ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/4693/19 Номер провадження 11-кп/814/127/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001226 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2019 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Гора Абійського району Якутії, Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, останній раз:

17.10.2011 Апеляційним судом Харківської області за п.4, п.7, п.12 ст. 115, ч.1 ст. 71 КК України на 13 років позбавлення волі, звільненого 26.04.2019,

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

14.08.2019 ОСОБА_8 перебуваючи в кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , під час розпивання спиртних напоїв, скориставшись тим, що потерпілий заснув, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Samsung J120H» вартістю 1242 у чохлі «Samsung SМ- J» вартістю 27 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1269 грн.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу зі змінами, у якій просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_8 визнаний судом винуватим у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно в сумі 1269 грн. Внесені зміни до чинного законодавства призвели до часткової декриміналізації діяння. В даному випадку Закон має зворотню дію в часі. Оскільки заподіяна ОСОБА_8 шкода є меншою, ніж встановлено нормою закону, тому кримінальна відповідальність щодо нього скасовується.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, сума викрадення якої не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2019 року становить 1921 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 960,50 грн. на 2019 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становить 1921 грн.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 визнаний судом винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) 14.08.2019 на суму 1269 грн. Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.

Отже, враховуючи вказане вище, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Враховуючи викладене, те, що вина ОСОБА_8 встановлена вироком місцевого суду, що учасниками не оспорюється та обвинувачений не надав суду згоду на закриття кримінального провадження, проте є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі, вирок суду підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження на п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України закрити на підставі п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4