Провадження №: 1-кс/755/4690/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 жовтня 2024 року за № 0002875, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

Старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернулась до суду в рамках кримінального провадження №0002875 від 03 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що вимогами ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався, діяв на момент вчинення кримінального правопорушення та діє до цього часу.

Відповідно до ч. 6 ст. 2, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

31.01.2023 ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий періоду та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини.

Відповідно до витягу з наказу № 359 від 15.12.2023 тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого солдата ОСОБА_5 , який прибув для проходження військової служби та призначений на посаду стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 9-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону ВОС (100915П) та уважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою 15.12.2023.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 9 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) затверджений Законом України від 24.03.1999, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України тощо.

У своїй службовій діяльності військовослужбовець серед іншого має виконувати вимоги Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який затверджений Законом України від 24.03.1999 року.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Будучи призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Згідно зі ст. 3 «Про військовий обов`язок і військову службу», виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності військовій присязі.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак, під час дії воєнного стану, 01.03.2024 у старшого солдата ОСОБА_5 , виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, який він реалізував за наступних обставин.

Так, під час дії воєнного стану військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший стрілець 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 9-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, старший солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, в умовах воєнного стану, 01.03.2024 близько 08 год. 00 хв., самовільно залишив постійне місце несення служби військової частини НОМЕР_1 НГУ, а саме територію охоронюваного об`єкту № НОМЕР_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до моменту затримання працівниками Дніпровського УП ГУНП у місті Києві 26.09.2024 та повернення до військової частини НОМЕР_4 НГУ, АДРЕСА_1 .

Крім цього, відповідно до Донесення із військової частини НОМЕР_5 НГУ від 13.05.2025 № 3/33/2/2-4912, старший солдат ОСОБА_7 , 13.05.2025 о 11:00 під час реєстрації на стаціонарне лікування у відділення проктології в КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької МР, самовільно залишив лікувальний заклад та зник у невідомому напрямку.

За вказаним фактом 03 жовтня 2024 року було розпочато кримінальне провадження №0002875 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Останній був виявлений та затриманий в порядку ст. 208 КПК України працівниками Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві о 19 год.30 хв. 08.12.2025, за адресою: м. Київ, пр-т Павла Тичини, 12.

09.12.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 прокурор в судовому засіданні посилається на існування обґрунтованої підозри та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, що відноситься до тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 протягом тривалого часу переховувався від командування військової частини та органів військового правопорядку, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Також, існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення , оскільки військовослужбовець ОСОБА_5 наразі не має офіційних джерел заробітку, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою забезпечення своїх потреб може вчинити корисливий злочин.

Крім того, прокурор зазначив, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також суд має право не визначати розмір застави при застосуванні даного запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, його підзахисний не переховувався від органів досудового розслідування, перебував за місце проживання. А тому, просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, який підтримав клопотання, з мотивів викладених у клопотанні, та вказав відповідні доводи в судовому засіданні, вислухавши вищенаведені пояснення захисника, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177ч.1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, положеннями ч.2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою Цієї статті.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408. 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Поряд з цим, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує в клопотання, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені клопотанні та містяться в долучених до клопотання документах, зокрема: донесенням із військової частини НОМЕР_4 НГУ від 26.09.2024 №1/14/1/2-1611; матеріалами службового розслідування; доповіддю про затримання військовослужбовця частини НОМЕР_4 ; показами свідка та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Крім того, мотиви, наведені прокурором в судовому засіданні дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може перешкодити кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, може продовжити злочину діяльність, переховуватись від слідства та суду, у зв`язку з чим, виникає необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з тим, при вирішенні питання про обрання виду запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вагомості доказів, наданих стороною кримінального провадження, з урахуванням покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, суд враховує також дані про особу ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів без визначення розміру застави, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, в ДУ "Київський слідчий ізолятор" у межах шістдесяти діб, а саме до 07 лютого 2026 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17:50 год. 15 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8