Провадження № 1-кс/643/6480/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000792 від 18.07.2025 за ч. 2 ст. 111 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Харкова, неодружений, який раніше не судимий, не є депутатом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 14.11.2025 надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000792 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованою підозрою, що ОСОБА_5 , перебуваючи в Україні, у м. Харкові, був достовірно обізнаним про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні, у зв`язку зі збройною агресією рф, не пізніше 15 жовтня 2025 року, використовуючи обліковий запис із номером телефону НОМЕР_1 у додатку для спілкування «Telegram», вступив у контакт та налагодив постійний зв`язок з представником спецслужби рф, тобто з представником іноземної організації, як особа яка уповноважена виражати інтереси іноземної (розвідувальної) організації та діє від її імені або представляє її за спеціальним повноваженням, у тому числі таємним. При цьому представник спецслужби рф використовував обліковий запис підписаний як « ОСОБА_7 », username: ІНФОРМАЦІЯ_2 , з телефонним номером мобільного оператора НОМЕР_2 .

У подальшому не пізніше 15.10.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці на території м. Харкова, з використанням додатку для спілкування «Telegram», в ході спілкування отримав від представника спецслужби рф, який є користувачем облікового запису під іменем «ІНФОРМАЦІЯ_7» із номером НОМЕР_2 , пропозицію щодо здійснення виконання злочинних завдань з метою надання допомоги збройним силам рф у проведенні підривної діяльності проти України, а саме надання відомостей та інформації про знаходження та переміщення особового складу, військової техніки та транспортних засобів сил оборони України у вигляді географічних координат з відповідними пояснювальними написами.

У відповідь ОСОБА_5 , розуміючи, що він є громадянином України, але, не маючи патріотичних проукраїнських переконань, дотримуючись антиукраїнської політико-ідеологічної мотивації, поділяючи і підтримуючи нинішні принципи офіційної ідеології російської федерації, у ситуації, що склалася, оцінивши обстановку в умовах військового стану, погодився співпрацювати з представником спецслужби рф, надавши свою згоду та виявивши добровільне бажання щодо вчинення зазначених дій, виказавши при цьому бажання до активної співпраці на виконання поставлених йому злочинних завдань, спрямованих на підривну діяльність проти України і таких, що можуть негативно вплинути на стан її національної безпеки.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливу приналежність представника спецслужби рф до представників іноземної організації в структурі силових органів держави-агресора, діючи зі спеціальним антидержавницьким мотивом щодо вчинення діяння на шкоду інтересам України, передбачаючи можливі наслідки своєї протиправної, злочинної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності і державній безпеці України, своїм умисним волевиявленням підтвердив наявність у нього виникнення прямого умислу на вчинення протиправного злочинного діяння, спрямованого на державну зраду.

У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи кримінальний протиправний намір, 16.10.2025 о 02 год 06 хв, діючи умисно, проявляючи власну ініціативу щодо активної співпраці, спрямованої на підривну діяльність проти України, що може негативно вплинути на стан її національної безпеки, передав наявну у нього інформацію стосовно місцезнаходження особового складу та військової техніки Сил оборони України в районі розташування «ІНФОРМАЦІЯ_8» за адресою: АДРЕСА_2 , представнику спецслужби рф, який використовує у застосунку «Telegram» обліковий запис « ОСОБА_7 », username: ІНФОРМАЦІЯ_2 , з телефонним номером мобільного оператора НОМЕР_2 .

Через деякий час ОСОБА_5 23.10.2025 у період з 14 год. 56 хв. по 17 год. 48 хв, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці на території м. Харкова, о 17 год. 46 хв. у ході спілкування з представником іноземної держави через додаток для спілкування «Telegram», передав наявну у нього інформацію стосовно місцезнаходження особового складу та військової техніки Сил оборони України в районі розташування ІНФОРМАЦІЯ_9, за адресою: АДРЕСА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 за адресою: АДРЕСА_5 та інформацію стосовно пересування особового складу та військової техніки Сил оборони України у м. Харків у нічний час доби, зокрема перетин вулиць: Бучми - Гвардійців Широнінців, Бучми - проспект Тракторобудівників, Гвардійців Широнінців - Соборності України, Соборності України - Леся Сердюка , Леся Сердюка - Наталії Ужвій , Леся Сердюка - окружна дорога «НОМЕР_5».

Далі, не пізніше 08.11.2025, перебуваючи у невстановленому під час досудового розслідування місці на території м. Харкова, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_10 » із номером мобільного оператора НОМЕР_3 , вступив у контакт та налагодив постійний зв`язок з представником спецслужби рф, тобто з представником іноземної організації, як особа яка уповноважена виражати інтереси іноземної (розвідувальної) організації та діє від її імені або представляє її за спеціальним повноваженням, у тому числі таємним. При цьому представник спецслужби рф використовував обліковий запис підписаний як « ОСОБА_11 » у додатку для спілкування «Telegram».

У подальшому, ОСОБА_5 , 08.11.2025 об 18 год. 06 хв., у ході спілкування із вищевказаним представником держави-агресора через додаток для спілкування «Telegram», передав інформацію стосовно пересування особового складу та військової техніки Сил оборони України по трасі «НОМЕР_6» у бік м. Павлоград, мосту над залізничною колією (Харківська область, селище Безпалівка) за координатами НОМЕР_7.

Також, ОСОБА_5 , 09.11.2025 у період 13 год.31 хв. по 14 год 45 хв., у ході спілкування із вищевказаним представником держави-агресора через додаток для спілкування «Telegram», передав наявну у нього інформацію стосовно розташування особового складу та військової техніки Сил оборони України, а саме тактичної групи ІНФОРМАЦІЯ_11, на ділянках місцевості у с. Петрівка, Харківської області, за координатами: НОМЕР_8, НОМЕР_10, НОМЕР_9, НОМЕР_11., у м. Харкові за координатами: НОМЕР_12, НОМЕР_13, у с. Таранівка, Зміївського району, Харківської області, по вул. Островського , а саме за координатами: НОМЕР_14, по вулиці Ломоносова, а саме за координатами: НОМЕР_15, на ділянках місцевості с. Таранівка, Зміївського району, Харківської області, за координатами: НОМЕР_16.

Згідно з отриманими під час досудового розслідування відповідей, за вищевказаними адресами та координатами й безпосередній близькості до них, перебували та здійснювали переміщення особовий склад та військова/спеціальна техніка ЗС України, що задіяна для виконання завдань по відсічі збройної агресії рф.

Вищезазначені відомості у відкритому доступі не розміщувались та не надавались іншим особам для поширення.

Несанкціоноване поширення інформації про розташування військовослужбовців та інших приданих сил може привести до шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, оскільки у випадку її заволодіння заінтересованою стороною, зокрема рф, це дасть їй реальну можливість внести коригування у дії своїх військ, та через описане вище несанкціоноване поширення інформації нанести прицільні обстріли по території, з метою завдання надмірних втрат серед особового складу і військово-облікового майна.

12.11.2025 о 22 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

13.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується наступними доказами: протоколом за результатами проведення НСРД: зняття інформації з електронних інформаційних систем № 70/2-10288т від 11.11.2025, протоколом за результатами проведення НСРД: зняття інформації з електронних інформаційних систем № 70/2-10287т від 11.11.2025 відповіддю військової частини НОМЕР_4 , відповіддю ТГ ІНФОРМАЦІЯ_12, протоколом обшуку від 12.11.2025, іншими матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням здобутих органом досудового розслідування доказів ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У зв`язку з викладеним, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, через недоведеність ризиків, оскільки підозрюваний самостійно надав усі паролі від електронних пристроїв, не чинив опір під час обшуків. Крім цього, підозра не є обґрунтованою, оскільки особи з якими спілкувався ОСОБА_5 мають номери мобільних операторів різних країн, що може свідчити про провокацію вчинення кримінального правопорушення.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, а також повідомив, що обставини вчинення інкримінованого йому злочину частково не заперечує. Зазначив, що на території рф проживає його рідна тітка, з якою він підтримує спілкування. З метою допомоги своїй матері (обмін як військовополоненої), яка перебуває під слідством в Україні, він погодився передавати інформацію, яка цікавила представників рф, тому він здійснював збір та передачу такої інформації. Наміру продовжувати злочинну діяльність не має, як і перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, встановив таке.

Слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_13 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000792 від 18.07.2025, у якому громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Так, 13.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується наступними доказами: протоколом за результатами проведення НСРД: зняття інформації з електронних інформаційних систем № 70/2-10288т від 11.11.2025, протоколом за результатами проведення НСРД: зняття інформації з електронних інформаційних систем № 70/2-10287т від 11.11.2025 відповіддю військової частини НОМЕР_4 , відповіддю ТГ ІНФОРМАЦІЯ_12, протоколом обшуку від 12.11.2025, іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчим суддею враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У § 36 рішення від 20.05.2010, яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний ОСОБА_5 , вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відтак, слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій такої особи.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час існують, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; можливість знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, існує на тій підставі, що ОСОБА_5 , розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи передбачене санкцією статті покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, ОСОБА_5 2006 року народження, тому, відповідно до українського законодавства, має можливість законно залишити територію України. Про це свідчить перебування останнього у період з 23.09.2025 по 30.09.2025 за кордоном, у тому числі у Республіці Білорусь.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: слідство у вказаному провадженні перебуває на початковому етапі, заплановано проведення ряду слідчих та розшукових дій. На даний час ОСОБА_5 вже достовірно розуміє суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим, будучи без запобіжного заходу, або із запобіжним заходом не пов`язаним із триманням під вартою, матиме реальну можливість знищити, сховати, спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі і такі, які можуть свідчити про його протиправну діяльність, які наразі не відшукано та не вилучено.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: враховуючи вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, спрямованих на передачу, за допомогою технічних носіїв, інформації представнику держави-агресора рф, останній має можливість, у разі обрання інших запобіжних заходів, продовжувати вчиняти такого роду протиправні дії, або, на прохання представника рф - здійснювати збір інформації, яка в подальшому може нанести шкоду національним інтересам України.

Існування вказаних ризиків, разом з підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину в період дії воєнного стану вказує на обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 437 - 442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

З погляду на це, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним, отже клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, беручи до уваги конкретні обставини та класифікацію інкримінованого ОСОБА_5 злочину, слідчий суддя вважає необхідним застосувати положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України і не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 22:15 12.11.2025.

Строк дії ухвали до 10.01.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст. 111, 112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16:10 17.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_12