Справа № 581/733/25
Провадження № 1-кп/581/76/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2025 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 проживає однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 .

7 грудня 2024 року близько 10 год за місцем проживання ОСОБА_4 вчинив стосовно свого батька ОСОБА_6 домашнє насильство: умисно висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, штовхнув його, від чого останній впав на землю та відчув фізичний біль, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

11 лютого 2025 року близько 11 год за місцем проживання ОСОБА_4 повторно протягом року вчинив стосовно свого батька ОСОБА_6 домашнє насильство, зокрема, ображав нецензурною лайкою, виганяв його з приміщення, погрожував застосувати фізичну силу, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

29 квітня 2025 року близько 20 год за місцем проживання ОСОБА_4 розпочавши сварку зі своїми батьками, висловлювався нецензурною лайкою та образливими словами в їх адресу, плюнув матері ОСОБА_7 в обличчя, а також наніс один удар кулаком лівої руки в область правого ока своєму батьку ОСОБА_6 , після чого останній впав на підлогу та відчув сильний біль, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, а також завдано легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновками судово-медичного експерта.

Відповідно до висновку експерта №1137 від 22 липня 2025 року за результатами проведення судової психологічної експертизи, внаслідок аб`юзивних дій ОСОБА_4 у його батька ОСОБА_6 мають місце помірні негативні за своїми проявами фізичні та психічні (на моральному рівні) страждання. Емоційний стан стресу, фрустрації, підвищення тривожності ОСОБА_6 перебуває у причинному зв`язку з діями сина ОСОБА_4 , стосовно нього, що впливає на якість життя ОСОБА_6 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчиняв стосовно свого батька, з яким він перебував у сімейних відносинах, фізичне та психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілого.

28 жовтня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки. Зазначив, що він щиро покаявся у вчиненому, попрохав пробачення у батьків та запевнив, що не буде подібного у майбутньому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно повністю відшкодував завдані батькові матеріальні та моральні збитки, є несудимим та вперше вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, змінив місце проживання і надалі буде проживати окремо від батьків по АДРЕСА_2 , влаштувався на роботу до приватного підприємця, став систематично відвідувати церкву Св. Миколая в с. Синівка. До клопотання додав довідку старости приходу Свято-Миколаївської релігійної громади ОСОБА_8 від 1 жовтня 2025 року про те, що ОСОБА_4 дійсно відвідував церкву Св. Миколая в с. Синівка Роменського району Сумської області, довідку-характеристику Синівської сільської ради від 30 вересня 2025 року про місце проживання та склад сім`ї ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Повідомив суду, що він на цей час проживає на дві адреси, як із батьками по АДРЕСА_1 , так і в житлі по АДРЕСА_2 , де проводиться ремонт і яке у майбутньому йому придбає матір. Він неофіційно працює у ФОП ОСОБА_9 , перебуваючи на іспитовому строкові, виходить на роботу за потреби. Відвідувати церкву він почав із 1 травня 2025 року після останніх подій, що трапилися між ним та батьком.

Прокурор ОСОБА_3 вказала, клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Потерпілий ОСОБА_6 просив закрити провадження, оскільки він не бажає розгляду справи в суді. Захисник ОСОБА_5 вказав, що обвинувачений має право на звернення до суду з таким клопотанням і викладені у ньому обставини вказують на наявність передбачених статтею 48 КК України підстав для закриття провадження у справі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши приєднані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12 вказано, що в статті 48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування статті 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України - право, а не обов`язок суду.

Таким чином, для застосування положень статті 48 КК України суду належить встановити, як факт вчинення особою злочину, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав, навівши в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності.

У клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що він і обстановка навколо нього зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення ним нового такого ж злочину. Однак у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений остаточно не перестав проживати з батьками, про що вказав сам обвинувачений та підтвердив його батько, а також вбачається із доданої до клопотання довідки сільської ради. ОСОБА_4 не зміг пояснити суду про своє нове місце проживання по АДРЕСА_2 , лише вказавши, що за вказаною адресою знаходиться двоповерховий будинок, квартиру у якому йому купить матір, там проводиться ремонт. Щодо працевлаштування, то обвинувачений вказав, що працює неофіційно, проте не зміг вказати, ким він працює у ФОП ОСОБА_9 та які роботи виконує. Тобто жодних доказів зміни місця свого проживання, окремого від батьків, та працевлаштування суду не надано. Надана суду довідка старости приходу Свято-Миколаївської релігійної громади від 1 жовтня 2025 року про те, що ОСОБА_4 відвідував церкву, не дає змоги з`ясувати глибину релігійних переконань особи та встановити яким чином ця подія в його житті вплинула на можливість вчинення ним нового злочину.

Таким чином, судом встановлено, що зазначені у клопотанні обставини не свідчать про те, що обстановка змінилася таким чином, що ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою і є маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину, а тому, підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки відсутні.

У зв`язку з викладеним суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись статтями 284, 314, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження в зв`язку зі зміною обстановки.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1