Справа №345/6305/25
Провадження № 1-кп/345/129/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6

захисника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_6 ОСОБА_8

психолога ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуш клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не судимого, який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, у кримінальному провадженні № 0000434 від 15.08.2025 року за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 128 КК України, яке виразилось у вчиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .

Суспільно небезпечне діяння вчинено за таких обставин.

Так, 25.06.2025 близько 08:45 год., на ділянці тротуарної доріжки вул. Євшана у м. Калуш, в районі розташування «Будинку побуту», що на Майдані Шептицького, 5, ОСОБА_6 , керував електросамокатом «Хiaomi», та рухався в напрямку Площі Героїв, по тротуарній доріжці із правого боку дороги.

В той час попереду нього у попутному йому напрямку правою стороною тротуарної доріжки рухалася пішохід ОСОБА_4 . ОСОБА_6 не маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, проявив неуважність та передньою частиною електросамоката вчинив наїзд на ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення ОСОБА_4 впала та отримала тілесні ушкодження.

В результаті своїх необережних дій, ОСОБА_6 , згідно висновку судової медичної експертизи від 12.09.2025 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, з пошкодженням та вивихом акроміально-ключичного з`єднання, що викликало необхідність проведення операції (01.07.2025 р. «МОС LCP та гвинтами), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру підтримала, просила суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Питання речових доказів просила вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6 вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України, визнав повністю, підтвердив, що вчинив його за обставин, які викладені в клопотанні прокурора. Вказав, що в день події їхав на самокаті по доріжці по вул. Євшана в м.Калуші на тренування. З правого боку побачив жінку (яка рухалася в ту ж сторону, що й ОСОБА_6 ) і хотів її об`їхати, вона рухнулась в ту ж сторону, і ОСОБА_6 зачепив її кермом самоката за руку, вона впала в одну сторону, а ОСОБА_6 в іншу сторону. ОСОБА_6 піднявся, допоміг встати потерпілій, подав окуляри, сумку, запитав, як потерпіла себе почуває. Незабаром підійшла перехожа жінка і викликала швидку. Потім приїхала швидка і забрала обох в лікарню. Також ОСОБА_6 зазначив, що не хотів конфліктувати з потерпілою, тому сказав їй, що задивився на когось в сторону, тому стався наїзд. ОСОБА_6 у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, запевняє суд, що більше такого не повториться. Щодо застосування примусових заходів виховного характеру не заперечив, просив задовольнити клопотання прокурора.

Під час допиту неповнолітнього ОСОБА_6 в судовому засіданні в залі суду була присутня психолог ОСОБА_9 , яка підтвердила, що будь-якого тиску на нього зі сторони учасників процесу не було.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 його матір ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечила щодо передачі їй під нагляд сина, погоджується з застереженням та обмеженням дозвілля і встановленням особливих вимог до поведінки її неповнолітнього сина. ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що в день події її син ОСОБА_6 зателефонував їй близько 10:00 год, розповів, що сталося, та сказав, що він в лікарні. Близько 11:00 год. ОСОБА_8 приїхала в лікарню. Там поліцейські взяли пояснення у неї і її сина. ОСОБА_8 поцікавилася станом здоров`я потерпілої, попросила в неї вибачення, дізналася у лікаря, що операція по встановленню пластини потерпілій ОСОБА_4 буде проведена безкоштовно. ОСОБА_8 віддала ОСОБА_4 10 тис. грн, ОСОБА_4 написала розписку про отримання коштів, сказала, що не може написати розписку про відсутність претензій. Наступного ранку лікар відпустив ОСОБА_6 додому. Після цього ОСОБА_8 поїхала закордон і приблизно місяць (з початку липня до середини серпня) її не було в Україні. Через деякий час після події ОСОБА_4 написала ОСОБА_8 повідомлення, що її адвокат сказав їй вимагати в ОСОБА_8 10 тис. євро. ОСОБА_8 відписала, що поговорить про це, коли повернеться в Україну. Коли ОСОБА_8 повернулася в Україну, то потерпіла вже подала заяву в поліцію. Також ОСОБА_8 визнала, що її син ОСОБА_6 дійсно винуватий у наїзді з необережності. ОСОБА_6 важко пережив цю подію, спілкувався з психологом. ОСОБА_6 є відповідальним, розуміє свою вину. ОСОБА_8 готова відшкодувати потерпілій ще 10 тис. грн (залежно від вартості лікування).

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав, просив його задовольнити.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився з клопотанням прокурора. При цьому зазначив, що термін застосування заходів виховного характеру, який просить прокурор, на його думку є замалим.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника. ОСОБА_4 суду пояснила, що 25.06.2026 ранком (приблизно 08:45 год, погода була ясною) вона йшла на роботу (сама) по вул. Євшана (зі сторони вул. Героїв України в сторону центру, з правого боку дороги, біля будинку Євшана, 3). Почула шум за спиною і відразу відбувся удар в спину ( ОСОБА_4 не встигла зорієнтуватися, в яку сторону відійти, не встигла оглянутися). Після удару ОСОБА_4 впала і втратила свідомість. Коли вона опритомніла, то ОСОБА_6 допоміг їй встати, подав їй окуляри. Дуже боліла голова, плече, стояти вона не могла. Незабаром підійшли три жінки, одна з них викликала швидку. ОСОБА_6 вибачався, взяв самокат і хотів їхати, бо спішив на тренування. Жінки побачили, що ОСОБА_6 також травмований, сказали, що зараз приїде швидка і його також оглянуть. Поки вони чекали швидку, ОСОБА_6 сказав, що відволікся на знайомого і не побачив ОСОБА_4 . Потім приїхала швидка і відвезла в лікарню ОСОБА_4 і ОСОБА_6 . В лікарні ОСОБА_4 обстежили, встановили медичні діагнози. Також в лікарні ОСОБА_4 спілкувалася з співробітником поліції. Пізніше в лікарню прийшла мама ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), яка вибачалася, обіцяла відшкодувати вартість лікування. Вечором в цей день ОСОБА_8 принесла 10 тис. грн на лікування, просила написати розписку, що ОСОБА_4 не має претензій. ОСОБА_4 таку розписку відмовилась написати, оскільки наперед не знала вартість лікування. ОСОБА_4 написала розписку про отримання коштів. Також ОСОБА_4 зазначила, що після даної події її стан здоров`я погіршився, вона довгий час перебувала на лікуванні, 01.07.2025 їй зробили операцію (поставили пластину безкоштовну). До 07.07.2025 ОСОБА_4 була на стаціонарному лікуванні, з 08.07.2025 по 29.08.2025 була на амбулаторному лікуванні. Коли витрати на лікування перевищили 10 тис. грн, ОСОБА_4 написала ОСОБА_8 повідомлення. ОСОБА_4 в повідомленні написала, що її адвокат оцінив заподіяну шкоду приблизно в 10 тис. євро. ОСОБА_8 потерпілій не передзвонила, написала, що зв`яжеться з нею після повернення з-за кордону. Пізніше, коли в ОСОБА_4 закінчилися гроші на лікування, вона написала ОСОБА_8 повідомлення, що в неї скрутне матеріальне становище. Після цього ОСОБА_8 не контактувала з ОСОБА_4 . Тоді ОСОБА_4 звернулася в безоплатну правову допомогу і їй допомогли скласти заяву в поліцію. 11.08.2025 ОСОБА_4 подала заяву в поліцію. Крім цього, потерпіла зазначила, що на завершальній стадії досудового розслідування, вона ознайомлювалась із матеріалами кримінального провадження та клопотанням, зауважень в неї не було.

Вислухавши учасників судового провадження, заслухавши аудіо запис, проаналізувавши матеріали клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру, судом встановлено, що вина ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України, крім повного визнання своєї вини самим ОСОБА_6 , повністю доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показами свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що в день події зранку вона вела дитину в садочок (йшла назустріч руху ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ), знімала дитину на відео. ОСОБА_10 побачила, що самокат лежав на землі, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були біля нього. Самого зіткнення ОСОБА_10 не бачила, однак бачила, як ОСОБА_6 допомагав встати ОСОБА_4 ОСОБА_10 підійшла, спитала, чи потрібна швидка. ОСОБА_4 трималася за плече, потім голову. ОСОБА_6 був наляканий, в нього стало набрякати над оком чоло. ОСОБА_10 викликала швидку та дочекалася її. Також свідок зазначила, що в цьому місці по доріжці постійно їздять самокати, окремої доріжки для самокатів немає;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що в день події зранку вона йшла на роботу, побачила ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які біля самоката чекали на швидку. ОСОБА_4 жалілася, що в неї боліла рука, голова крутилася. В ОСОБА_6 був синець на обличчі, він був шокований. ОСОБА_4 сказала, що її збив ОСОБА_6 на самокаті, ОСОБА_6 не заперечував цього. ОСОБА_6 сказав, що не помітив ОСОБА_4 . Самого зіткнення ОСОБА_11 не бачила. Також свідок зазначила, що в цьому місці по доріжці постійно їздять самокати, велосипеди;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження № 0000434 від 15.08.2025 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією - ст. 128 КК України були внесені відомості про кримінальне правопорушення, а саме про те, що 14.08.2025 у чергову частину Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області поступила заява від ОСОБА_4 , про те, що 25.06.2025 року близько08.45 год. У м. Калуш по вул..Героїв України ОСОБА_12 , 2010 р.н., керуючи електросамокатом вчинив на неї наїзд., внаслідок чого вона отримала травму у вигляді закритого перелому акромінального кінця лівої ключиці;

- даними виписки з історії хвороби № 6630, згідно якої загальний стан хворої середньої важкості. Свідомість ясна. Шкіра та видимі слизові покриви блідо рожевого кольору, без висипань. Регіонарні лімфатичні вузли не пальпуються. Щитоподібна залоза без особливостей. В легенях дихання везикулярне, чисте. ЧДР 14 за/хв. Р3 80 уд/хв. Серцеві тони звучні, ритмічні. АТ 120/80. Живіт при пальпації м`який, неболючий. Симптом ОСОБА_13 негативний. Печінка палькується по краю реберної дуги, край еластичний. Селезінка не палькується. Симптом «постукування» з обох сторін. Зі слів хворої фізіологічні відправлення в нормі. На момент поступлення в ділянці дистального відділу лівої ключиці визначається деформація, припухлість, болісність при пальпації, симптом «клавіші» позитивний, паталогічна рухливість, наявне зміщення уламків, активні рухи в плечовому суглобі різко обмежені через біль. Алкотест 0;

- даними висновку експерта № 124 від 12.09.2025 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження: закритий багато уламковий перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням з пошкодженням та вивихом акроміально-ключичного з`єднання, що викликало необхідність проведення операції (01.07.2025 «МОС LCR та гвинтами.»); закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком тім`яно-потиличної ділянки. Вказані вище тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну вказаному у постанові. Закритий багато уламковий перелом акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, з пошкодженням та вивихом акроміально-ключичного з`єднання, що викликало необхідність проведення операції (01.07.2025 «МОС LCR та гвинтами.») відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення; закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, забоєм м`яких тканин з травматичним набряком тім`яно-потиличної ділянки відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я;

- даними виписки № 762 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 від 26.06.2025, в якій зазначено, що 25.06.2025 він був доставлений в приймальний покій після ДТП (на самокаті, зачепив жінку, вдарився до тротуару); стан дитини на момент госпіталізації середньої тяжкості за рахунок об`єму отриманої травми;

- протоколом огляду речей від 24.10.2025, об`єктом огляду являється носій інформації DVD-R диск, на якому знаходиться відеозапис тривалістю 5 секунд. На відео зображено, що на тротуарній доріжці знаходиться ОСОБА_4 . Біля неї праворуч знаходиться самокат. Біля тротуарної доріжки знаходиться ОСОБА_6 . Також біля них знаходиться невідома жінка.;

- записом на диску, який було прослухано в судовому засіданні. Під час прослуховування аудіозапису встановлено, що жінка спілкується з оператором СШМД та повідомляє, що у м.Калуш, неподалік адреси майдан Шептицького, 4, на тротуарній доріжці навпроти магазину Аврора, хлопчик на самокаті в`їхав в жінку віком 55 років.

Вказані вище досліджені та перевірені докази є належними, адже стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою та з них послідовно й логічно встановлені обставини події вказаного суспільно небезпечного діяння.

Згідно з вимогами ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п. 2,3,4 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Частиною 3 ст.105 КК України передбачено,що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно доч.1ст.501КПК України під час постановлення ухвалив кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує: (1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; (2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; (3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, є нетяжким злочином.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що вчинене ОСОБА_6 25.06.2025 року діяння підпадає під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України, а саме: необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .

За правилами ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років. Особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за окремими виданими кримінальних правопорушень, серед яких ст. 128 КК України відсутня.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося чотирнадцять років, а відтак, згідно зі ст. 22 КК України він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_6 суд враховує дані про особу неповнолітнього, який на даний час навчається, позитивно характеризується за місцем навчання, не перебуває на обліку в лікаря психіатра. ОСОБА_6 уперше вчинив суспільно небезпечне діяння, а також негативно ставиться до вчиненого, вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю та щиро розкаявся. ОСОБА_6 проживає в належних матеріально-побутових умовах з матір`ю (батько перебуває закордоном), мати цікавиться навчанням та дозвіллям сина, приділяє йому належну увагу, здатна забезпечити позитивний виховний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою, який на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене діяння.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що до неповнолітнього ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи виховного характеру терміном на 1 рік у виді застереження щодо недопущення вчинення ним кримінальних правопорушень та інших правопорушень, передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме - заборонити без супроводу повнолітніх осіб перебувати поза місцем проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00хв. наступної доби, які суд вважає, у даному випадку необхідними та повними для виправлення неповнолітнього. Тому клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_6 слід задовольнити.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, ст. 22, ч. 2 ст. 97, ч. 2 ст. 105, ст. 128 КК України, керуючись ст. ст. 369-372, 392-395, 484, 497, 498, 500, 501 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого у АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, як особи що не підлягає кримінальній відповідальності примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Обмежити ОСОБА_6 дозвілля та встановити особливі вимоги до його поведінки, а саме - заборонити перебування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поза житловим приміщенням за місцем його проживання у вечірній час із 22:00 години до 06:00 години на строк один рік.

Передати неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері ОСОБА_8 , на строк 1 рік.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили:

-медичні документи на ім`я ОСОБА_4 , медичну карту стаціонарного хворого № 124 КНП Калуська ЦРЛ, які зберігаються у архіві КНП «Калуська ЦРЛ», - вважати повернутими належному володільцю;

-аудіо запис повідомлення про наїзд На ОСОБА_4 , який записано на CD-R диск; оптичний носій інформації DVD-R диск марки «НР» із відеозаписом з назвою: 123_0052_0, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - зберігати там же.

Матеріали кримінального провадження № 0000434 від 15.08.2025 після набрання даною ухвалою суду законної сили повернути до Калуської окружної прокуратури.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий