Справа №592/1882/26
Провадження №1-кс/592/1081/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянув клопотання керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001490 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2026 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор своє клопотання мотивує тим, що 03.02.2026 р. близько 12:40 год., перебуваючи поблизу адреси: АДРЕСА_1 . військовослужбовець Національної гвардії України (вч 3029) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконного заволодів транспортним засобом Тойота раф 4, 2001 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 (зареєстрований на території республіка Польща), який перебував у користуванні військовослужбовця вч НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вартість транспортного засобу відповідно до акту приймання-передачі від благодійної організації складає 261 500,00 грн.

Досудове розслідування розпочато на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_5 , який повідомив, що 03.02.2026 р. близько 12:40 год., перебуваючи поблизу адреси: АДРЕСА_1 . між ним та військовослужбовцем національної Національної гвардії України (вч 3029) ОСОБА_4 стався конфлікт, в ході якого останній незаконно заволодів транспортним засобом, який перебував у користуванні ОСОБА_5 .

В подальшому заявник виявив, що його мобільний телефон залишився у автомобілі, яким заволодів ОСОБА_4 .

З метою відшукання викраденого автомобіля, заявник за допомогою додатку «Локатор» почав відслідковувати місце знаходження його телефону. Вказаний додаток показав, що телефон перебуває у с. Верхня Сироватка, у зв`язку з чим, заявник разом зі своїми побратимами поїхали до місця вказаного додатком.

Проїжджаючи по АДРЕСА_2 , заявник виявив припаркований автомобіль ВАЗ 2108 на якому раніше бачив як пересувались ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , при цьому свого транспортного засобу поряд не бачив. Вони зазирнули, через сині металеві, двостворчаті ворота до двору вказаного будинку та виявили свій автомобіль припаркований там, передом в центр двору.

Вони поскучали в двері та до них вийшла раніше невідома жінка похилого віку, яка повідомила, що автомобіль, який перебуває у дворі завіз її син ОСОБА_7 . Заявник попрохав викликати сина на двір та до них вийшли вже знайомі особи - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 які у агресивній формі повідомили, що цей авто більше їм не потрібен, вони можуть забрати з машини речі, а автомобіль залишити їм у постійну власність. Заявник з побратимами намагались домовитись з ними та роз`яснити що їхня поведінка є неправомірною про те вони не слухали. Після чого здійснено виклик налінію «102».

Крім того заявник чітко описано зовнішні ознаки транспортного засобу та вміст речей, які перебували у ньому.

Перед початком проведення обшуку, коли ОСОБА_8 самостійно відкрив ворота приватного домоволодіння, у ньому було виявлено транспортний засіб чорного кольору марки Toyota RAV4, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи на місці потерпілий зазначив, що саме цей автомобіль перебуває у нього в праві користуванні.

При дослідженні питання, як саме опинився вказаний транспортний засіб на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився пояснити.

Так статтею 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, зокрема пов`язаних із врятуванням майна.

Оскільки ОСОБА_4 у категоричній формі відмовлявся від надання дозволу на проведення огляду належного йому домоволодіння, фактичні обставини вказували на те, що на території займаного їм домоволодіння перебуває майно, що викрадено, а його поведінка давала підстави вважати, що викрадений автомобіль може бути спотворений чи знищений, було прийнято рішення на проведення обшуку до винесення ухвали суду, оскільки обстановка, що склалась не давала об`єктивної можливості звернутись до суду з метою отримання такої ухвали.

Об`єкт нерухомості, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до відомостей з Реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві спільної часткової власності (2/3 частина) належить ОСОБА_4 та (1/3 частина) належить ОСОБА_9

03.02.2026 р. у період часу з 18 год. 50 хв. по 20 год. 10 хв. в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України для врятування майна, яке має значення для досудового розслідування було проведено обшук на території приватного домоволодіння, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві спільної часткової власності (2/3 частина) належить ОСОБА_4 та (1/3 частина) належить ОСОБА_9 .

В подальшому під час проведення обшуку з поверхні автомобіля було виявлено та вилучено наступні зразки:

відбиток з лівої сторони керма, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив з правої сторони керма;

відбиток з ручки КПП, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив з ручки КПП;

відбиток з ручки ведійської двері, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив з ручки водійської двері;

відбиток зі спинки водійського сидіння, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив зі спинки водійського сидіння;

автомобіль "Тойота раф 4" 2001 р.в., н.з. НОМЕР_1 (на реєстрації Польщі).

Предмети вказані у п. 1-8 зберегли на собі слідову картину вчинення кримінального правопорушення та необхідні органу досудового розслідування для проведення відповідних експертизи та встановлення механізму та обставин настання травмування малолітнього потерпілого. Окрім того, лише шляхом проведення експертних досліджень можливо встановити вид та ступінь вини осіб причетних до настання такого травмування.

Окрім того в рамках кримінального провадження потрібно дослідити можливий факт наявності складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 КК України у діях ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судове засідання прокурор не з`явився.

Перевіривши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 03.02.2026 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001490 зареєстровано кримінальне провадження за ч. 2 ст. 289 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Четвертий слідчий відділ Територіального управління ДБР.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та є можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001490 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2026 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно: відбиток з лівої сторони керма, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив з правої сторони керма;

відбиток з ручки КПП, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив з ручки КПП;

відбиток з ручки водійської двері, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив з ручки водійської двері;

відбиток зі спинки водійського сидіння, зроблений за допомогою чорної дактоплівки;

змив та контрольний змив зі спинки водійського сидіння.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_10