Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/369/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/7370/23 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 111 (56) Л. Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарями - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2025, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Донецької області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, не маючого утриманців, неофіційно працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 /п`ятнадцять/ років з конфіскацією майна, що належить на праві приватної власності останньому.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2022 та, з урахуванням положень ст.72 КК України, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 /п`ятнадцять/ років 1 /один/ місяць з конфіскацією майна, що належить на праві приватної власності останньому.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Статтею 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, ст.73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 20 лютого 2014 року вище політичне та військове командування Російської Федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-V11 констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIH визначено, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, 21.02.2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22.02.2022 Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24.02.2022 Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та на всій території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був неодноразово продовжений та безперервно триває до цього часу.

ОСОБА_8 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, з ідеологічних та корисливих мотивів, вирішив надати представникам іноземної держави агресора - розвідувальних органів Російської Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 12.05.2023 о 10 год. 37 хв. ОСОБА_8 зі свого номеру аккаунту НОМЕР_1 в Інтернет-месенджері «Telegram» надіслав повідомлення до абонента з номером НОМЕР_2 який підписався як « ОСОБА_9 », з наступним текстом: «Привет. Чего не пишешь? Нема работы», на що отримав відповідь про те, що йому треба бути на зв`язку і для нього буде робота. Далі, ОСОБА_8 просить « ОСОБА_10 » про фінансову допомогу авансом за наступне виконане завдання, після чого, надає номер своєї банківської картки та підтверджує отримання коштів.

26.05.2023 о 09 год. 00 хв. абонент з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 » в Інтернет-месенджері «Telegram» надіслав ОСОБА_8 на його номер НОМЕР_1 повідомлення щодо виконання завдання щодо об`єкту, який його цікавить.

26.05.2023 у період з 11 год. 11 хв. по 11 год. 31 хв. ОСОБА_8 надіслав абоненту з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 » в Інтернет-месенджері «Telegram», повідомлення з фотознімками та координатами Добровеличківської селищної ради , яка розташована за адресою АДРЕСА_3 . Після цього, ОСОБА_8 надіслав номер банківської картки для отримання грошової винагороди за надану інформацію.

30.05.2023 ОСОБА_8 в ході листування в Інтернет-месенджері «Telegram», просить « ОСОБА_10 » про фінансову допомогу авансом за наступне виконане завдання, після чого надає номер своєї банківської картки та підтверджує отримання коштів.

30.05.2023 ОСОБА_8 отримав від абонента НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 » в Інтернет-месенджері «Telegram», завдання щодо надання інформації про одну з військових частин в м. Кропивницький.

31.05.2023 у період з 07 год. 47 хв. по 07 год. 54 хв. ОСОБА_8 надіслав абоненту з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 » в Інтернет-месенджері «Telegram», повідомлення з відеозаписом та координатами місця постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_4 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_4 .

В цей же день о 12:37 год. ОСОБА_8 надіслав абоненту з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 » в Інтернет-месенджері «Telegram», повідомлення з координатами місця влучання БпЛА у м. Помічна Кіровоградської обл. Після цього, « ОСОБА_9 » повідомляє про те, що кошти надіслали йому на ту ж банківську карту що й напередодні.

12.06.2023 ОСОБА_8 отримав від абонента НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 » в Інтернет-месенджері «Telegram», завдання щодо збору інформації про військові об`єкти в одному з районів Кіровоградської області (штаби підрозділів ТРО, координати військових підрозділів, координати об`єктів ПВО).

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання допомоги іноземній державі в підривній діяльності проти України, 19.06.2023 ОСОБА_8 в Інтернет-месенджері «Telegram» зі свого нового номеру телефону НОМЕР_1 абоненту з номером НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 », надіслав інформацію про місце дислокації одного з військових підрозділів поблизу його місця проживання, а також щодо конкретного населеного пункту, будівлі, де будуть розміщуватись військовослужбовці, їх приблизну кількість та рід військ.

25.07.2023 ОСОБА_8 , діючи умисно та усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, та бажаючи їх настання, маючи на меті надання допомоги іноземній державі в підривній діяльності проти України , а саме збору та передачі інформації щодо однієї з військових частин, розташованих в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, на виконання завдання представника іноземної організації - розвідувальних органів Російської Федерації, використовуючи методи конспірації, здійснив фото та відео фіксацію місцезнаходження будівлі, де будуть розміщуватись військовослужбовці, після чого був затриманий співробітниками СБУ.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції повністю переглянути з залученням усіх свідків та понятих по справі та в повному обсязі розглянути усі документи і речові докази, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції вони не були досліджені у повному обсязі.

Також, ОСОБА_8 зазначає про те, що він не був належним чином поінформований про характер і принцип висунутого йому звинувачення. Йому не надходило повному обсязі всі копії в електронному та паперовому виді матеріали кримінального провадження та він не був ознайомлений з усіма деталями вчинення злочинів, що порушило його право на захист.

Зазначає також про те, що працівниками СБУ було порушено вимоги КПК України під час проведення обшуків, збирання доказів в тому числі на які він вказував особисто та які могли підтвердити його невинуватість у інкримінованому йому злочині.

В свою чергу суд першої інстанції діяв упереджено по відношенню до нього, оскільки не взяв до уваги його свідчення щодо невинуватості у пред`явленому звинуваченні. При цьому у підтвердження його вини поклав неналежні та недопустимі докази.

Звертає увагу на те, що з початком повномасштабної війни, у лютому 2022 року він проживав у м. Торецьк та в літку він займався волонтерською діяльністю в пошуку житла ЗСУ, надавши кілька будинків в користування військовим. Крім того активно переводив кошти на підтримку Української армії в період 2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення з таких підстав.

Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, при обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Допитаний місцевим судом обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав повністю, при цьому пояснив, що 01.09.2022 року він прибув до смт. Добровеличківка, Кіровоградської обл., як ВПО та шукав житло на безоплатній основі. В квітні 2023 року до нього в месенджері «Telegram» звернулась особа з українського номеру, яка була підписана як « ОСОБА_9 » з бажанням познайомитись з ним. Вказав, що він був підписаний в телеграмі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » англійськими буквами. Вони познайомились і вході переписки виявилось, що абонент, який йому писав, є волонтером з організації. Після чого, абонент « ОСОБА_9 » запитав чи потрібні йому кошти, пояснивши цю пропозицію тим фактом, що він був ВПО та підпадав під програму надання благодійної допомоги. Після заповнення відповідної анкети, де він вказав всі свої дані та номер банківської карти, їх спілкування продовжилось. Пізніше « ОСОБА_9 » запропонував йому приєднатись до їхньої організації, на що він погодився, оскільки раніше займався волонтерською діяльністю. На його запитання чим він може допомогти своїй державі, йому пояснили, що необхідно буде знаходити будівлі в занедбаному стані або покинуті для їх реставрації і заселення ВПО. Він перевірив організацію в пошуковій системі інтернету « Гугл » та не встановив ніяких ризиків. Днів через сім він написав особі на ім`я « ОСОБА_9 », що має інформацію щодо недобудови та повідомив її, однак зазначив, що не зміг дізнатися, хто її власник. Після чого, він не спілкувався з цією особою, оскільки був зайнятий. 26.05.2023 в месенджері «Telegram» в чат боті він побачив, що його заявка по анкеті, яку він заповнював, ще обробляється. Також, побачив, що йому написав « ОСОБА_9 », який просив про допомогу. Він йому відповів та запитав, яка саме допомога йому потрібна і чи є для нього робота. Абонент « ОСОБА_9 » написав йому, що довго не міг з ним зв`язатися і що потрібно поговорити з головою сільської ради смт. Добровеличківка з метою надання дозволу на відбудову та реставрацію покинутих приміщень для переселенців. Він не знав голову сільської ради, однак погодився на таку пропозицію. Після чого, зайшов в «гугл» карти, звідки взяв фото сільської ради та, почитавши коментарі під фото, зрозумів, що вона потребує відбудови. При цьому, він не зміг дізнатися хто є головою цієї ради. Передавши інформацію абоненту « ОСОБА_9 », він написав йому, що зараз у нього скрутне становище з грошима, оскільки робота в нього була сезонна. Абонент « ОСОБА_9 » написав йому чи має він бажання попрацювати на будівництві, і він погодився. 30.05.2023 абонент « ОСОБА_9 » знову йому написав та запитав про вибух, що був в м. Помічна Кіровоградської області, він відповів, що не знає нічого. Тоді абонент « ОСОБА_9 » запропонував йому поїхати туди та подивитись на місце, де був вибух. Він, не маючи сумнівів в даній людині, поїхав до м. Помічна, де за допомогою людей знайшов будинок, де був вибух. Підійшовши до будинку, він впевнився, що в ньому ніхто вже не проживає, а саме приміщення зруйноване та не може бути відбудоване. Повернувшись до смт. Добровеличківка, він написав абоненту « ОСОБА_9 », що з зовнішнього огляду будинок зруйнований повністю і відновити його не можливо. Абонент « ОСОБА_9 » попросив його перевірити чи збігається адрес з новин з дійсною адресою будинку, який зруйнований, він написав, що так. Приблизно 10 червня він влаштувався на неофіційну роботу, а саме на відбудову дитячого гуртка по музичному інструменту та вокалу. Довгий час він не спілкувався з абонентом « ОСОБА_9 », оскільки загубив свій телефон. Йому дали у користування інший. Абонент « ОСОБА_9 » знайшов його інший аккаунт, який був зареєстрований на новому номері оператора Київстар та написав йому, де він загубився. Він повідомив про своє ставлення до того, що той його просив. Однак останній вказав, що багато чого сталося і попросив його з`їздити до м. Новоукраїнки глянути на нафтосховище чи не працює воно, однак він відмовився, оскільки має щільний графік. Абонент « ОСОБА_9 » запитав його чи бажає він працювати з ним і надалі, він повідомив його, що має багато роботи і не може робити для нього те, що він хоче. Тоді абонент « ОСОБА_9 » написав, що якщо він щось дізнається про «прильоти», недобудови, то щоб повідомив його, на що він погодився. Деякий час вони не спілкувались, потім він дізнався, що в с. Юр`ївка є школа, яка знаходиться в аварійному стані, про що написав абоненту « ОСОБА_9 », той попросив дізнатися більш конкретно за цей будинок, на що він погодився. Приблизно 24.07.2023 о 07:30 год. - 08:00 год. він вийшов з дому та направився на роботу за адресою сільської ради. В обідню перерву він на велосипеді поїхав до с. Юр`ївка. Коли приїхав, то дійсно зробив фото краєвиду та направився в бік школи, однак, не доїхавши туди, йому зателефонували з роботи та сказали, що потрібно бути зараз на роботі. Він доїхав до озера, розвернувся та поїхав назад. Після чого, був затриманий по дорозі працівниками СБУ.

Також ОСОБА_8 вважав, що працівники СБУ порушили ст.236 КПК України, а саме проведи обшук без надання йому захисника. Окрім того, він їх повідомляв що має докази непричетності, а саме скріншоти з переписки, однак його свідчення не були занесенні до протоколу. Також, йому повідомили, що його речі за місцем проживання знищені власницею будинку, який він винаймав.

Обвинувачений зазначав, що у нього не було мотивів вести підривну діяльність, при цьому не підтверджено, що людина, з якою він спілкувався є співробітником рф, вважає, що його дії повинні кваліфікуватися за ст.114-2 КК України.

Щодо наявності знімків на телефоні, вважає, що випадково увімкнув камеру, коли повертався з с. Юр`ївка на роботу. Однак, можливо і були фото на телефоні, оскільки він не його, і лише тиждень до затримання ним користувався.

Також, зазначив, що в м. Кропивницькому був декілька разів, однак будь - яких відеозаписів з координатами місця дислокації третього полку абоненту « ОСОБА_9 » не надсилав.

Ретельно перевіривши та проаналізувавши такі показання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються сукупністю взаємоузгоджених між собою доказів у кримінальному провадженні, а саме:

- протоколом обшуку від 25.07.2023, з додатком до нього, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.07.2023, згідно якого у присутності понятих проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку виявлено та вилучено: аркуш паперу із нанесеними на ньому написами, які виконані рукописним способом чорнилом чорного кольору «НОМЕР_15 Приват99, НОМЕР_3 Спортбанк , НОМЕР_4 Монобанк », пластиковий карткотримач оператору мобільного зв`язку « Київстар » на зворотній стороні якого вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_5 , банківську картку для виплат АТ КБ « Приватбанк » з наступним номером НОМЕР_6 . Вилучені речі упаковано до спецпакету №1 (а.к.п.53-60, т.2);

- протоколом огляду від 26.07.2023, з фототаблицею до нього, згідно якого старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_11 оглянув сейф пакет, в середині якого знаходяться: аркуш паперу із нанесеними на ньому написами, які виконані рукописним способом чорнилом чорного кольору «НОМЕР_15 Приват99, НОМЕР_3 Спортбанк , НОМЕР_4 Монобанк », пластиковий карткотримач оператору мобільного зв`язку « Київстар » на зворотній стороні якого вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_5 , банківську картку для виплат АТ КБ « Приватбанк » з наступним номером НОМЕР_6 (а.к.п.61-66, т.2);

- протоколом огляду місця події від 25.07.2023, з додатком до нього, в ході якого оглянуто місцевість поблизу знаку «Юр`ївка» з боку смт. Добровеличківка у селі Юр`ївка, Новоукраїнського району, Кіровоградська області. В ході огляду виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung» Imei 1: НОМЕР_7 , Imei 2: НОМЕР_8 , SN НОМЕР_9 , сім-картку НОМЕР_10 , сім-картку НОМЕР_11 . Вилучені речі упаковано до спецпакету №5491832 (а.к.п.70-77, т.2);

- протоколом огляду від 26.07.2023, з фототаблицею до нього, згідно якого старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_11 оглянув сейф пакет №5491832, в середині якого знаходиться «Samsung» Imei 1: НОМЕР_7 , Imei 2: НОМЕР_8 , SN НОМЕР_9, сім-картку НОМЕР_10 , сім-картку НОМЕР_11 . Мобільний телефон було включено. У інтернет - месенджері «Telegram» виявлено листування з контактом « ОСОБА_9 », номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 (а.к.п.78-99, т.2);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2023, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2023 слідчим в ОВС СВ УСБ України в Кіровоградській області здійснено тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні ТОВ « Лайфселл » та вилучено записи на електронному носії DVD (а.к.п.174-177, т.2);

- протоколом огляду від 04.10.2023, згідно якого слідчим в ОВС СВ УСБ України в Кіровоградській області оглянуто оптичний диск формату DVD, який вилучений в ході тимчасового доступу у ТОВ « Лайфселл », на якому містяться вхідні та вихідні дзвінки, в тому числі виходу в Інтернет за період з 00:00 год. 25.07.2021 до 23:59 год. 25.07.2023 із зазначенням часу здійснення дзвінків, тривалості розмов, номерів IMSI та IMEI абонентів, з якими здійснювалися телефонні з`єднання, адреси розташування базових станцій мобільних терміналів, з`єднань в зоні здійснення базової станції LAC, CellID мобільних терміналів, в яких використовувались СІМ - картки з номерами НОМЕР_12 , НОМЕР_1 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_5 , НОМЕР_2 (а.к.п.178-179, т.2);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2023, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2023 слідчим в ОВС СВ УСБ України в Кіровоградській області здійснено тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні ПрАТ « Київстар » та вилучено записи на електронному носії DVD (а.к.п.180-183, т.2);

- протоколом огляду від 04.10.2023, згідно якого слідчим в ОВС СВ УСБ України в Кіровоградській області оглянуто оптичний диск формату DVD, який вилучений в ході тимчасового доступу у ПрАТ « Київстар », на якому містяться вхідні та вихідні дзвінки, в тому числі виходу в Інтернет за період з 00:00 год. 25.07.2021 до 23:59 год. 25.07.2023 із зазначенням часу здійснення дзвінків, тривалості розмов, номерів IMSI та IMEI абонентів, з якими здійснювалися телефонні з`єднання, адреси розташування базових станцій мобільних терміналів, з`єднань в зоні здійснення базової станції LAC, CellID мобільних терміналів, в яких використовувались СІМ - картки з номерами НОМЕР_12 , НОМЕР_1 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_5 , НОМЕР_2 (а.к.п.184-185, т.2);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2023, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.08.2023 слідчим в ОВС СВ УСБ України в Кіровоградській області здійснено тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у володінні ПрАТ « ВФ Україна » та вилучено записи на електронному носії СD (а.к.п.186-188, т.2);

- протоколом огляду від 04.10.2023, згідно якого слідчим в ОВС СВ УСБ України в Кіровоградській області оглянуто оптичний диск формату DVD, який вилучений в ході тимчасового доступу у ПрАТ « ВФ Україна », на якому містяться вхідні та вихідні дзвінки, в тому числі виходу в Інтернет за період з 00:00 год. 25.07.2021 до 23:59 год. 25.07.2023 із зазначенням часу здійснення дзвінків, тривалості розмов, номерів IMSI та IMEI абонентів, з якими здійснювалися телефонні з`єднання, адреси розташування базових станцій мобільних терміналів, з`єднань в зоні здійснення базової станції LAC, CellID мобільних терміналів, в яких використовувались СІМ - картки з номерами НОМЕР_12 , НОМЕР_1 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_5 , НОМЕР_2 (а.к.п.189-191, т.2);

- висновком експерта за результатами проведення судової комп`ютерно - технічної експертизи та експертизи електронних комунікацій №3330-3331/23-27 від 03.10.2023, згідно якого наданий на дослідження мобільний телефон марки «Samsung», SN НОМЕР_9.

В теці «Camera» наданого на дослідження мобільного телефону «Samsung», SN НОМЕР_9 виявлено фотознімки та відеозаписи об`єктів інфраструктури села Юр`ївка, Новоукраїнський район, Кіровоградська обл.

Виявлені в наданому на дослідження мобільному телефоні фотознімки та відеозаписи зроблені фотокамерою наданого на дослідження мобільного телефону «Samsung», SN НОМЕР_9 25.07.2023 в період часу 13:40 год. - 13:51 год.

25.07.2023 через інтернет - месенджер «Telegramкористувач « ОСОБА_12 » з номером « НОМЕР_5 » намагався відправити користувачу « ОСОБА_13 » з номером телефону « НОМЕР_2 » фото та відеозаписи об`єктів інфраструктури села Юр`ївка з наданого на дослідження мобільного телефону «Samsung», SN НОМЕР_9 (а.к.п.196-204, т.2).

- протоколом огляду предмету від 06.10.2023, з фототаблицею до нього в якості додатку, згідно якого оглянуто паперовий конверт, в якому містяться первинні пакування та мобільний телефон марки «Samsung», SN НОМЕР_9, Imei 1: НОМЕР_7 , Imei 2: НОМЕР_8 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_10 та з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 . Оглянуто мобільний додаток « Приват 24 », пароль від якого повідомлено добровільно ОСОБА_8 . В ході огляду транзакцій було встановлено здійснення грошових переказів на картку ОСОБА_8 у період з 01.04.2023 по 25.07.2023 (а.к.п.228-252, т.2);

- протоколом проведення негласних слідчий (розшукових) дій від 07.06.2023, складений старшим оперуповноваженим Новоукраїнського РВ УСБ України в Кіровоградській області на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду 819т/23 від 18.05.2023, з додатком до нього на DVD-R диску, який оглянуто в судовому засідання та згідно якого зафіксовано, що ОСОБА_8 використовував сім - картку з номером НОМЕР_1 , на цей номер зареєстрований телеграм месенджер, за допомогою якого він спілкувався з особою, який підписаний як « ОСОБА_9 » та мав номер телефону НОМЕР_2 . Під час спілкування абонент « ОСОБА_9 » надавав ОСОБА_8 завдання про надання фотографій та координат необхідних об`єктів, уточнював як їх треба сфотографувати. Абонента цікавило приміщення Добровеличківської сільської ради , фотографії та координати якої ОСОБА_8 надіслав абоненту 25 травня 2023 року, після чого отримав грошову винагороду за виконану роботу на свою банківську карту. Окрім того, 30.05.2023 абонент « ОСОБА_9 » надає завдання ОСОБА_8 сфотографувати місце падіння БПЛА в м. Помічна та обговорив деталі виконання даного завдання і його оплату, на що ОСОБА_8 просить останнього скинути гроші наперед, оскільки не має можливості добратися до м. Помічної в цей день. В зв`язку з чим, абонент « ОСОБА_9 » дає ОСОБА_8 нове завдання щодо надання фотографій та координат третього полку, який дислокується в м. Кропивницький. 31.05.2023 ОСОБА_8 надсилає абоненту « ОСОБА_14 » відеофайли постійної дислокації третього полку м. Кропивницький, файл відеозйомки ІНФОРМАЦІЯ_17 та координати їх місцезнаходження. Також, 31.05.2023 ОСОБА_8 надіслав абоненту « ОСОБА_13 » координати падіння БПЛА в м. Помічна. Після чого, ОСОБА_8 в переписці повідомляє абонента « ОСОБА_10 » про те, що його ймовірно вже розшукують правоохоронні органи. У відповідь абонент « ОСОБА_9 » заспокоює ОСОБА_8 та повідомляє його, що гроші за виконану роботу йому скинули на ту ж саму банківську картку (а.к.п.11-78, 79, т.3);

- протоколом проведення негласних слідчий (розшукових) дій від 22.06.2023, складений старшим оперуповноваженим Новоукраїнського РВ УСБ України в Кіровоградській області на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду 819т/23 від 18.05.2023, з додатком до нього на DVD-R диску, який оглянуто в судовому засідання та згідно якого зафіксовано, що ОСОБА_8 веде переписку в месенджері телеграм з абонентом « ОСОБА_15 », який має номер телефону НОМЕР_2 . Під час переписки ОСОБА_8 повідомляє абонента про те, що йому потрібні кошти, оскільки він зробив операцію. На що абонент « ОСОБА_9 » повідомляє, що необхідно зібрати інформацію про військові об`єкти на території його району. Та зазначив, що за координати таких об`єктів ОСОБА_8 отримає 5 тисяч гривень. Після чого, 19.07.2023 ОСОБА_8 повідомляє абонента « ОСОБА_10 », що в с. Юр`ївка є школа, де дислокуються військові, однак номер частини та кількість осіб він не знає. Після чого надсилає абоненту « ОСОБА_13 » номер своєї банківської карти для перерахування коштів (а.к.п.81 - 96, т.3);

- протоколом проведення негласних слідчий (розшукових) дій від 22.06.2023, складений старшим оперуповноваженим Новоукраїнського РВ УСБ України в Кіровоградській області на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду 819т/23 від 18.05.2023, з додатком до нього на DVD-R диску, який оглянуто в судовому засідання та згідно якого зафіксовано, що ОСОБА_8 21.07.2023 отримує кошти за виконання минулих завдань та повідомляє, що в с. Юр`ївка розташовані новобранці, а не військові і що там може бути ППО (а.к.п.98-107, т.3);

- протоколом проведення негласних слідчий (розшукових) дій від 22.07.2023, складений старшим оперуповноваженим Новоукраїнського РВ УСБ України в Кіровоградській області на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду 1277т/23 від 24.07.2023, з додатком до нього на DVD-R диску, який оглянуто в судовому засідання та згідно якого зафіксовано, що ОСОБА_8 повідомляє абонента « ОСОБА_10 » про втрату акаунту телеграм, який був прив`язаний до номеру телефону НОМЕР_1 через поломку телефону. На що абонент « ОСОБА_9 » 19.07.2023 повідомляє ОСОБА_8 про нове завдання, а саме про надання координат військового об`єкта в с. Юр`ївка, Добровеличківської ОТГ, на що ОСОБА_8 погоджується та просить аванс за роботу. Після чого, абонент « ОСОБА_9 » повідомляє, що в одній з будівель в смт. Добровеличківка почали проживати військові медики з Херсону. Також, абонент « ОСОБА_9 » повідомляє ОСОБА_8 , що за виконання завдань йому заплатлять до 70 тисяч гривень. 24.07.2023, в ході листування абонент « ОСОБА_9 » домовляється з ОСОБА_8 про виконання завдання 25.07.2023. (а.к.п.118-142, т.3);

- протоколом проведення негласних слідчий (розшукових) дій від 22.07.2023, складений старшим оперуповноваженим Новоукраїнського РВ УСБ України в Кіровоградській області на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду 1277т/23 від 24.07.2023, з додатком до нього на DVD-R диску, який оглянуто в судовому засідання та на якому зафіксовано як ОСОБА_8 приїздить до с. Юр`ївка зі сторони смт. Добровеличківка. Після чого, о 13:41 год. зупиняється біля кінця будівлі військового об`єкту, запалює цигарку, декілька хвилин стоїть на місці, потім розвертається та їде в напрямку виїзду з с. Юр`ївка в напрямку смт. Добровеличківка. О 13:51 год. ОСОБА_8 , зліз з велосипеда та котив його, о 13:53 хв. за виїздом з с. Юр`ївка ОСОБА_8 був затриманий співробітниками УСБУ в Кіровоградській області (а.к.п.143-145, т.3);

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину в формі спеціального слідчого експерименту від 26.07.2023, складений старшим оперуповноваженим Новоукраїнського РВ УСБ України в Кіровоградській області (а.к.п.146-147, т.3).

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність судового рішення, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення. Наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Досліджені судом доками беззаперечно доводять вину ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Апеляційний суд відкидає твердження обвинуваченого про те, що він не був належним чином поінформований про характер і принцип висунутого йому звинувачення.

Так у відповідності до частин 9, 10 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору, факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Як убачається з реєстру матеріалів цього кримінального провадження, слідчий ОСОБА_16 склав повідомлення про завершення досудового розслідування 06 жовтня 2023 року. Того ж дня обвинуваченому ОСОБА_8 та його захиснику надано доступ до матеріалів досудового розслідування, про що складено відповідний протокол. Факт доступу до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 , та його захисника підтверджено підписами останніх (Т.4 а.м.п. 3-5).

Окрім того, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що питання про вручення стороні захисту, зокрема, обвинуваченому копії обвинувального акта та щодо не надання йому доступу до матеріалів кримінального провадження, у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_8 не порушувалось. Його захист здійснював захисник, який про обмеження чи будь які перешкоди у ознайомленні з матеріалами кримінального провадженя не зазначав.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_8 був обізнаний зі змістом висунутого йому обвинувачення, від нього захищався, активно відстоював свою позицію та реалізовував свої права обвинуваченого, а відтак, формальне посилання у апеляційній скарзі на недотримання вимог ст. 293 КПК України стосовно обвинуваченого не вказує на таке порушення його прав, яке б йому перешкодило у підготовці до захисту.

Щодо доводів ОСОБА_8 про те, що йому не було вручено всі копії матеріалів кримінального провадження в електронному та паперовому виді, то кримінальний - процесуальний закон не встановлює обов`язку сторону обвинувачення вручати обвинуваченому копії усіх матеріалів кримінального провадження у електронному та паперовому вигляді.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що працівниками СБУ було порушено вимоги КПК України під час проведення обшуків, збирання доказів є безпідставними.

Зібрані письмові докази та протоколи негласних слідчих (розшукових) дій були складені уповноваженими органами у порядку, передбаченому законом, містять відомості про переписку обвинуваченого у месенджері «Telegram» із контактами, пов`язаними з представниками держави-агресора, та узгоджуються між собою і з іншими зібраними у справі доказами.

Колегія суддів вважає, що отримані у такий спосіб відомості є належними, допустимими і мають доказове значення для правильного вирішення справи.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом, з дотриманням вимог статей 85-87, 89, 94, 95, 99 КПК України, правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість.

Доводи обвинуваченого про те, що слідством проігноровано докази його невинуватості на які він вказував особисто та які могли підтвердити його невинуватість у інкримінованому йому злочині, також не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки апелянтом конкретно не зазначено, які саме докази не були взяті органом до судового слідства до уваги, та на які конкретно докази вказував ОСОБА_8 , останній в апеляційній скарзі не зазначає. Тому на переконаня колегії суддів такі доводи заявлені обвинуваченим з метою у такий спосіб створити переконання у суду про незаконність проведеного досудового розслідування.

Виходячи з вищенаведеного є надуманими доводи ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції діяв упереджено по відношенню до нього, та безпідставно не взяв до уваги його свідчення щодо невинуватості у пред`явленому звинуваченні.

Разом з цим, колегія суддів бере до уваги і ту обставину, що злочин було вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.

24.02.2022 розпочалося широкомасштабне вторгнення, внаслідок якого гинуть військові та цивільні особи, знищуються населені пункти, об`єкти критичної інфраструктури, промисловості та транспорту. Ці трагічні події стали фоном, на якому обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, добровільно та в інтересах держави-агресора, вступив у співпрацю з її представниками, надсилав повідомлення з фотознімками та координатами об`єктів та наслідків влучання БПЛА, за що отримував на банківську картку грошові кошти за надану інформацію.

Фактично обвинувачений організував збір інформації розвідувального характеру, та передавав отримані відомості представникам спецслужб і збройних формувань держави-агресора. Зібрані ним дані стосувалися точного розташування підрозділів Збройних Сил України й інших складових Сил оборони, що дозволяло ворогу коригувати повітряні удари.

Такі дії були вчинені свідомо та з прямим умислом завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності України. Вони повністю підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні, які є належними, допустимими та взаємопов`язаними між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 КК України, державна зрада, вчинена в умовах воєнного стану, є особливо небезпечним злочином проти основ національної безпеки держави. Ця норма передбачає підвищену кримінальну відповідальність у зв`язку з тим, що дії громадянина України, спрямовані на надання допомоги державі-агресору в умовах воєнної агресії, створюють пряму та реальну загрозу суверенітетові, територіальній цілісності та обороноздатності України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за своїм змістом та характером повністю відповідають ознакам цього складу злочину, оскільки він умисно, усвідомлюючи фактичні обставини, вступив у співпрацю з представниками країни-агресора та здійснював діяльність з передачі розвідувальних відомостей, які могли бути використані ворогом для ураження українських військових підрозділів.

Відтак суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого та правильно кваліфікував його дії як державну зраду, вчинену в умовах воєнного стану за ч. 2 ст. 111 КК України.

Суд апеляційної інстанції також враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки державної зради, вчиненої у воєнний час. Передача ворогові інформації про розташування та переміщення українських військових підрозділів створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю як військовослужбовців, так і мирних мешканців, оскільки ці дані використовуються для коригування ракетних ударів.

Такі дії не лише посягають на суверенітет і територіальну цілісність України, а й спричиняють тяжкі наслідки для населення, руйнують життєво важливу інфраструктуру, завдають шкоди економічній та інформаційній безпеці держави. Саме тому законодавець відніс цей злочин до категорії особливо тяжких і передбачив за нього суворе покарання.

Колегія суддів апеляційного суду бере до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.08.2023 у справі № 759/4148/17.

У зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що державна зрада є умисним діянням, вчиненим громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності чи обороноздатності держави, яке може проявлятися, зокрема, у наданні допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України. Суд звернув увагу на те, що склад цього злочину охоплює не лише фактичну передачу інформації, а й будь-яку свідому діяльність, спрямовану на сприяння державі-агресору чи її представникам у досягненні цілей, що завдають шкоди безпеці України.

У постанові підкреслено, що вирішальне значення має саме спрямованість умислу особи на шкоду інтересам держави. Тому для кваліфікації діяння як державної зради достатньо довести, що громадянин України усвідомлював характер своєї діяльності, розумів, що вона може бути використана в інтересах іноземної держави, та добровільно погодився на такі дії.

Верховний Суд у цій справі залишив рішення судів попередніх інстанцій без змін, підтвердивши правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 111 КК України та обґрунтованість призначеного йому покарання.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях обвинуваченого складу державної зради спростовуються наведеними вище письмовими доказами, а висновки суду першої інстанції відповідають закону та фактичним обставинам справи, та узгоджуються з послідовними правовими позиціями Верховного Суду, наведені вище.

При цьому, колегія суддів відкидає твердження обвинуваченого про те, що невстановлений слідством представник іноземної держави є волонтер, який надавав ОСОБА_8 допомогу, оскільки ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні державної зради у формі надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності.

Іншими словами пред`явлене обвинувачення не обмежується лише поняттям представника іноземної держави.

Як вбачається з листування обвинуваченого ОСОБА_8 з абонентом в Інтернет-месенджері «Telegram» НОМЕР_2 , який підписався як « ОСОБА_9 », ОСОБА_8 надсилав повідомлення з фотознімками та координатами Добровеличківської селищної ради , повідомлення з відеозаписом та координатами місця постійної дислокації ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлення з координатами місця влучання БпЛА у м. Помічна Кіровоградської обл. Після цього, отримує завдання щодо збору інформації про військові об`єкти в одному з районів Кіровоградської області (штаби підрозділів ТРО, координати військових підрозділів, координати об`єктів ПВО).

Водночас, абонент « ОСОБА_9 » при переписці з ОСОБА_8 неодноразово вказував, що він знаходиться в росії, та надавав завдання обвинуваченому, які той виконував за грошову винагороду.

Як вбачається з листування ОСОБА_8 з представником рф, яке було досліджене у судовому засіданні суду першої інстанції, очевидним є те, що ОСОБА_8 , надаючи вищевказану інформацію, усвідомлював, що такі військові об`єкти та об`єкти критичної транспортної інфраструктури, стануть цілями для ракетно-бомбових ударів збройних сил російської федерації, надана ним інформація буде використана для планування і ведення збройними силами російської федерації військових дій проти України.

В умовах воєнного стану розголошення вищезазначеної інформації може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності.

Зокрема, держава, яка здійснює збройну агресію проти України, отримавши таку інформацію, може здійснити ракетно-бомбові удари по вище перелічених об`єктах, що призведе до тяжких наслідків: загибелі військовослужбовців, цивільних осіб, знищення військових і цивільних будівель, об`єктів інфраструктури, військової техніки, озброєння, зниження обороноздатності держави. Крім того, така інформація може бути використана державою-агресором для планування військових дій проти України, військових операцій на її території.

При цьому слід звернути увагу, що у відкритому доступі інформація про розташування підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, інформація про наслідки падіння БПЛА у м.Помічна, ІНФОРМАЦІЯ_20 , Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

А відтак, враховуюче вищенаведене, відсутні підстави стверджувати, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: вчинення умисного діяння вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку з цим необґрунтованими є доводи ОСОБА_8 про необхідність кваліфікації його дій за ст. 114-2 КК України.

Відповідно до диспозиції ст. 114-2 КК України відповідальність за вказано статтею настає за поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну; поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану; а також дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені за попередньою змовою групою осіб або з корисливих мотивів, або з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам, або іншим незаконним збройним формуванням, або якщо вони спричинили тяжкі наслідки, за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

Предметом злочину, передбаченого ст. 114-2 КК України, є лише військово значуща інформація.

При цьому, не є злочином, передбаченим ст. 114-2 КК, поширення інформації, зокрема, про: направлення чи переміщення військової техніки, яка не є бойовою, тобто не містить на собі озброєння (техніка зв`язку, апаратура шифрувальна тощо); переміщення зброї, озброєння та бойових припасів із України (наприклад, для ремонту); опис місця, в яке влучила ракета, міна чи снаряд; розташування військових формувань агресора; скупчення цивільних осіб.

Разом з тим, коли особа через соціальну мережу доповідає представнику держави-агресора про координати місця, в яке влучила ракета, - має місце державна зрада (ст. 111 КК України) у формі надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Окрім цього, з встановлених у ході судового розгляду обставин вбачається, що ОСОБА_8 надавав інформацію не лише щодо військових формувань, а й щодо об`єктів критичної інфраструктури, залізничної інфраструктури, військових об`єктів, наслідків повітряних обстрілів.

Щодо апеляційних доводів ОСОБА_8 про незаконність проведеного обшуку за місцем його проживання, апеляційний суд зазначає наступне.

Загальне правило полягає в тому, що обшук має проводитися на підставі судового рішення. Так, відповідно до ст. 13 КПК України проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи не допускається інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім передбачених кодексом випадків. Оскільки обшук - це слідча дія, яка проводиться під час досудового розслідування, судовим рішенням, яким він «санкціонується», є ухвала слідчого судді відповідного місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, або слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (у підсудних йому провадженнях).

Так, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.07.2023, у присутності понятих проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обшуку виявлено та вилучено: аркуш паперу із нанесеними на ньому написами, які виконані рукописним способом чорнилом чорного кольору «НОМЕР_15 Приват99, НОМЕР_3 Спортбанк , НОМЕР_4 Монобанк », пластиковий карткотримач оператору мобільного зв`язку « Київстар » на зворотній стороні якого вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_5 , банківську картку для виплат АТ КБ « Приватбанк » з наступним номером НОМЕР_6. Вилучені речі упаковано до спецпакету №1.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Зі змісту рішення про проведення підготовчого засідання та журналу судового засідання не вбачається, що стороною захисту надавалися заперечення на ухвалу слідчого судді від 20.07.2023, а відтак урахуванням наведеного, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, не може ставити під сумнів ухвалу слідчого судді, якою був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 .

Щодо проведення повного судового слідства під час апеляційного розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно вимог ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції 1) не повністю або 2) з порушеннями.

За змістом цієї норми процесуального закону учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й повинен зазначити, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити, та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

При цьому варто зазначити, що за змістом кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення. Розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України.

В ході апеляційного перегляду обвинувачений ОСОБА_8 заявляв клопотання про повторне дослідження доказів, проте, переконливих підстав, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК, для повторного дослідження аудіозапису сторона захисту не навела, а тому за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати наведеному положенню кримінального процесуального закону, апеляційний суд не повинен досліджувати ці докази, оскільки протилежне, без дотримання принципів, закріплених у приписах зазначеної норми процесуального закону, може перетворити апеляційний перегляд судового рішення на повторний розгляд кримінального провадження по суті, що фактично нівелює принцип інстанційності судочинства.

У цьому кримінальному провадженні стороною захисту не було доведено підстав, які б покладали на апеляційний суд обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 404 КПК України, не зазначено, яких саме свідків сторони захисту не було допитано, які порушення допущені місцевим судом під час дослідження доказів. Сам собою факт незгоди з висновками суду не є підставою для повторного дослідження доказів, а тому колегія суддів у цьому випадку обмежуються лише аналізом доказів, безпосередньо досліджених і сприйнятих місцевим судом, що не суперечить встановленій у ст. 23 КПК України засаді безпосередності дослідження доказів.

Щодо вимог обвинуваченого ОСОБА_8 викладених ним у письмовому клопотанні про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то такі вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального закону.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК (у редакції закону №838-VIII), дійсно було визначено правило зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У подальшому 21.06.2017 набрав чинності закон №2046-VIII, яким ч.5 ст.72 КК викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновки щодо застосування положення ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) та зазначила, що положення ч. 5 ст. 72 КК щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК.

Якщо особа вчинила злочин у період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія цього Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, злочин ОСОБА_8 вчинив у липні 2023 року, та фактично був затриманий 25 липня 2023 року, тобто під час дії Закону №2046-VIII.

Таким чином, за цим вироком ОСОБА_8 не може бути зарахований строк попереднього ув`язнення у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК (у редакції закону №838-VIII), як про це просить обвинувачений.

Не обґрунтованими також вважає колегія суддів доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про необхідність призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Так, законодавцем у ч. 1 ст. 415 КПК України недвозначно визначено підстави для призначення апеляційним судом нового розгляду в суді першої інстанції, їх перелік є вичерпним. Оскільки жодної з цих підстав не було встановлено під час перегляду, апеляційний суд не має процесуальної можливості скасувати оспорюваний вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, як на цьому наполягає ОСОБА_8 .

Також обвинувачений ОСОБА_8 у письмовому клопотанні порушує питання про визнання недопустимим доказом протокол огляду предмета від 06.10.2023 проведеного слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_11 .

Зокрема на думку ОСОБА_8 оскільки даний протокол не містить його підпису, слідчим не зафіксовано належним чином транзакції по банківській картці, а тому в силу ст. ст. 87-89 КПК цей протокол є недопустимим доказом у справі.

Як вбачається із дослідженого судом першої інстанції протоколу огляду предмету від 06.10.2023, з фототаблицею до нього в якості додатку, слідчим було оглянуто паперовий конверт, в якому містяться первинні пакування та мобільний телефон марки «Samsung», SN НОМЕР_9, Imei 1: НОМЕР_7 , Imei 2: НОМЕР_8 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_10 та з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 . Оглянуто мобільний додаток « Приват 24 », пароль від якого повідомлено добровільно ОСОБА_8 . В ході огляду транзакцій було встановлено здійснення грошових переказів на картку ОСОБА_8 у період з 01.04.2023 по 25.07.2023.

Що ж стосується інформації, яка була наявна в мобільному телефоні ОСОБА_8 , то вона була досліджена шляхом включення телефону та огляду мобільного додатоку « Приват 24 », які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційний систем. У даному випадку орган досудового розслідування провів огляд предмета - телефона та оформив його відповідним протоколом, який складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимим є доказ, отриманий при здійсненні процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Колегія суддів з урахуванням досліджених доказів, присутності захисника, відсутності зауважень з боку сторони захисту під час проведення вказаної слідчої дії, приходить до висновку, що відсутність у протоколі підпису ОСОБА_8 не є наслідком визнання цього доказу недопустимим у розумінні положень ст. ст. 87-89 КПК України.

Всі докази в своїй сукупності та взаємозв`язку, оцінка яких здійснена судом під час судового розгляду за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, тобто з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу зокрема, та в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, які безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду, як шляхом допиту обвинуваченого, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення відеозапису тощо, що має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення, на підставі чого суд приходить до висновку, що зібрані докази не містять суперечностей, доповнюють один одного, підтверджують встановлені судом обставини та дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення наведених у вироку, є доведеною у повному обсязі, на підставі належних, допустимих та достовірних доказів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, особи обвинуваченого, який неодружений, не має утриманців, не працює, раніше судимий, дане кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, є внутрішньо - переміщеною особою з Донецької області, м. Торецька. На обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не пребуває.

Згідно висновку судово - психіатричного експерта №452 від 03.10.2023 ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів та інших психоактивних речовин (згідно МКХ-10, F- 19) проте вказані психічний розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумковатості. Тому у відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та обставин, які обтяжуюють покарання, судом не встановлено.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю, із застосуванням приписів ч.1 ст. 71 КК України.

Покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.03.2025 стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 111 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3