Справа №567/1263/25
Провадження №1-кп/567/129/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000098 від 07.05.2025 р. по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Острог Рівненської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, неодруженої, тимчасово непрацюючої, згідно ст.89 КК України вважається такою, що судимості немає,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.361, ч.4 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 05.05.2025 року приблизно о 02:48 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 знайомого ОСОБА_8 , що розташована в АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у протизаконний спосіб, використовуючи мобільний телефон марки «Realme С53» потерпілої ОСОБА_5 , з раніше встановленим на ньому мобільним застосунком «Alliance» та sim-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», якій відповідає абонентський номер НОМЕР_1 , що використовувався потерпілою ОСОБА_5 як логін доступу (фінансовий номер телефону) у вказаному застосунку, який надає доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 - відкритий на ім`я ОСОБА_5 в AT «Банк Альянс», через всесвітню мережу «Інтернет», діючи без відома та згоди потерпілої ОСОБА_5 , в порушення вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», здійснила несанкціоноване втручання в його роботу, як інформаційної (автоматизованої) системи, що виразилось у верифікації її особи, як особи ОСОБА_5 , шляхом обміну ідентифікаційними даними з вищезгаданою банківською установою засобами фінансового номеру телефону.

Таким чином, ОСОБА_6 здійснила несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи «Alliance», призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками, отримавши доступ до особистого кабінету ОСОБА_5 та розміщеної в ньому інформації.

Окрім того, ОСОБА_6 05.05.2025 року приблизно о 02:48 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 знайомого ОСОБА_8 , що розташована в АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом прослуховування музики, отримавши доступ до мобільного телефону марки «Realme С53» потерпілої ОСОБА_5 , на якому встановлений мобільний застосунок «Alliance», який надає доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_5 в AT «Банк Альянс», використовуючи мобільний телефон останньої, тобто з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом, без відома та дозволу потерпілої, здійснила переказ в сумі 9500 грн. з банківского рахунку потерпілої на банківську картку № НОМЕР_3 , яка в той час фактично перебувала у користуванні та розпорядженні ОСОБА_6 , тим самим заволоділа вказаними коштами, після чого розпорядилася ними на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.190 КК України визнала повністю, підтвердила обставини так як вони викладені у складеному відносно неї обвинувальному акті та пояснила, що 04.05.2025 року в післяобідню пору вона скинула на мобільний телефон ОСОБА_5 посилання на мобільний застосунок «Alliancе», при цьому переконала останню у тому, що за завантаження вищевказаного застосунку кожна з них отримає в якості бонусу по 100 грн. Вона допомогла для ОСОБА_5 завантажити вищевказаний застосунок на мобільний телефон останньої та по завершенню його завантаження вона помітила, що для ОСОБА_5 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн. В подальшому, 05.05.2025 року близько 03 год. (більш точний час не пригадує) вона разом з ОСОБА_5 перебували у квартирі знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , де вона взяла у ОСОБА_5 її мобільний телефон під приводом послухати музику, проте насправді мала намір перерахувати на свою користь грошові кошти з використанням мобільного застосунку «Alliance», попередньо завантаженого на мобільний телефон ОСОБА_5 . Отримавши доступ до вищевказаного мобільного застосунку вона без згоди та дозволу потерпілої верифікувалася як ОСОБА_5 та отримала доступ до її особистого кабінету та розміщеної в ньому інформації, зокрема, до відомостей про кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн. В подальшому без відома та дозволу потерпілої здійснила переказ грошових коштів в сумі 9 500 грн. з банківського рахунку ОСОБА_5 на банківську картку, яка перебувала у її володінні і користуванні та яка була емітована на ім`я її брата ОСОБА_10 . Вказаними коштами вона розпорядилася на власний розсуд, придбавши продукти харчування тощо. Пояснила, що шкоду, завдану своїми діями для потерпілої вона не відшкодувала, проте має намір це зробити найближчим часом, про вчинене шкодує.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона поверхнево знайома з ОСОБА_6 , та коли остання 04.05.2025 року запропонувала зустрітися вона погодилася на її пропозицію. Під час зустрічі ОСОБА_6 розпитувала її про гроші, при цьому ОСОБА_11 запропонувала їй встановити на мобільний телефон застосунок «Alliance», на що вона погодилась. Близько 17-18 год. вона з допомогою ОСОБА_6 встановила вищевказаний застосунок на свій мобільний телефон. В подальшому, 05.05.2025 року після опівночі вона перебувала з ОСОБА_6 у її знайомого ОСОБА_8 за адресою : АДРЕСА_4 , де близько 3 год. (точний час не пригадує) ОСОБА_6 попросила в неї мобільний телефон, щоб послухати музику, на що вона погодилась та передала їй свій мобільний телефон. В подальшому, після того як ОСОБА_6 повернула телефон вона помітила, що прийшло sms-повідомлення про те, що з її банківського рахунку було здійснено перерахування кредитних коштів в сумі 9 500 грн. З даного приводу вона запитувала у ОСОБА_6 чи це вона перераховувала кошти та остання заперечувала свою причетність до перерахування грошових коштів. Пояснила, що вона не давала дозволу ОСОБА_6 для використання мобільного застосунку «Alliance» та остання без її відома авторизувалася від її імені у вищевказаному застосунку та шляхом обману заволоділа кредитними коштами. Вказала, що на даний час кредит не погашений та його розмір становить понад 13 200 грн. З даного приводу вона має претензії до ОСОБА_6 , яка тривалий час обіцяє, що поверне їй грошові кошти, проте будь-яких реальних дій щодо часткового чи повного повернення коштів не вживає. При визначенні міри покарання для обвинуваченої ОСОБА_6 покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінальних правопорушень, форма вини і мотиви кримінальних правопорушень ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.361 КК України як несанкціоноване втручання у роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаціно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, та за ч.4 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченою скоєно проступок та тяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_6 , суд враховує, що вона неодружена, по місцю проживання характеризується посередньо, за віком та станом здоров`я є працездатною.

Згідно довідок КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №94, 94а від 09.05.2025р. ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

ОСОБА_6 неодноразово притягувалась до адміністратитвної відповідальності, зокрема, за ст.183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та за ст.184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей).

ОСОБА_6 вчетверте притягується до кримінальної відповідальності, та востаннє згідно вироку Острозького районного суду Рівненської області від 31.05.2022 року була засуджена за ст.124 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та із застосуваннмя ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців. 27.12.2023 року на підставі ухвали Острозького районного суду Рівненської області від 19.12.2023 року ОСОБА_6 знято з обліку в органі пробації, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Як вбачається з вищевказаного вироку Острозького районного суду Рівненської області від 31.05.2022 року ОСОБА_11 є матір`ю малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водночас згідно рішення суду від 29.05.2020 року ОСОБА_11 позбавлена батьківських прав відносно інших своїх двох дітей : ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи визнання своєї провини та наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за нею та постійного контролю за її поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що характеризують особу обвинуваченої, зокрема, неодноразове притягнення її до кримінальної відповідальності, середовище, в якому вона перебуває, та вважає за необхідне встановити його строком на 3 роки.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити в межах санкцій, передбачених ч.1 ст.361 КК України та ч.4 ст.190 КК України, що буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 в ході судового розгляду не застосовувався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.361 КК України - у виді обмеження волі строком 2 (два) роки;

- за ч.4 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_6 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Повідомити ОСОБА_6 про те, що вона зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки та попередити її, що вона протягом іспитового строку не повинна вчиняти нового кримінального правопорушення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1