Справа №211/8328/23
Провадження № 1-кп/211/182/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001267 від 20.07.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст.89 КК УКраїни, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.146 КК України,

встановив:

В першій декаді липня 2015 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в невстановленому досудовим розслідуванням місці зустрілись із ОСОБА_8 , де вступили в попередню злочинну змову про здійснення нападу на ОСОБА_9 з метою викрадення його та спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень. Так, згідно досягнутої домовленості, учасники групи повинні були приїхати на автомобілі марки ВАЗ 2110 чорного кольору, реєстраційний номер якого під час досудового розслідування не встановлено, до будинку №39 вул. Тинка, який розташований в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де шляхом застосування до ОСОБА_9 фізичного насильства, насильно, проти його волі, викрасти та перевезти останнього до безпечного для скоєння злочину місця, яке розташоване в лісосмузі в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, навпроти через дорогу від автомобільної заправки «АВІАС» по вул. Бикова, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де за допомогою заздалегідь приготовлених невстановлених досудовим розслідуванням металевих предметів продовгуватої форми у вигляді палок спричинити потерпілому тілесні ушкодження. Реалізуючи вищевказану домовленість, 16.07.2015 року приблизно в 00:00 годин обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 , діючи згідно заздалегідь спланованого злочинного плану, на автомобілі марки ВАЗ 2110 чорного кольору, прибули до будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою телефонного дзвінку, шляхом обману, змусили ОСОБА_9 вийти їм на зустріч. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зустрівши ОСОБА_9 біля вищевказаного будинку, діючи за попередньою змовою групою осіб, застосували до останнього фізичне насильство, що виразилось у нанесенні обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 численних ударів руками в область голови та тіла ОСОБА_9 , після чого, продовжуючи злочинні дії, направлені на викрадення ОСОБА_9 , із застосуванням фізичної сили, усупереч волі потерпілого, протиправно, відкрито захопили останнього та примусово помістили його у багажний відсік вищевказаного автомобіля та перевезли до лісосмуги, яка розташована Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, навпроти через дорогу автомобільної заправки «АВІАС» по вул. Бикова в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, тим самим вчинили викрадення ОСОБА_9 .

Крім того, приблизно в період часу з 00:10 годин до 00:25 годин 16.07.2015 року, прибувши до лісосмуги, яка розташована в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, навпроти через дорогу від автомобільної заправки «АВІАС» по вул. Бикова в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , реалізовуючи заздалегідь спланований злочинний намір, об`єднавши свої зусилля з єдиним умислом, спрямованим на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, діючи групою осіб, взаємно доповнюючи один одного в цих діях, з мотивів неприязні до нього, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, об`єднавши свої зусилля, тримаючи в руках заздалегідь приготовлені металеві предмети продовгуватої форми у вигляді палок, умисно, цілеспрямовано, кожен зі значною силою, нанесли ОСОБА_9 численні удари по його кінцівках, тулубу і голові, як органу, що є життєво важливим для організму людини. Внаслідок вищевказаних умисних спільних дій потерпілому ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани обличчя, верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; перелом 5-го ребра ліворуч, двухщіколоточний перелом правої гомілки, закритий перелом основних фаланг 3, 4 пальців лівої кисті, закритий перелом шилоподібних відростків лівої ліктьової і променевої кісток, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби); відкритий перелом кісток лівої гомілки в нижній третині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.121 КК України не визнав та пояснив, що зазначених злочинів він не вчиняв.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що у літку 2015 в вечірній час він з ОСОБА_11 та ще з одним хлопцем знаходились у нього вдома. Хлопці кудись пішли, а він залишився вдома. Через деякий час він подзвонив ОСОБА_12 і той повідомив, що його везуть в багажнику автомобіля та потім зв`язок перервався. Через деякий час він додзвонився до ОСОБА_13 , останній вже стогнав від болю, сказав, що в нього зламана нога та він знаходиться десь в лісосмузі. На наступний день він їздив до потерпілого в лікарню, проте той був непритомний. Більше він нічого не знає, нічого не бачив, так як знаходився вдома того вечора.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими судом, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 повідомив, що 16.07.2015 року приблизно в 00:30 годин по вул. Нікопольське шосе, неподалік від заправочної станції «ОККО» троє невідомих осіб нанесли йому численну кількість ударів металевими трубами в область нижніх кінцівок, тулубу та голови без будь-яких на те причин, чим спричинили тілесні ушкодження (Т. 1 а.с.9);

- протоколом огляду місця події від 16.07.2015 року з фототаблицею, згідно якого місцем огляду є земельна ділянка вкрита травою, у вигляді з`їзду з Нікопольського шосе в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. На відстані двох метрів від краю дороги розташована ділянка місцевості з прим`ятою травою, на якій виявлені плями бурого кольору з нечіткими контурами та фігурою. З виявленого місця події виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору (т.1 а.с.10);

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 02.09.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу на фотознімку під №4 ОСОБА_5 , як чоловіка, який 16.07.2015 року приблизно в 00:30 годин разом з іншими чоловіками, наніс йому тілесні ушкодження (т.1 а.с.18-19);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.12.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 розказав та продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень (т.1 а.с.24-25);

- висновком експерта №2542 від 07.12.2015, згідно якого у ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження - забійні рани обличчя, верхніх і лівої нижньої кінцівок; перелом 5-го ребра ліворуч; відкритий перелом кісток лівої гомілки в нижній третині; двухщіколоточний перелом правої гомілки; закритий перелом основних фаланг 3, 4 пальців лівої кисті; закритий перелом шилоподібних відростків лівої ліктьової і променевої кісток. Ушкодження виникли від багаторазової дії тупого твердого предмету (предметів), могли виникнути при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи. Кількість прикладень фізичної сили в область обличчя, верхніх і нижніх кінцівок визначити не представляється можливим із-за відсутності судово-медичних даних. Забійні рани обличчя, верхніх кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Перелом 5-го ребра ліворуч, двухщіколоточний перелом правої гомілки, закритий перелом основних фаланг 3, 4 пальців лівої кисті, закритий перелом шилоподібних відростків лівої ліктьової і променевої кісток по характеру відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби) п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Відкритий перелом кісток лівої гомілки в нижній третині по характеру відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. П. 2.1.3.м «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Час виникнення ушкоджень згідно медичним документам може відповідати 16.07.2015 року (т.1 а.с.49-51);

- додатковим висновком експерта №2657 (2542-15) від 29.12.2015, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту 15.12.2015 року (т.1 а.с.53-54);

- вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 25.08.2022, згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були визнані винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.121 КК України, де потерпілим був ОСОБА_9 , та засуджені до позбавлення волі (т.4 а.с.104-107).

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.146 КК України, судом розцінюється як форма захисту і спосіб уникнути кримінальної відповідальності. В ході слідчого експерименту від 15.12.2015 потерпілий ОСОБА_9 пояснював яким чином і хто причинив йому тілесні ушкодження (т.1 а.с.24-25). Згідно протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 02.09.2015, в ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 16.07.2015, ще з двома особами, завдав йому тілесні ушкодження. (т.1 а.с.18-19).

Під час судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про визнання зібраних доказів недопустимими (т.4 а.с.111-123) Проаналізувавши дані доводи, суд прийшов до висновку про їх безпідставність з наступних підстав. Доводи сторони захисту з приводу недопустимості протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протокол огляду місця події, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол проведення слідчого експерименту суд не бере до уваги, оскільки проведення даних слідчих дій відбулося із додержанням вимог ст.ст.228, 231 КПК України. Про повідомлення про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_7 суд відхиляє, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по цій кримінальній справі вже засуджені. Відносно протоколу одночасного допиту осіб, суд зазначає, що відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не досліджує покази надані слідчому під час досудового розслідування. Суд не може визнати недопустимими постанову про призначення судово-медичної експертизи, висновок експерта, постанову про призначення додаткової судово-медичної експертизи, додатковий висновок експерта, оскільки зазначених процесу 3альних документів були засуджені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та зазначені докази були отримані відповідно до вимог КПК України. Крім того, ствердження адвоката про недопустимість доказу у вигляді обвинувального акту, не може бути прийнятим до уваги, оскільки обвинувальний акт не являється доказом в розумінні ст.84 КПК України.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

А тому дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.121 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України за ознаками - незаконне викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ч.2 ст.121 КК України за ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжких (ч.2 ст.146 КК України) та тяжких (ч.2 ст.121 КК України).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичних обставин та їх наслідків, обставин, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції ст.ст. 146 ч.2, 121 ч.2 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 відсутній.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374, 381, 382, 484 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.121 КК України 7 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, в строк покарання зарахувати період перебування під вартою з 09.12.2023 року по 06.02.2024 включно в перерахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1