печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001266 від 01.07.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 . Зазначає, що 30.07.25 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчої СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні №0001266 від 01.07.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави в межах 125 (ста двадцяти п`яти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 378 500 (триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот) гривень. 01.08.2025 року знайомі підозрюваного внесли відповідну суму застави та того ж дня його було звільнено. Оскільки після внесення застави до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається застосований запобіжний захід у вигляді застави. Однак в зв`язку з тим, що грошові кошти є позиченими на не тривалий час, а сам підозрюваний виконує належним чином свої обов`язки вважає, що у відповідності до положень ст. 201 КПК України запобіжний захід може бути змінений на менш суворий.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона захисту просить змінити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав в ньому зазначених, просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання, зважаючи на стадію досудового розслідування кримінального провадження.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001266 від 01.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.07.2025 року у справі № 757/35580/25-к у кримінальному провадженні № 0001266 від 01.07.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.09.2025.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 125 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно складає 378 500 (триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот) грн.

01 серпня 2025 року заставодавцями внесено суму застави в розмірі 378 500 (триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот) грн., а ОСОБА_4 звільнено з-під варти, а тому після внесення застави до підозрюваного вважається застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зазначене клопотання розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 1ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Положення статті 182 КПК України передбачено, що застава, як вид запобіжного заходу, полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні ЄСПЛ «Ноймейстер проти Австрії», «прагнення визначити суму гарантій (застави), яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 підпункту 3 Європейської конвенції з прав людини. Застава призначена забезпечити лише присутність обвинуваченого на судовому розгляді, а не відшкодування збитку. Таким чином, сума повинна визначатися його особистістю, добробутом, відносинами з особою, що надають гарантію, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави чи позову до гарантів у випадку неявки в судове засідання буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в нього якесь бажання ухилятись».

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 5 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Стосовно питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 р.).

Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальному відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих (розшукових) дій.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В своєму рішенні "Мамедова проти Росії" Європейський суд з прав людини чітко зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім. Обмеження прав і свобод не можна оцінювати із винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Разом з цим, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею враховується тяжкість покарання за інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, яке загрожує останньому у разі доведеності його вини, данні про його особу, його вік, матеріальний та сімейний стан, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В зв`язку з наведеним, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, наразі не відповідає меті застосування запобіжних заходів на стадії досудового розслідування, порушує основоположні права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , є занадто суворим та не явно не помірним для останнього та не виправдовує себе як стримуючий засіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що 24.10.2025 року сторонам відкрито матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0001266 від 01.07.2025.

Слідчий суддя також враховує, що даних про те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, ухилявся чи ухиляється від процесуальних обов`язків, визначених Законом, які виникли в нього в силу здійснення його кримінального переслідування, стороною обвинувачення не надано. Окрім того, стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пп.1 і 2 ч. 1ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 цієї статті.

Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, пріоритети, визначені ст. 3 та 28 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, позицію прокурора, який у судовому засіданні не заперечив щодо зміни запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за можливе, з метою запобігання іншим ризикам, у даному конкретному випадку змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід на особисте зобов`язання, що слугуватиме відповідною гарантією прокурору, слідчому та суду щодо його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи всі викладені вище обставини в їх сукупності, наявні підстави для зміни запобіжного заходу та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, а у разі неможливості з`явитися - завчасно повідомляти про це;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- продовжити зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 176, 177, 178, 183, 193, 201, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в межах кримінального провадження № 0001266 від 01.07.2025 у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці, тобто до 26 січня 2026 року, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, а у разі неможливості з`явитися - завчасно повідомляти про це;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- продовжити зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали по 26 січня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1