Провадження № 1-кс/509/982/25
Справа № 509/6546/25
УХВАЛА

21 листопада 2025 року. с-ще Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575 від 15.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 року слідчий СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 15.11.2025 року під час проведення огляду за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Овідіополь, вул. Грушевського, біля домоволодіння №120, а саме:

- транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ моделі 21063 д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ моделі 21063 д.н.з. НОМЕР_1 - № НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді від 18.11.2025 року вказане клопотання повернути прокурору, встановлено строк в 72 (сімдесят дві) години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На виконання вимог ухвали слідчого судді прокурор ОСОБА_4 21.11.2025 року подала до суду нове клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, в якому міститься інформація про власника транспортний засіб автомобіля марки ВАЗ моделі 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 . Будь-яких додатків клопотання прокурора не містить.

В судове засідання прокурор та слідчий не прибули, у первісному клопотанні просять проводити розгляд справи без участі слідчого та прокурора.

Власник автомобіля ОСОБА_5 та фактичний володілець ОСОБА_6 до суду не викликались через відсутність будь-якої інформації в матеріалах клопотання слідчого про їх контактні дані та місце проживання.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 172 КПК України (в частині стислих строків розгляду клопотання про арешт майна), слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора, слідчого, іншого власника майна.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України за рішенням слідчого судді повне фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з настпуного.

Встановлено, що в провадженні слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 перебувають матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575 від 15.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Так, 15.11.2025 року співробітниками СРПП ВнП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області зупинено автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого, відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області, позбавлено права керувати транспортними засобами. (ІПНП №12294).

15.11.2025 проведено огляд місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Овідіополь, вул. Грушевського, біля домоволодіння №120, в ході якого виявлено та вилучено:

- транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ моделі 21063 д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ моделі 21063 д.н.з. НОМЕР_1 - № НОМЕР_2 .

Як зазначено в клопотанні прокурора власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_5 , згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 . При цьому копію вказаного свідоцтва прокурором не долучено.

Також, як зазначено в клопотаннях слідчого та прокурора 17.11.2025 року вказані речі визнано речовими доказами та долучено до кримінального провадження №0000575 від 15.11.2025 року. Однак, копії даної постанови також не долучено.

Слідчий та прокурор зазначаєть, що підставою накладення арешту на зазначене майно є достатні підстави вважати, що автомобіль був використаний невстановленими особами як засіб вчинення кримінального правопорушення. Метою арешту є запобігання спробам знищити, сховати майно, а також для забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації у подальшому.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку вирішення питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 382 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідаль ність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Частина 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За таких обставин у діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, відносно власника майна ОСОБА_5 , а також їх невиконання чи перешкоджання їх виконанню ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим слідчим не доведено наявність обставин, передбачених ч.3 ст. 132 КК України, а саме: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а тому приходить до висновку, що в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна слід відмовити .

Крім того, прокурором та слідчим, у порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане у клопотанні майно лише формально визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, без зазначення, яким критеріям, визначеним ст. 98 КПК України воно відповідає, тому відсутні правові підстави для накладення арешту на це майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169, ст.173 ч.3 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 169, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575 від 15.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Тимчасово вилучене майно: транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ моделі 21063 д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ моделі 21063 д.н.з. НОМЕР_1 - № НОМЕР_2 , - негайно повернути на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 або законному володільцю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1