Справа №463/9713/25
Провадження №1-в/463/186/25
У Х В А Л А

22 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна наклдаеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.10.2024 року,а саме: з автомобіля марки ВАЗ 2170, д.н.з НОМЕР_1 ,який на праві власності належить йому.

Клопотання мотивує тим, що Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.10.2024 року,було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2170, д.н.з НОМЕР_1 ,який на праві власності належить йому. 13 жовтня 2025 року старший слідчий Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0001866 від 16.10.2024 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. На даний час заборона на відчуження майна не знята з невідомих причин, а відтак просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді.

Заявник в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час та місце розгляду заяви належним чином.Однак від нього надйшла заява про розгляд даного клопотання без його участі.

Слідчий також не прибув в судове засідання хоча був повідомлений про час та місце розгляду заяви належним чином. Неявка учасників провадження не є перешкодою у розгляді вказаного клопотання.

Оглянувши представлені матеріали заяви з додатками, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.10.2024 року,було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2170, д.н.з НОМЕР_1 ,який на праві власності належить ОСОБА_3 .

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що 13 жовтня 2025 року старший слідчий Першого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження № №0001866 від 16.10.2024 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, однак заборона на відчуження зазначеногго майна досі існує.

Таким чином, суд вважає, що оскільки на даний час відпала потреба у забороні на відчуження майна, оскільки кримінальне провадження №0001866 від 16.10.2024 є закритми у зв`язку з відсутнісю у діянні складу кримінальног оправопорушення,а таке існування арешту майна порушує права заявника, а тому слід скасувати таку заборону.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задоволити.

Скасувати арешт накалдений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.10.2024 року,а саме: з автомобіля марки ВАЗ 2170, д.н.з НОМЕР_1 ,який на праві власності належить ОСОБА_3 .

Суддя: ОСОБА_1