Справа № 163/2178/25
Провадження № 1-кп/163/254/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Ковельського району Волинської області кримінальне провадження №0000393 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль Волинської області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої-спеціальної освіти, одруженого, охоронника ПП "Укрпалетсистем", раніше не судимого, РНОПП: НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 постановою Любомльського районного суду Волинської області у справі №163/98/25 від 27 лютого 2025 року, яка набрала законної сили 11 березня 2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУПАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

В подальшому, ОСОБА_4 маючи реальну можливість виконувати вказану постанову, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортними засобами. Так 14 вересня 2025 року о 09 год 31 хв, ОСОБА_4 в порушення п. 2.1. Правил дорожнього руху, не маючи права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Європейська в м. Любомль Ковельського району Волинської області, де був зупинений службовими особами відділення поліції N? 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, чим порушив постанову Любомльського районного суду Волинської області у справі №163/98/25 від 27 лютого 2025 року, яка набрала законної сили 11 березня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно невиконував постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав та показав, що дійсно постановою Любомльського районного суду Волинської області був позбавлений права керування, однак не виконував постанову та керував автомобілем.

Окрім визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, його вина в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.

На підставі матеріалів правоохоронних органів до ЄРДР внесено відомості за ч.1 ст.382 КК України, що підтверджується відповідним витягом №0000393.

Постановою Любомльского районного суду Волинської області у справі №163/98/25 від 27 лютого 2025 року, яка набрала законної сили 11 березня 2025 року, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУПАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

Протоколом огляду місця події від 14 вересня 2025 року зафіксовано факт керування обвинуваченим транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Європейська у м. Любомль Ковельського району Волинської області, де він був зупинений службовими особами відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

ОСОБА_4 на обліку в лікаря нарколога-психіатра не перебуває; скарг на поведінку ОСОБА_4 за місцем проживання не надходило, спиртними напоями не зловживає; перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14.01.1994 року по даний час; до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, що підтверджується довідкою лікаря нарколога-психіатра від 05.08.2025, характеристикою листом тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.08.2025, довідкою про судимість №11-05082025/07010.

Аналіз показань обвинуваченого в сукупності з всіма іншими письмовими доказами, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності доводять факт умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та які підлягають доказуванню.

Докази, що проаналізовані вище, відповідно до ст. 85, 86 КПК України, є належними та допустимими, а тому є основою цього вироку.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України включає в себе, зокрема повне ігнорування судового рішення, що набрало законної сили.

З суб`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується прямим умислом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що сукупністю доказів у їх взаємозв`язку, з врахуванням принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», повністю доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючі обставини ОСОБА_4 не інкримінувались і судом не встановлені.

З врахуванням викладеного, та враховуючи, що обвинувачений працює та має стабільне джерела доходу, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді штрафу.

Таке покарання є справедливим, пропорційним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципу індивідуалізації покарання та меті кримінального провадження, визначеній у ст.2 КПК України.

Долю речових доказів та документів належить вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:

Документи, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000393, а саме компакт-диск марки DVD - R на якому наявні відеозаписи з нагрудного відеореєстратора та відеореєстартора службового автомобіля, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1