Провадження № 1-кп/638/1070/26
УХВАЛА

12 січня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001789 від 01.09.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянин України, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді командира 2 парашутно-десантного взводу 9 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "молодший лейтенант", зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ

До суду надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0001789 від 01.09.2023 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

29.05.2023 ОСОБА_5 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №107 за мобілізацією зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду командира 2 парашутно-десантного взводу 9 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІУ, солдат під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 року строком на 90 діб.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Однак, ОСОБА_5 , який проходив військову службу за мобілізацією на посаді командира 2 парашутно-десантного взводу 9 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , та діючи умисно, в умовах воєнного стану, незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з 22.07.2023 незаконно перебував поза межами території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент знаходилась в районі АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 в період з 22.07.2023, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі ОСОБА_5 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводить на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 408 КК, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 , заявив клопотання звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити у зв`язку із тим, що він виявив бажання проходити службу в лавах ЗСУ на вакантній посаді військової частини НОМЕР_3 .

Прокурор у судовому засіданні не заперечував у задоволені клопотання, вважає за можливе на підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а провадження у справі закрити.

Обвинувачений у судовому засіданні клопотання захисника підтримав та просив задовольнити. Також добровільно проявив намір продовжити військову службу та виконувати військовий обов`язок і отримав погодження з військової частини.

На обґрунтування клопотання до матеріалів справи долучено письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 , який надає згоду на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягувався.

У судовому засіданні суд переконався в тому, що ОСОБА_5 добровільно проявив намір продовжити проходження військової служби, без будь-якого тиску або впливу. Крім того, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього з наведеної підстави.

Положеннями КПК України передбачено, що у судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою ст. 284 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині та на момент судового розгляду, командир військової частини надав письмову згоду на проходження ним військової служби, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 408 КК України та закриття кримінального провадження.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачений розуміє підстави та наслідки закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 5 ст. 401 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, і безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Відповідно до даної норми, військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до приписів ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи те, обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закривається, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок), 00 гривень, відносно ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 203 КПК України припиняє свою дію.

Внесена ОСОБА_6 застава, визначена ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 14.07.2025 по справі 643/5866/25, у сумі 150 000,00 грн підлягає поверненню ОСОБА_6 .

Внесена ОСОБА_7 застава, визначена ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 14.07.2025 по справі 643/5866/25, у розмірі 92 400,00 грн підлягає поверненню ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст. 284, 286, 288, КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання захисника - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0001789 від 01.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Внесену заставу, визначену ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 14.07.2025, у сумі 150 000,00 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Внесену заставу, визначену ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 14.07.2025 у сумі 92 400,00 гривень, повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 , для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою законної сили забезпечити продовження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена в частині звільнення від кримінальної відповідальності до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1