26 листопада 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гоголів Броварського району Київської області, який здобув середню освіту, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебував на посаді водія 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,
26.11.2025 слідчий звернувся до слідчого суді з клопотаннями про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2022 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який на той час розташовувалися у населеному пункті АДРЕСА_2 . Тим самим солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, безпідставно не прибував до місця несення військової служби або до військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління не здійснював, та перебував за межами військової частини та місця несення служби.
25.11.2025 о 08 год 25 хв ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. У цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого.
Підозрюваний фактичні обставини кримінального провадження, викладені в клопотанні слідчого, не оспорював, суду пояснив, що має намір продовжити службу. Проти клопотання слідчого підозрюваний не заперечував.
Захисник, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала позицію підозрюваного.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
25.11.2025 о 08 год 25 хв ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
25.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується фактичними даними, що містяться в матеріалах службового розслідування за фактом неповернення водія 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_5 з відпустки та нез`явлення на військову службу, протоколах допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколі допиту підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого. (ст. 178 КПК України).
Тобто, фактично слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наданих слідчим доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, стан здоров`я підозрюваного, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність родини та утриманців, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Так, підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Доведеним є й ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків, оскільки наразі жоден з них не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена процедура отримання показань учасників провадження, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. З огляду на викладене, цілком ймовірно, що підозрюваний може здійснювати на свідків протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду для уникнення покарання.
Крім того, аналіз встановлених під час розгляду клопотання обставин, дає підстави дійти висновку, про ймовірність продовження підозрюваним вчинення інкримінованого йому правопорушення у разі незастосування до нього запобіжного заходу.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в його права та законні інтереси.
Частиною 8 ст. 176 КК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Абзацем 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.
Проаналізувавши данні щодо майнового стану підозрюваного та його поведінки після вручення йому повідомлення про підозру, слідчий суддя доходить висновку, що застава в розмірі, в якому підозрюваний здатний її внести, не зможе запобігти встановленим ризикам та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 січня 2026 року включно.
Встановити строк дії даної ухвали до 23 січня 2026 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складений 27 листопада 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1