УХВАЛА

13.10.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 , про відвід слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000014 від 20.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.263, ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 заявник ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду міста Одеси із заявою про відвід слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000014 від 20.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.263, ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування своєї заяви про відвід ОСОБА_3 зазначив, що в провадженні старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000014 від 20.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.263, ч.3 ст.368 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування старшим слідчим ОСОБА_4 були допущені дії, які свідчать про його упереджене ставлення до ОСОБА_3 .

01.09.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси у справі №947/25798/25 було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання його, ОСОБА_3 , батьків. Крім того, ухвалою слідчого судді був наданий дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «Lexus», 2016 року випуску, моделі «NX 200T» сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який перебував у власності ОСОБА_3 .

У тексті ухвали йдеться про, нібито, причетність адвоката ОСОБА_3 на різних етапах разом з іншими адвокатами до, так званої, «схеми бронювання військовозобов`язаних», та зазначається, що адвокат ОСОБА_3 підшукав осіб, охочих за неправомірну вигоду ухилитися від мобілізації шляхом бронювання таких осіб за суб`єктом підприємницької діяльності, від яких адвокати отримували гроші та розподіляли дані грошові кошти між учасниками злочинної схеми.

Проте ОСОБА_3 зазначає, що йому нічого не відомо про названого слідчим суб`єкта підприємницької діяльності чи його посадових осіб, а жодні обставини, наведені у клопотанні, не підтвердилися під час проведених обшуків. Припущення щодо будь-якої можливої його змови з іншими особами не ґрунтуються на жодних належних та допустимих доказах і не отримали підтвердження.

З метою спростування зазначених тверджень та забезпечення реалізації права на захист ОСОБА_3 неодноразово подавав клопотання старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Одеській області капітану поліції ОСОБА_4 про проведення його, ОСОБА_3 , допиту у режимі відеоконференції відповідно до ст.232 КПК України, оскільки він, ОСОБА_3 , на законних підставах перебуває за межами України.

Крім того, він звернувся з клопотання про надання йому, ОСОБА_3 , можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосується саме нього.

Клопотання було мотивовано тим, що він перебуває за межами України у зв`язку з необхідністю проходження лікування та супроводом хворого брата, опікуном якого він є, який проходить тривале лікування, що підтверджується медичною документацією, надану слідчому.

Разом з тим, постановами від 26.09.2025 та 30.09.2025 слідчий ОСОБА_4 відмовив з задоволені його клопотань про допиту у режимі відеоконференції. У вказаних постановах слідчого відсутній будь-який аналіз чи оцінка причин його, ОСОБА_3 , перебування за межами України, хоча саме наявність тяжких захворювань його близького родича є однією з ключових обставин, які зумовлюють його перебування за кордоном з метою проходження його братом необхідного лікування. Ігнорування слідчим цієї обставини свідчить про неповне з`ясування ним фактичних даних та неналежне врахування суттєвих причин, що перешкоджають його, ОСОБА_3 , особистій участі у процесуальних діях на території України.

ОСОБА_3 вважає, що постанови старшого слідчого від 26.09.2025 та 30.09.2025 про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення допиту ОСОБА_3 в режимі відеоконференції є незаконними, які прийняті з порушенням вимог КПК України. Старшим слідчим не враховано обставини та мотиви, викладені у клопотаннях, не надано належної правової оцінки викладеним у них доводам, неповно досліджено обставини кримінального провадження, а також у постановах відсутні належне обґрунтування підстав для відмови у проведенні допиту, як у порядку міжнародного співробітництва, так і в режимі відеоконференції. Такий підхід є істотним процесуальним порушенням, що безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення та порушує його, ОСОБА_3 , право на захист.

Старшим слідчим ОСОБА_4 у межах даного кримінального провадження активно здійснюються слідчі та процесуальні дії. Проте їх спрямованість і зміст свідчать не про забезпечення всебічного, повного й неупередженого розслідування, а про системне надання переваги стороні обвинувачення, що суттєво підриває засади змагальності, рівності сторін та об`єктивності досудового розслідування.

Таким чином, дії старшого слідчого ОСОБА_4 , на думку ОСОБА_3 , свідчать про його небажання всебічно, повно та неупереджено встановити всі обставини кримінального провадження. Незважаючи на надані докази та обґрунтоване клопотання про допит ОСОБА_3 у режимі відеоконференції, слідчим не вжито жодних заходів для забезпечення реалізації його права.

Тому заявник ОСОБА_3 вважає, що слідчий в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 на підставі п.3 ч.1 ст.77 КПК України не має права брати участь у кримінальному провадженні, оскільки існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином сповіщений, не прибув. Подав письмове клопотання про проведення судового засідання без його участі. Підтримав свою заяву та просив заяву про відвід задовольнити.

Згідно ч.3 ст.81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення.

Слідчий в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 до слідчого судді не прибув, був належним чином сповіщений про судове засідання.

Разом з тим, слідчий надав письмові заперечення на заявлений відвід в яких просив заяву про відвід розглянути без його участі та по суті відводу зазначив, що обставини, викладені в заяві про відвід, не відповідають дійсності, ґрунтуються на припущеннях та хибних твердженнях та мають на меті втручання та вплив сторонньої особи на досудове розслідування у кримінальному провадженні, в якому остання не є стороною кримінального провадження.

Слідчий наголошує, що у кримінальному провадженні №0000014 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання батьків ОСОБА_3 та автомобілі, який йому належить. ОСОБА_3 учасником проведених санкціонованих обшуків не був.

Крім цього, в рамках вказаного кримінального провадження слідчим було винесені постанови про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо проведення допиту в режимі відеоконференції ОСОБА_3 , оскільки той слідчим не викликався для проведення слідчий дій та не допитувався в якості свідка.

Відмова слідчого у проведенні допиту ОСОБА_3 в режимі відеоконференції мотивована тим, що його проведення порушує положення ч.ч.5, 6 ст.232 КПК України, якими регламентоване проведення таких допитів, що в свою чергу свідчить про те, що проведення такої слідчої (розшукової) дії на даний момент є неможливим та призведе до недопустимості доказів, отриманих за результатами проведення такого допиту.

Крім того, відмова слідчого у проведені допиту ОСОБА_3 була мотивована відсутністю у ОСОБА_3 правосуб`єктності, яка наділяла б його на ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ч.6 ст.223 КПК України.

Враховуючи викладене, винесення таких процесуальних рішень не може свідчити про вибірковий підхід у проведенні досудового розслідування, не свідчить про спрямованість слідчого на підтримку сторони обвинувачення, не свідчить про небажання слідчого об`єктивно з`ясувати істину у справі.

Крім того, на даний час ОСОБА_3 не має відповідного процесуального, статусу у кримінальному провадженні, який наділив би його правом ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування, в тому числі протоколами та результатами проведених слідчих (розшуковик) дій.

Враховуючи викладене, слідчий просить у задоволенні заяви про відвід відмовити.

Оскільки явка слідчого не є обов`язковою для розгляду порушеного перед слідчим суддею питанням, тому заява про відвід розглянута без участі слідчого.

В судове засідання процесуальний керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у даному кримінальному провадженні, який був належним чином сповіщений про судове засідання, не прибув, клопотань не надав, про причини неявки суд не повідомив. Його явка не є обов`язковою для розгляду порушеного перед слідчим суддею питанням, тому заява про відвід розглянута без участі прокурора.

Дослідивши заяву про відвід, заперечення слідчого, додані до заяви про відвід документи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч.2 ст.80 КПК України, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Системний аналіз положень пунктів 16-1, 19, 25, 26 ч.1 ст.3, ст.ст.220, 221, ч.9 ст.236 та ч.2 ст.80 КПК України дає підстави вважати, що заявник у даному випадку мав право на подачу заяви про відвід слідчого.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000014 від 20.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.263, ч.3 ст.368 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження було проведено санкціоновані обшуки за місцем проживання батьків ОСОБА_3 та в його автомобілі.

Слідчим було постановлено вмотивовані постанови про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо проведення допиту ОСОБА_3 в режимі відео конференції.

Факт постановлення названих процесуальних рішень не свідчить про існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Для того, щоб відвід слідчого був задоволений, необхідно довести наявність об`єктивних обставин, які можуть поставити під сумнів його неупередженість під час розслідування конкретної справи.

Разом з тим, заявником не надано і не доведено наявність об`єктивних обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.77 КПК України, які можуть поставити під сумнів неупередженість слідчого.

Заява про відвід слідчого ґрунтується виключно на незгоді заявника із ходом досудового розслідування та прийнятим слідчим процесуальними рішеннями.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що законних підстав для задоволення заяви про відвід немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 81, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000014 від 20.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.263, ч.3 ст.368 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали для відома направити вказаним в ухвалі учасникам кримінального провадження не пізніше наступного дня після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1