Справа № 444/3014/25
Провадження № 1-кп/444/123/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

під час проведення відкритого судового засідання в залі суду у м. Жовква Львівської області по обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 13.02.2016 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мозир, Гомельської області, РБ, українець, гр. України, освіта вища, не одружений, ФОП " ОСОБА_4 ", зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не інвалід, не хворіє, не адвокат, не нотаріус, не депутап, військовозобов`язаний, на обліку знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 13.02.2016 близько 19:20 години, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «DAEWOO Lanos D5MM550», реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухаючись ним по автодорозі, М-09 «Тернопіль - Львів - Рава-Руська» у селі Гряда, Львівського району, (Жовківського району) Львівської області у напрямку до міста Львова, грубо порушуючи вимоги чинних Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода у виді наїзду керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 , що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Так, кримінальне правопорушення відбулося за наступних обставин, а саме 13.02.2016, приблизно о 19 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «DAEWOO Lanos D5MM550», реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухаючись ним у по автодорозі М-09 «Тернопіль - Львів - Рава-Руська» у селі Гряда, Львівського району, (Жовківського району) Львівської області у напрямку до міста Львова, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із змінами і доповненнями, а сама: п. 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.п. 2.3 б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», п. 18.1 «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться в с. Гряда, по автодорозі М-09 та позначеного горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» додатку 2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1; додатку 1 ПДР України, що виразилося в тому, що він керуючи вищевказаним транспортним засобом та рухаючись у крайній лівій смузі руху у напрямку до міста Львова, маючи об`єктивну можливість виявити, як по пішохідному переході з ліва на право рухається пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, без причин технічного характеру на нерегульованому пішохідному переході, здійснив наїзд на вищезазначеного пішохода, внаслідок чого, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритих відламкових переломів верхньої третини кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово- медичного експерта № 150/2025 від 13.06.2025 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

20.02.2026 захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 286 КК України, яке підтримано ним в судовому засіданні. Клопотання адвокат мотивує тим, що станом на даний час ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а саме на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України. Згідно обвинувального акту від 06.08.2025 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який, згідно обвинувачення, було вчинено 13.02.2016 року. Таким чином за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності минув 13.02.2026 року. Також захисником зазначено, що обвинувачений усвідомлює усі наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав та жодних заперечень щодо цього приводу у нього немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, просить звільнити його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 2 ст. 286 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього, про що подав письмове клопотання його захисник.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286КК України, на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження, слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.) В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити від нього засудженого.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що подія мала місце 13.02.2016 р.

Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальне правопорушення спливли 13.02.2026 р.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_4 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченим в судовому засіданні, та останнім подано письмову заяву.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 286 КК України, суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належать до категорії тяжкого злочину, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Щодо витрат на проведення у справі судових експертиз, та на думку суду такі слід віднести на рахунок держави.

Питтання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 314, 370, 372, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286КК України, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000210 від 13.02.2016 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч. 2 ст. 286КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Витрати на проведення у справі судових експертиз - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- медичні картки № 3904/164 на 44 аркушах, № 13486/460 на 15 аркушах, № 24352/873 на 16 аркушах на ім`я ОСОБА_6 , що знаходяться в прокурора в матеріалах кримінального провадження № 0000210 від 13.02.2016 - повернути у відповідні медичні установи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1