Справа № 127/3543/26
Провадження № 1-кс/127/1476/26
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 січня 2026 року про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 від 17.01.2026 та про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001590, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з вищевказаною скаргою, в якій просив:

- скасувати постанову слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 січня 2026 року в частині відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим;

- зобов`язати слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні 0001590.

Скарга мотивована тим, що слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001590, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України.

17.01.2026 ОСОБА_3 подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України, в якому останній просив:

- викликати його на допит;

- надати йому статус потерпілого;

- забезпечити повноту відомостей у ЄРДР;

- надати оцінку обставинам за ст.ст. 365, 366 КК України;

- надати повний витяг з ЄРДР.

26.01.2026 на електрону адресу заявник отримав постанову слідчого від 20.01.2026, якою клопотання задоволено лише в частині допиту, а в іншій частині відмовлено, зокрема у визнанні його потерпілим.

На думку заявника, постанова слідчого, в частині відмови у визнанні його потерпілим, є формальною та незаконною.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав заявлені в скарзі вимоги та просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав. Окремо ОСОБА_3 пояснив, що після звернення до суду зі скаргою ним отримано ще одну постанову слідчого ОСОБА_4 датовану 20.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні. На думку ОСОБА_3 винесення двох постанов, щодо одного клопотання суперечить логіці та законодавству. При цьому, ОСОБА_3 зазначив, що ним оскаржується перша постанова від 20.01.2026, якою клопотання задоволено лише в частині допиту, а в іншій частині відмовлено.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги посилаючись на те, що першою постановою не вирішувалося питання визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, натомість клопотання ОСОБА_3 вирішено другою постановою від 20.01.2026.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника скарги та слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0001590, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на досудовому розслідуванні СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0001590, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України.

Реєстрації кримінального провадження передувало те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025 по справі №127/38609/25 зобов`язано уповноважену особу ГУНП у Вінницькій області внести відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 09.12.2025, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На виконання вимог даної ухвали суду 30.12.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001590 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001590 від 30.12.2025 слідує, що: «До Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла ухвала Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/38609/25 від 12.12.2025) про зобов`язання уповноваженої особи ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 09.12.2025.»

В межах даного кримінального провадження, на даний час, ОСОБА_3 являється заявником.

17 січня 2026 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001590 від 30.12.2025, з клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, в якому сформулював наступні вимоги:

«1. Викликати мене на допит у кримінальному провадженні №0001590.

2. Надати мені статус потерпілого відповідно до вимог ст. 55 КПК України.

3. Забезпечити повне та коректне відображення в ЄРДР обставин, викладених у моїй заяві про злочин від 09.12.2025.

3. надати процесуальну оцінку всім викладеним у заяві обставинам, у тому числі щодо можливих ознак кримінальних правопорушень, передбачених:

- ст. 365 КК України;

- ст. 366 КК України.

5. Надати мені повний витяг з ЄРДР, сформований з урахуванням фактичних »

Постановою слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 січня 2026 року прийнято рішення (реєстраційний номер 19211), яким постановлено:

«1. Задовольнити частково клопотання (в порядку ст. 221 КПК України) заявника ОСОБА_3 .

2. Допитати заявника у кримінальному провадженні попередньо узгодивши дату та час такого допиту зі слідчим органу досудового розслідування.

3. В іншій частині клопотання відмовити.»

Отже, з п`яти вимог клопотання слідчим задоволено лише першу вимогу, щодо проведення допиту ОСОБА_3 , в усіх решті вимог відмовлено.

При цьому, ОСОБА_3 оскаржує наведену постанову слідчого виключно в частині відмови у визнанні потерпілим, а тому саме ці вимоги розглядаються судом.

Надаючи оцінку, на предмет законності та обґрунтованості, постанови слідчого судом враховуються наступне.

Відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. (ч. 2 ст. 55 КПК)

Положеннями частини п`ятої вказаної норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Обґрунтовуючи клопотання про залучення у якості потерпілого до кримінального провадження №0001590 від 30.12.2025 ОСОБА_3 зазначається, що в результаті кримінального правопорушення, йому завдано майнової та моральної шкоди.

Таким чином, за результатом розгляду клопотання ОСОБА_3 слідчий уповноважений прийняти рішення про:

- визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого;

- відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

При цьому, у разі відмови у визнанні особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчий зобов`язаний винести вмотивовану постанову, яка має містити обґрунтований висновок про те, що кримінальним правопорушенням, про яке зазначено у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення або у заяві про залучення до провадження як потерпілого, особі не завдано шкоди.

Обґрунтовуючи клопотання про залучення в якості потерпілого до кримінального провадження ОСОБА_3 зазначалось про те, що в результаті вчинення кримінального правопорушення йому завдано майнової та моральної шкоди.

Майнова шкода представляє собою майнові та/чи грошові збитки, спричинені юридичній або фізичній особі.

Збитками є:

1. Втрати, яких особа зазнала внаслідок вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права;

2. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Поняття майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому охоплює: 1) заподіяну кримінальним правопорушенням особі пряму, безпосередню шкоду в її майновому та грошовому виразі; 2) не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи; 3) оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а в разі його смерті - на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту і виховання непрацездатних членів сім`ї потерпілого та його неповнолітніх дітей; 4) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.

Проте, слідчим в оскаржуваній постанові взагалі не надано оцінку наведеним обставинам, щодо завдання ОСОБА_3 моральної та майнової шкоди, постанова слідчого взагалі не містить змісту обставин та жодного обґрунтування для висновку про відмову у визнанні потерпілим.

Враховуючи вищевикладене слідує висновок, оскаржувана постанова слідчого, в частині відмови у визнанні потерпілим, фактично не містить мотивувальної частини, а відтак є необґрунтованою, оскільки в оскаржуваній постанові відсутнє обґрунтування щодо підстав відмови ОСОБА_3 у визнані його потерпілим в межах даного кримінального провадження.

Як уже зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та необхідність часткового задоволення її вимог, а саме скасування постанови слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 січня 2026 року (реєстраційний номер 19211 від 20.01.2026) про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 від 17.01.2026, винесеної в межах кримінального провадження №0001590 від 30.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України, в частині відмови у задоволенні пункту 2 клопотання (про надання статусу потерпілого) .

При цьому, посилання слідчого ОСОБА_4 на те, що першою постановою не вирішувалося питання визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, натомість клопотання ОСОБА_3 вирішено другою постановою від 20.01.2026, судом до уваги не приймається, оскільки таких висновків оскаржувана постанова не містить.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001590, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України, які є тотожними із вимогами клопотання, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки фактично йде мова про зобов`язання слідчого, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, прийняти конкретне рішення з приводу вимог клопотання ОСОБА_3 від 17.01.2026, що виходить за межі повноважень слідчого судді.

Крім того, суд звертає увагу на те, що постановою слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 січня 2026 року (реєстраційний номер 19216-2026) прийнято рішення, яким постановлено:

«1. Відмовити в задоволенні клопотання (в порядку ст. 221 КПК України) заявника ОСОБА_3 .

2. Відмовити в задоволенні клопотання щодо залучення як потерпілого в рамках даного кримінального провадження.»

Отже, зазначеною вище постановою слідчим прийнято рішення про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В той же час, суд звертає увагу на те, що правомірність даної постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання, не є предметом оскарження у даній справі та не є предметом дослідження суду, оскільки слідчий суддя розглядає скаргу виключно в межах заявлених вимог.

Посилання ОСОБА_3 на те, що винесення двох постанов, щодо одного клопотання суперечить логіці та законодавству судом не приймається до уваги, оскільки такі посилання не спростовують того, що в межах кримінального провадження №0001590 слідчим ОСОБА_4 винесено постанову від 20.01.2026 (реєстраційний номер 19216-2026), яка, на даний час, не оскаржується заявником в межах даної справи та, відповідно, не скасована.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 січня 2026 року (реєстраційний номер 19211 від 20.01.2026) про часткове задоволення клопотання ОСОБА_3 від 17.01.2026, винесену в межах кримінального провадження №0001590 від 30.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати в частині відмови у задоволенні пункту 2 клопотання (про надання статусу потерпілого).

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя