуються з дослідженими судом документами.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, повністю доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання, відповідно до статті 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_3 вчинив тяжкий корисливий злочин, раніше судимий, у шлюбі не перебуває, є військовослужбовцем, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. При цьому обставини, які обтяжують йому покарання, судом не встановлені.

Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу та стійке небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, про що свідчить те, що він вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої частиною четвертою статті 185 КК України, у виді позбавлення волі.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.

Ухвалою слідчого судді від 24.10.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.12.2025. Враховуючи призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів (висновки експертів № СЕ-19/108-25/20869-ТВ від 19.09.2025, № СЕ-19/108-25/20871-ТВ від 19.09.2025, № СЕ-19/108-25/20870-ТВ від 19.09.2025) у сумі 2 674,20 гривень.

Керуючись статтями 7 - 10, 20 - 29, 84 - 89, 91 - 94, 100, 124, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі частини першої статті 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 23 червня 2016 року у справі № 333/3818/15-к за частиною третьою статті 15, частиною другою статті 186, частиною другою статті 187, частиною другою статті 121, частиною четвертою статті 187, частиною першою статті 70 КК України та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк тримання під вартою з 24 жовтня 2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійки.

Речовий доказ - мобільний телефон «Apple Iphone SE» 64 Gb, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1