Справа № 461/7101/25
Провадження № 1-кс/461/6582/25
УХВАЛА

27.10.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 03.09.2025 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова було накладено арешт на належний йому автомобіль.

Вказує, що всі необхідні слідчі дії та експертизи із вказаним автомобілем вже проведені, а тому підстав надалі обмежувати власника у володінні його майном немає.

Зазначив, що транспортний засіб необхідний йому для його сім`ї для поїздок на роботу та в медичні заклади.

У зв`язку з вищенаведеним, з метою захисту права власності, просив клопотання задовольнити та скасувати арешт на автомобіль Mercedes-Benz 210, р.н. НОМЕР_1 , в частині користування та розпорядження.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, клопотання просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010 від 29.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03.09.2025 року було накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 210» р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови старшого слідчого ВРЗСТ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.10.2025 року, кримінальне провадження №0001010 від 29.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

За приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом. Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 25.10.2025 року, арешт накладений на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 210» р.н. НОМЕР_2 , припинив свою дію.

Відтак, оскільки питання щодо скасування арешту на належний заявнику автомобіль вже було вирішено, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно.

Керуючись ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0001010 від 29.08.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1