В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 23.05.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, який не являється військовослужбовцем, не являється інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, зокрема: - останнім вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 (на відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим, а саме 24.04.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України засуджений до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва 25.10.2024 року, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Так, ОСОБА_3 23.05.2025 року приблизно о 13:00 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Челябінська, 1, де на землі, біля дерева побачив пластикову колбу з порошкоподібною речовиною білого кольору. ОСОБА_5 , як особа, яка періодично вживає наркотичні речовини, обмежені до обігу, припустив, що у знайденій пластиковій колбі може міститись наркотична речовина, обмежена до обігу. Після чого, ОСОБА_3 будучи раніше обізнаним про спосіб приховування наркотичних речовин, обмежених до обігу, підняв із землі знайдену ним пластикову колбу візуально оглянув її вміст та впевнився, що дійсно в ній міститься наркотична речовина, обмежена до обігу - метадон (фенадон). У цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на незаконне зберігання з метою подальшого власного вживання наркотичної речовини, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), з цією метою ОСОБА_3 знайдену пластикову колбу з наркотичною речовиною, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), сховав до правої кишені кофти в яку був одягнений, тим самим почав незаконно її зберігати при собі.

У подальшому, в цей же день, а саме 23.05.2025 року о 13:22, за адресою: м. Київ, вул. Шептицького, 24, дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП в м Києві було зупинено та затримано ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі в правій кишені кофти пластикову колбу з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить в собі наркотичну речовину, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

У подальшому, 23.05.2025 року з період часу з 14:15 до 14:20, за адресою: м. Київ, вул. Шептицького, 24, співробітниками поліції, у присутності двох понятих із застосуванням технічних засобів фіксації було проведено особистий обшук ОСОБА_3 , в ході якого, в правій кишені кофти було виявлено та вилучено пластикову колбу з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта від 05.06.2025 року №СЕ-19/111-25/32508-НЗПРАП, за результатами проведеної у кримінальному провадженні судової експертизи матеріалів речовин та виробів, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі наркотичну речовину, обіг якої обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,042 г.

Метадон (фенадон) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.?

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону), у середніх розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме - 0,02 г., та не перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини для великого розміру, а саме -1,6 г.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав вину повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказане кримінальне правопорушення, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що він 23.05.2025 року приблизно о 13:00, за адресою: м. Київ, вул. Челябінська, 1, знайшов на землі пластикову колбу, в якій знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та помістив її до кишені кофти, у яку був одягнений. Після чого, у той же день, 23.05.2025 року, трішки пізніше по часу, за адресою: м. Київ, вул. Шептицького, 24, його зупинили працівники поліції, запитали, чи є у нього заборонені речовини, він зізнався, що є у нього заборонені речовини. Працівниками поліції було проведено його обшук, під час якого у нього було виявлено та вилучено наркотичний засіб, який він придбав та зберігав для власного вжитку. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінальні правопорушення, відповідають дійсності. Визнав, що знав про кримінальні провадження щодо нього за ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КК України, з вироками суду та призначеними йому покараннями ознайомлений. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; відсутність завданої шкоди; дані про його особу, а саме: має постійне місце проживання в м. Києві, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше неодноразово судимий, не працює); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; пом`якшуючу обставину; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, готовий понести покарання відповідно до законодавства України); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи останній вирок суду від 24.04.2025 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці; позицію сторони захисту - обвинувачений просив суворо не карати.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 реальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України, ураховуючи його засудження за вироком суду від 24.04.2025 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року, до покарання за даним вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/32508-НЗПРАП від 05.06.2025 року у сумі 3565 грн 60 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: - пластикова полімерна ємність, в середині якої порошкоподібна речовина білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,042 г., яка передана в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до квитанції № 024303 від 06.06.2025 року - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1