Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9394/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/677/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.08.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, який обраховано з моменту затримання 13 год. 00 хв. 20.08.2025 по 13 год 00 хв. 19.10.2025 включно, без права внесення застави.

Строк дії ухвали до 13 год 00хв. 19.10.2025 включно.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Підозрюваний ОСОБА_5 судове засідання апеляційного суду, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду провадження (розписки останнього про отримання повідомлень суду), клопотань про особисту участь в судовому розгляді провадження не заявляв, клопотань про перенесення чи відкладення розгляду провадження до суду не надсилав. Участь останнього в судовому розгляді провадження не є обов`язковою.

Захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 направлено до апеляційного суду клопотання про проведення судового розгляду провадження без її участі.

Прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 направлено клопотання про проведення судового розгляду провадження без його участі, з заперечувальною позицію щодо апеляційної скарги підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Виходячи з положень ч.4 ст.107, ст.406 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути вказане судове провадження в письмовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

В свою чергу, як убачається з матеріалів судового провадження №296/9394/25, в провадженні Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000845 від 21.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно змісту клопотання, досудовим розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, 19.08.2025 близько 21 години 20 хвилин, перебував спільно зі своїм знайомим ОСОБА_8 за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де разом розпивали алкогольні напої.

Під час розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

У вказаний день час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_5 наніс не менше шести ударів руками в область голови та обличчя ОСОБА_8 , тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді набряку-набухання головного мозку, крововиливів під оболонки та речовину головного мозку, закритої черепно-мозкової травми в результаті яких останній помер.

20.08.2025 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України

21.08.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у з вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Слідчий Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, у відповідності до матеріалів судового провадження, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг би вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, які були долучені до клопотання слідчого, та об`єктивно на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної останньому, і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа може бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на відповідних учасників кримінального провадження, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , фактичні обставини його вчинення, тяжкі наслідки, суспільну небезпеку, тощо.

Так, як убачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 , переховуватися від органу досудового розслідування/суду.

Крім того, в даному випадку слід врахувати і те, що ОСОБА_5 рахується за місцем проходження військової служби особою, яка не повернулась після проходження військово-лікарської комісії до військової частини, що явно лише підсилює вище зазначений процесуальний ризик.

Також, апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників (свідків) кримінального провадження будь яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх. В даному випадку, слід врахувати те, що підозрюваному ОСОБА_5 відоме місце проживання свідків, як і стадію досудового розслідування у цьому провадженні, яка потребує з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що є доведеним ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на характер та фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення (активна поведінка, зухвалість вчиненого, тощо), що свідчить про явну можливість вчинення останнім іншого правопорушення. Крім того, слід взяти до уваги і те, що останній притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.2 ст.345, ч.4 ст.296 КК України, як і факт направлення обвинувального акту 18.10.2024 Житомирським РУП до суду скеровано за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч 4 ст.296 КК України, та на даний час підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що об`єктивно свідчить про сталу антисоціальну поведінку останнього, як і значну суспільну небезпечність особи останнього.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.08.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, до19.10.2025 включно, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді