Провадження № 1-кп/185/1019/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 25 січня 2024 року щодо підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду розвідника далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

про звільнення від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 25 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

ОСОБА_3 підозрюється в тому що він з 22.03.2022 року проходив службу за мобілізацією на посаді розвідника далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Коституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовозобов`язаним військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про що зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або на місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та перебуваючи на службі, вирішив не виконувати обов`язки військової служби та без дозволу командування військової частини залишити місце служби.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, солдат ОСОБА_3 , з метою повного ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 15 травня 2024 року під час транспортування до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення факту перебування солдата ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, в районі населеного пункту Привілля Донецької області забажав справити природню потребу та, вийшовши з автомобіля, зник у невідомому напрямку, і тим самим з 15.05.2023 року, без поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та самовільно виїхав до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та продовжував ухилятися від військової служби у період з 15.05.2023 до 19.11.2025, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місцезнаходження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

ОСОБА_3 пояснив, що він повернувся до військової частини для продовження військової служби та просить закрити провадження, бо має бажання продовжити проходити службу. Його рішення є добровільним. Зазначив, що розуміє наслідки закриття провадження, також те, що це не є реабілітуючою обставиною.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК Україн, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_3 фактично вже повернувся до військової служби. Командування військової частини надало згоду на проходження ним служби.

Наявність обставин, що свідчать про повернення до військової частини для продовження проходження військової служби ОСОБА_3 є список осіб, яких прийнято до ВЧ НОМЕР_2 .

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, є раніше не судимою особою.

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, особи стосовно якої розглядається клопотання та наявність клопотання і даних про повернення до служби військової частини НОМЕР_2 , суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав визначених ч.5 ст. 401 КК України.

Крім того, за положення ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.284,285,286,288, 314, 370,371,372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 25 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 25 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1