Номер провадження № 1-кс/334/302/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Запоріжжя

слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого CВ Бердянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, який перебував на посаді пиляра лісопильного відділення інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , слідчого - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Слідча CВ Бердянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2022 № 194, солдата призваного за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду пиляра лісопильного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення та зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 . З цієї дати він приступив до виконання обов`язків за посадою.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 перебуваючи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 21.10.2022 по 03.11.2022, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від військової служби, після завершення лікування, без поважних причин, 03.11.2025 не з`явився на службу з лікувального закладу, а саме до місця тимчасової дислокації розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не вживав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирства, тобто самовільного залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану.

25.12.2025 року складено повідомлення про підозру у вчинення вказаного кримінального правопорушення - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, пиляру лісопильного відділення інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

25.12.2025 об 12 год. 32 хв. вказане повідомлення про підозру вручено рідному брату ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином ОСОБА_4 заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Разом тим, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про наслідки самовільного залишення місця служби, не вжив та не вживає жодних заходів щодо з`явлення на службу, до органів досудового розслідування, прокуратури, а отже його поведінка свідчить про його умисні дії, пов`язані з ухиленням (переховуванням) від зазначених органів, з метою уникнення притягнення до відповідальності, про причини своєї неявки, а також про законність відсутності на службі останній не повідомляє.

25.12.2025 рідному брату підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_8 були вручені повістки про виклик на 31.12.2025, 01.01.2026 та 02.01.2026, однак ОСОБА_4 за викликом до слідчого не з`явився.

Крім того, відповідно до інформації оперативного підрозділу, ними здійснюються оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження ОСОБА_4 , вході яких перевірено сторінки в соціальної мережі «Фейсбук», однак на даний час профілі не активні, публікації відсутні. Неодноразова здійснювались перевірки за місцем реєстрації, однак ОСОБА_4 був відсутній. При перевірки бази ІПНП встановлено, що ОСОБА_4 було виявлено 14.08.2024 працівниками ЗРУП, його опитали з приводу СЗЧ та відпущено. На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_4 невідомо, на телефонні дзвінки він не відповідає, хоча в користуванні має номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

Таким чином, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 умисно переховується від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

30.12.2025 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

16.01.2026 року через Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги призначено захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_9 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:

-актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.03.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.03.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.12.2025;

-іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження доказами в їх сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, сторона обвинувачення акцентує увагу, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України (тримання під вартою) - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_4 .

Під час подання клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 під вартою, немає, відсутні інші дані, які б переважали ризики передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного просять клопотання задовольнити.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою надійшло до суду разом з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27.01.2026 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.02.2026 о 12:40 на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 затримано ОСОБА_4 та 05.02.2026 доставлено до суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Просив обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. Вважає, що підозрюваний може впливати на свідків у справі, намагатися ухилитися від слідства та суду, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є більш доцільним, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Просив відмовити в задоволенні клопотання у повному обсязі, посилаючись на те, що він залишив службу через ставлення командира та неможливість переведення до іншої частині, проте бажає продовжити службу, вже звернувся до військової частини НОМЕР_3 НГУ та чекає відношення, наміру переховуватись не має. Підтвердив факт отримання підозри.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив врахувати, що на до лав ЗСУ ОСОБА_4 вступив добровільно, має поранення, у зв`язку з яким і перебував на лікуванні, причинами його неповернення до частини є дії командування, проте ОСОБА_4 не відмовляється проходити військову службу, має намір її проходити в іншій частині. Крім того, зауважив, що вважає кваліфікацію кримінального правопорушення невірною, при цьому підозра є необґрунтованою, а ризики, зазначені в клопотанні, непідтвердженими. Просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді передачі на поруки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які подали до суду відповідні згоди.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області на підставі постанови керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про визначення підслідності (доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування) від 26.05.2025 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 за № 0000705 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Відомості до ЄРДР внесені з наступним коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: солдат ОСОБА_4 перебуваючи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою з 21.10.2022 по 03.11.2022, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від військової служби, після завершення лікування, без поважних причин, 03.11.2025 не з`явився на службу з лікувального закладу, а саме до місця тимчасової дислокації розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не вживав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.).

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

У судовому засіданні досліджені документи, надані стороною обвинувачення в обґрунтування повідомленої ОСОБА_4 підозри, а саме: акт службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 21.03.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 21.03.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 20.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 30.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 25.12.2025.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно міг мати місце факт дезертирства, тобто самовільного залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану, а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_4 до цих дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 408 КК України.

Посилання ж захисника на необґрунтованість підозри, неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, а також на низку письмових доказів, не можуть бути враховані та оцінені слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки вказані обставини підлягають перевірці під час судового розгляду та дослідження доказів, а оцінка цим обставинам та доказам, зокрема, на підтвердження або спростування версій обвинувачення та захисту, може бути надана лише у вироку суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження.

Щодо обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою.

З аналізу положень КПК України слідує, що запобіжні заходи (в тому числі тримання під вартою) можуть застосовуватися виключно до осіб, які у кримінальному провадженні мають відповідний процесуальний статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, було вручене його брату - ОСОБА_8 , від ОСОБА_8 отримані покази щодо відсутності відомостей про місце перебування брата. Про отримання підозри підтвердив і сам ОСОБА_4 під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати, що повідомлена ОСОБА_4 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 4 ст. 408 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Таким чином, виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Щодо ризиків кримінального провадження:

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (в тому числі у виді тримання під вартою) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам кримінального провадження. Такі ризики закон пов`язує зі спробами переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Заявлені слідчим ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заслуговують на увагу, та підтверджені в ході розгляду клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та обставин переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду дають слідчому судді процесуальні підстави для Враховуючи зазначене, вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено неможливість застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, існує необхідність у застуванні до нього запобіжного заходу тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити в якості альтернативного запобіжного заходу заставу.

Слідчим суддею при визначенні суми альтернативного запобіжного заходу застави підозрюваному враховуються, що відповідно п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено право, а не обов`язок суду, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України, а тому з огляду на обставини кримінального правопорушення, його майновий та сімейний стан, ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240,00 гривень, в повній мірі забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків та її належну поведінку.

Щодо клопотання захисника про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Так, відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

При цьому, з поданих слідчому судді заяв поручителів, до яких долучено лише копію паспорта кожного них, неможливо дійти висновку, що вказаних осіб можливо вважати такими, що заслуговують на довіру та що вони дійсно будуть в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, клопотання захисника до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 квітня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 14 години 10 хвилин 04.02.2026 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 266 240,00 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: №UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , провадження по справі №1-кс/334/302/26, ЄУН 334/10445/25. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

2)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

В задоволенні клопотання захисника відмовити.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 06.02.2026 о 15:40.

Слідчий суддя ОСОБА_1