Справа № 676/4649/21
Номер провадження 1-кп/676/67/26
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

12 січня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши відкрите судове засідання в залі судових засідань в м. Кам`янці-Подільському у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 08 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_8 », раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про призначення додаткової автотехнічної експертизи. У клопотанні захисник зазначила, що обвинувачений та потерпілий дали суду суперечливі показання, основна відмінність яких полягає у алгоритмах, динаміці та траєкторіях руху автомобіля і пішохода з моменту виникнення небезпеки. Також на переконання сторони захисту свідки суду надали суперечливу інформацію, або не володіли нею взагалі. У висновку експерта №334 від 22.11.2019 судово-медичної експертизи не надано відповідь на питання про механізм утворення тілесних ушкоджень, адже сформовані судово-медичним експертом відповіді щодо механізму отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, є вкрай неконкретними та поверхневими, не було описано фаз розвитку ДТП, не вирішене питання про те, чи отримав би потерпілий тілесні ушкодження, якби він не рухався у бік коліс транспортного засобу, висновок експерта не містить дослідницької частини. Не усунув, на думку сторони захисту, експерт недоліки висновку і під час допиту в судовому засіданні. Крім того, у матеріалах провадження містяться два висновки експертів судових інженерно-транспортних експертиз №10.1-0499:19К від 08.11.2019 та №СЕ-19/123-21/293-ІТ від 08.07.2021, які за змістом не містять однозначних відповідей щодо обставин ДТП та механізму отримання тілесних ушкоджень. При цьому, за наслідками проведення всіх означених експертиз так і не було вирішено питання щодо вірогідності та технічної обумовленості версій потерпілого та обвинуваченого щодо обставин ДТП, а також щодо механізму отримання потерпілим тілесних ушкоджень. Крім того, за ініціативою сторони захисту судом було призначено, а експертними установами проведено судово-медичну, біологічну, комісійну судово-медичну та психологічні експертизи. Так, у висновку експерта № 29 від 08.04.2025, яким оформлені результати судово-медичної експертизи, зазначено, що на взутті ОСОБА_4 , крім одного, не пов`язаного з повсякденним вжитком розриву союзки взуття на ліву ногу, інших слідів динамічного тертя та слідів контакту з автомобілем не виявлено. Згідно із висновком експерта № СЕ-19/102-23/6941-БД від 20.12.2023, оформленого за результатами проведення біологічної експертизи, встановлено, що наявний на ручці із зовнішньої сторони водійських дверей автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , генетичний матеріал не придатний для ідентифікації через низький вміст ДНК. Висновком експерта № 123 від 16.04.2025, складеним за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи, визначено, що переїзд відбувся через ліву гомілку та стопу ОСОБА_4 у косо-поперечному напрямку, зверху вниз відносно вертикальної вісі нижньої кінцівки, яка в момент переїзду знаходилась в горизонтальному положенні, внутрішньою поверхнею повернута до колеса транспортного засобу та задньою поверхнею повернута до дорожнього покриття, а зовнішня частина стопи була розташована доверху. Потерпілий при цьому мав бути повернутий обличчям догори та його права нога мала бути або піджата до тулубу, або різко відведена вправо. Тілесних ушкоджень, характерних для наїзду на пішохода, який перебуває у вертикальному чи подібному положенні, у ОСОБА_4 не виявлено. Висновком експерта № 5097/23-21 від 24.10.2024, що складений за результатами проведення судової психологічної експертизи, встановлено, що у ОСОБА_4 відсутні значущі реакції, які свідчать про те, що 07.08.2019 він потрапив під колесо автомобіля після падіння з підніжки кабіни транспортного засобу. Значущі реакції відсутні у ОСОБА_5 , які б свідчили про те, що ОСОБА_4 потрапив під колесо автомобіля, рухаючись у попутному напрямку і не з підніжки кабіни транспортного засобу. Також, ОСОБА_4 на запитання експерта: «Бігли за автомобілем зліва?», Зашпортнулись по дорозі?» відповів «ні» і ці відповіді були не щирими (стор. 15,16 висновку). Таким чином, за наслідками проведених експертних досліджень були отримані нові вихідні дані. З урахуванням викладеного, захисник просила у межах кримінального провадження призначити додаткову автотехнічну експертизу, на вирішення якої постановити питання:

1. Яким був механізм виникнення ДТП за участі автопоїзда «DAF FX 95.430» з причепом марки «KRONE AZW 18» під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок якого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження (траєкторія руху пішохода ОСОБА_4 та транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5 безпосередньо перед наїздом (переїздом) на пішохода та/або безпосередньо у вказаний момент; чим і куди відбувся первинний удар в тіло потерпілого ОСОБА_4 ; у якому положенні знаходилось тіло потерпілого ОСОБА_4 в момент вказаного удару; як була розташована нога потерпілого ОСОБА_4 в момент переїзду відносно площини обертання колеса, яким було здійснено цей переїзд; яким був механізм контактування транспортного засобу з пішоходом ОСОБА_4 )?

2. У якому напрямку від автомобіля мало б відбутись відкидання тіла потерпілого ОСОБА_4 , якщо він перебував на лівій підніжці автомобіля після різкого початку його руху, якщо переїзд спареними лівими колесами середньої та задньої вісей автомобіля через ногу потерпілого ОСОБА_4 не відбувся, при прямолінійному русі автопоїзда із незначною швидкістю?

3. Чи перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП свідоме або ж необережне переміщення потерпілого ОСОБА_4 у напрямку коридору руху автопоїзду та внаслідок цього попадання ним у проміжок між задньою частиною автомобіля та передньою частиною причепа автопоїзда, тобто між спареними лівими колесами задньої вісі автомобіля та одинарним лівим переднім колесом?

4. Яка версія розвитку події є спроможною з технічної точки зору: повідомлена потерпілим ОСОБА_4 про те, що він потрапив під колеса транспортного засобу внаслідок падіння з підніжки тягача контейнеровоза, який повністю стояв та різко розпочав рух, чи повідомлена обвинуваченим ОСОБА_5 про те, що потерпілий, рухаючись у попутному напрямку, потрапив під колеса контейнеровоза під час руху останнього?

5. Чи відповідали дії пішохода ОСОБА_4 за обставин, які він повідомив суду, Правилам дорожнього руху у разі встановлення експертизою спроможності версії події останнього ?

6. Чи відповідали дії пішохода ОСОБА_4 за обставин, які повідомив суду ОСОБА_5 , Правилам дорожнього руху у разі встановлення експертизою спроможності версії події останнього ?

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно із ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

За приписами ч.1 ст.243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Оцінюючи зміст клопотання захисника та поставлені на вирішення експертизи питання, суд виходить з такого.

Як вбачається із п.1.1 Розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮУ від 08 жовтня 1998 року №53/5, основними завданнями автотехнічної експертизи є:

1.1.1. Установлення несправностей транспортного засобу (далі - ТЗ), які загрожували безпеці руху, причин їх утворення та часу виникнення (до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) чи внаслідок неї або після неї), можливості виявлення несправності звичайно застосованими методами контролю за технічним станом ТЗ; визначення механізму впливу несправності на виникнення та розвиток пригоди.

1.1.2. Установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди.

Швидкість руху транспортних засобів, виходячи з їх пошкоджень, може визначатися за допомогою програмних комплексів з дослідження механізму ДТП, що рекомендовані для впровадження в експертну практику.

1.1.3. Установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

Момент виникнення небезпеки для руху, як правило, має зазначатися у документі про призначення експертизи (залучення експерта). Якщо у документі про призначення експертизи (залучення експерта) момент виникнення небезпеки не зазначений, то експерт, виходячи з аналізу дорожньої обстановки, може визначити його за даними, що містяться в матеріалах справи.

Коли експерт вважає, що небезпека для руху виникла не в той момент, який зазначено в документі про призначення експертизи (залучення експерта), у висновку він має вказати мотиви незгоди з позицією органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), і дати відповідні варіанти розв`язання поставленого питання.

Перед автотехнічною експертизою можуть бути поставлені й інші завдання, вирішення яких пов`язане з дослідженням технічного стану ТЗ, дорожньої обстановки і дій учасників дорожньої події.

З аналізу сформульованих стороною захисту питань вбачається, що більшість із них спрямовані не на з`ясування технічних параметрів дорожньо-транспортної пригоди, а на реконструкцію події з урахуванням альтернативних версій, повідомлених обвинуваченим і потерпілим, а також на встановлення ймовірності, вірогідності та причинності поведінки потерпілого.

Так, питання щодо механізму виникнення ДТП, траєкторії руху пішохода та транспортного засобу, первинного контакту та положення тіла потерпілого (питання 1) фактично потребують визначення вихідних даних, які у справі є предметом спору між сторонами та ґрунтуються на суперечливих показаннях учасників події. Водночас автотехнічна експертиза відповідно до Методичних рекомендацій проводиться на підставі встановлених або заданих вихідних даних, а не з метою вибору між конкуруючими версіями події.

Питання про можливий напрямок відкидання тіла потерпілого за умови реалізації певної гіпотетичної ситуації (питання 2) мають умовний та ймовірний характер, не ґрунтуються на достовірно встановлених фактичних обставинах і виходять за межі завдань автотехнічної експертизи.

Крім того, на переконання суду 1 і 2 питання належать до предмета судово-медичної, а не автотехнічної експертизи. Проте, за даними висновку експерта №123 від 16.04.2025 комісійної судово-медичної експертизи, за наявністю, характером та локалізацією виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , при відсутності інших тілесних ушкоджень у нього, неможливо встановити, чи біг за автомобілем потерпілий, чи падав та як саме падав, чи стояв на підніжці, а також неможливо встановити обставини, за яких потерпілий попав під автомобіль.

Питання щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між можливими діями потерпілого та наслідками ДТП (питання 3), а також щодо технічної «спроможності» тієї чи іншої версії розвитку події (питання 4), по суті спрямовані на оцінку доказів у їх сукупності, визначення переконливості версій сторін та встановлення юридично значущого причинного зв`язку, що належить до виключної компетенції суду, а не експерта.

Крім того, питання 5 та 6 щодо відповідності дій пішохода Правилам дорожнього руху безпосередньо пов`язані з правовою оцінкою поведінки учасника дорожнього руху, що відповідно до частини першої статті 242 КПК України не може бути предметом експертного автотехнічного дослідження.

Суд також враховує, що у кримінальному провадженні вже проведено ряд інженерно-транспортних експертиз, а також комплекс судово-медичних, біологічних та психологічних експертних досліджень, результати яких містять фактичні дані, необхідні для з`ясування обставин події. При цьому сторона захисту не навела об`єктивних даних, які б свідчили про неповноту, неясність або внутрішню суперечливість висновків експертів у розумінні кримінального процесуального закону.

Варто зазначити, що суд при вирішенні цього клопотання не може аналізувати зміст усіх зібраних експертних висновків з точки зору доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого.

При цьому, відповідно до змісту вимог ч. 10 ст.101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

За таких обставин суд доходить висновку, що заявлене клопотання фактично спрямоване на переоцінку наявних доказів та отримання нового експертного висновку на підтвердження позиції сторони захисту, що не відповідає завданням та підставам призначення додаткової автотехнічної експертизи.

Керуючись ст.ст.242, 332, 369-372, 376 КПК суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення додаткової автотехнічної експертизи відмовити.

Роз`яснити учасникам судового провадження право на отримання в суді копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне рішення суду першої інстанції у цьому провадженні.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 30 хв. 16 січня 2026 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_9