Справа № 331/85/26
Провадження № 1-кс/331/149/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000703 від 08.08.2025 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Беркакіт, республіки Якутія, Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, приблизно у вересні 2025 року дізнався, що у потерпілого ОСОБА_8 наявна значна сума грошових коштів, після чого, ОСОБА_7 керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, маючи прямий умисел, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно з вересня 2025 року, більш точної дати не встановлено, по 13 грудня 2025 року включно, вимагав від ОСОБА_8 , з погрозою насильства над ним, сплатити грошові кошти у розмірі 20000 доларів США за начебто існуючий борг.

При цьому потерпілий ОСОБА_8 грошових коштів в борг у ОСОБА_7 не брав, цивільно-правові зобов`язання перед останнім, відсутні.

ОСОБА_7 , розуміючи, що для досягнення кінцевої мети даної злочинної діяльності - особистого збагачення, самотужки, без залучення інших осіб, не зможе досягти визначеного злочинного результату, а тому у невстановленому досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, залучив до реалізації вказаного злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та інших невстановлених осіб.

Так, для досягнення спільної злочинної мети, приблизно у вересні 2025 року, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , прибули за місцем мешкання потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки відвезли ОСОБА_8 та його співмешканку ОСОБА_10 до ОСОБА_7 за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому забравши з квартири потерпілого ряд цінних речей та техніки, які належали потерпілому, в якості сплати частини неіснуючого боргу.

У цей же день, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 висунув незаконну вимогу, щодо передачі йому грошових коштів у розмірі 20 000 доларів США, яку потерпілий сприйняв реально, у зв`язку з усвідомленням, що ОСОБА_7 є особою, яка неодноразово притягувалася за насильницькі злочини.

Одразу після цього, у цей же день, потерпілий ОСОБА_8 , реально сприймаючи небезпеку насилля відносно себе та своїх близьких, на виконання вищевказаної незаконної вимоги, у супроводі ОСОБА_7 направився за місцем мешкання матері ОСОБА_10 - ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , у якої потерпілий зберігав частину своїх власних грошових коштів в сумі 3500 доларів США.

Прибувши за вказаною адресою, до будинку АДРЕСА_4, ОСОБА_8 , діючи на виконання незаконної вимоги ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_11 вказані грошові кошти в сумі 3500 доларів США та передав їх ОСОБА_7 , в якості сплати частини вищевказаного неіснуючого боргу.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, направленого на вимагання грошових коштів, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, у продовж часу до листопада 2025 року, періодично прибували за місцем мешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , де з погрозами насилля відносно потерпілого та членів його родини продовжували висловлювати вимогу, щодо передачі їм грошових коштів в якості сплати за не існуючий борг.

13.11.2025 року ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, продовжуючи реалізацію їх спільного злочинного умислу, направленого на вимагання грошових коштів, перебуваючи за невстановленою адресою у Космічному районі м. Запоріжжя, зустрів потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 і завів останніх у невстановлену квартиру, куди пізніше прийшов ОСОБА_6 де по відео зв`язку зателефонував ОСОБА_7 , який перебуваючи в умовах ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша ливарна, 36, у зв`язку з обранням 29.10.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, потворно, пред`явив потерпілому вимогу сплатити грошові кошти в якості погашення неіснуючого боргу, з погрозою насильства над ним та членів його родини.

В цей же час ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів також висловив погрози застосування насилля відносно потерпілого ОСОБА_8 та членів його родини у випадку не виконання потерпілим вимог ОСОБА_7 щодо передачі грошових коштів.

В той же час ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, з метою формування у потерпілого ОСОБА_8 реальності загрози життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю його родини, наніс два удари рукою в область обличчя ОСОБА_10 .

У цей же день, тобто 13.11.2025 потерпілий ОСОБА_8 , реально сприймаючи небезпеку насилля відносно себе та своїх близьких, на виконання вказівки ОСОБА_7 у супроводі ОСОБА_9 прибув до торгівельного центру «Інтрейд», розташованого в районі зупинки громадського транспорту «Університетська» по пр. Соборному у м. Запоріжжя, де ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_9 , використовуючи банківський термінал поповнив рахунок невстановленої банківської картки на суму 5000 гривень.

В подальшому, 13.12.2025, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи на меті одержання спільного та єдиного злочинного результату, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, спільно та узгоджено з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , де останні, реально сприймаючи небезпеку насилля відносно себе та своїх близьких, на виконання раніше висунутої незаконної вимоги, передали ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 5000 гривень.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Беркакіт, республіки Якутія, Російської федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

21 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 : може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги наявність письмового повідомлення про підозру у вчиненні діяння передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити зазначенні у клопотанні дії, спрямованні на перешкоджання досудового розслідування та правосуддя, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, яке визначено законом на строк до 12 років позбавлення волі, вважають недоцільним обрати більш м`який запобіжний захід.

У зв`язку із зазначеними вище обставинами, досудове слідство приходить до висновку, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 активно перешкоджатиме виконанню завдань кримінального провадження, що не дозволить виконати прийняті щодо нього процесуальні рішення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити на підставах, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, думку захисника, дослідивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000703 від 08.08.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

21.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України. Копію клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, отримані підозрюваним та його захисником завчасно до судового розгляду.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 19.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.11.2025 р.; протоколом огляду від 12.01.2026 р.; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2025 р.; матеріалами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_6 ймовірно вчинив кримінальне правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Водночас слідчий суддя враховує особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також те, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Аналізуючи обставини ймовірно вчиненого злочину, який має підвищену суспільну небезпеку, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на підозрюваного та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Однак, прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у певний період доби.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, доцільно застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт, з забороною покидати місце проживання в нічний час доби.

Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України, необхідно встановити два місяці.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000703 від 08.08.2025 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місця проживання за адресою: : АДРЕСА_1 з 18:00 годин до 08:00 годин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, чи суду;

- з`являтися до органів досудового слідства та суду, за першим викликом, у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного передати для виконання відділенню поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити строком до 26 березня 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1