Єдиний унікальний номер №943/2337/25
Провадження №1-кп/943/211/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 24.10.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кути Буського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, -

в с т а н о в и в :

23.10.2025 близько 20.00 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, під час раптово виниклого конфлікту із останньою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 близько семи ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя та один удар ручкою мачете із маркуванням «Vitals», яке мав із собою, в ділянку грудної клітки справа. Після цього, ОСОБА_3 , діючи далі з єдиним умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, під час вказаного конфлікту, штовхнув потерпілу ОСОБА_4 , внаслідок чого остання, не втримавши рівноваги, впала на підлогу. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої, в той час як остання знаходилася у вказаному положенні лежачи, та умисно наніс їй близько шести ударів ногою по тулубу, внаслідок чого, в сукупності спричинив потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді одного синця в ділянці лівої брови, одного садна в ділянці правої брови, одного синця в правій підорбітальній ділянці із крововиливом в білкову оболонку правого ока, одного синця в лівій підорбітальній ділянці, одного садна в ділянці перенісся справа, одного синця по тильній поверхні лівої кисті, одного синця в ділянці грудної клітки справа, одного синця в ділянці лівої сідниці, одного синця в ділянці правого стегна, одного синця в ділянці лівого стегна та одного синця по внутрішній поверхні правої стопи, чим вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Він же, 23.10.2025 близько 20.10 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на погрозу вбивством і достовірно знаючи, що висловлені ним погрози та його дії здатні викликати побоювання за своє життя і здоров?я у потерпілої і бажаючи цього, в ході виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці мачете, став висловлювати в усній формі погрози вбивством, які потерпіла ОСОБА_4 , виходячи з обстановки, що склалася та агресивної поведінки ОСОБА_3 сприйняла як реальну та дійсну погрозу позбавлення її життя, чим вчинив погрозу вбивство, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 від 03.12.2025, складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 1ст. 129 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім цього, суд зазначає, що до обвинувального акту також додана письмова заява потерпілої ОСОБА_4 від 03.12.2025, щодо згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК Україниу разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, а також за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 129 КК України, є кримінальними проступками.

Частиною другою статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним діянь, яку є кримінальними проступками, їх наслідки, фактичні обставини кримінального провадження, мотиви та форму вини, обстановку вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який у вчиненому щиро розкаявся, що її суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України. Натомість, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до норми ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а також у виді обмеження волі на певний строк у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 129 КК України.

Згідно частини першої статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 129 КК України), шляхом повного складання призначених покарань у виді обмеження волі та штрафу, що буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Разом із тим, виходячи з принципів гуманізації та індивідуалізації покарання, судом враховується особа обвинуваченого ОСОБА_3 , яка раніше не судимий в порядку статті 89 КК України, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, а тому приходить до висновку про застосування покарання у виді обмеження волі на певний строк та з іспитовим строком, оскільки виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому останнього слід звільнити від відбування покарання з випробовуванням на підставі вимог ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені положеннями ст. 76 КК України, яке, на думку суду, буде справедливе, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_6 від 28.10.2025 року на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 100, 174, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.;

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань у виді обмеження волі та штрафу за цим вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення даного вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Речовий доказ: мачете із маркуванням «Vitals», що передано на зберігання у камеру схову речових доказів ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області (м. Буськ по вул. Київська, 3 Золочівського району Львівської області), - знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_6 від 28.10.2025 року, скасувати.

Копію цього вироку направити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1