Справа № 372/105/26
Провадження 1-кс-173/26
ухвала

Іменем України

19 лютого 2026 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002043 від 26.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Обухівською окружною прокуратурою Київської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.11.2025 року до чергової частини Обухівського РУП з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_4 про те, що 17.10.2025 року виявив крадіжку, з належного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належних йому грошових коштів, ювелірних виробів.

Відомості за вказаним фактом 26.11.2025 слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002043 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування, встановлено, що 17.10.2025 потерпілий ОСОБА_5 прибув до належного йому на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забрати частину грошових коштів, які зберігались у вказаному будинку.

В ході огляду приміщення робочого кабінету потерпілий ОСОБА_5 виявив відсутність грошових коштів у сумі 110 000 євро, номіналом по 100 євро (нового зразку), які зберігались у шухляді письмового столу, а також зникнення ювелірних виробів та інших коштовностей, а саме: золотих сережок, вартістю близько 1 000 доларів США; золотої обручки, вартістю близько 1 000 доларів США; золотого ланцюга вагою близько 100 грам, вартістю близько 5 000 доларів США; золотого браслета у формі змії, вартістю близько 5 000 доларів США; ювелірного набору фірми «Van Cleef» (сережки, ланцюжок, браслет), вартістю близько 3 000 доларів США; близько 35 колекційних золотих монет, загальною вартістю близько 50 000 доларів США; золотої медалі з портретом Імператора Миколи II, вартістю близько 3 000 доларів США. Загальна сума матеріальної шкоди є особливо великою.

Під час огляду приміщення потерпілим ОСОБА_6 , слідів злому дверей, замків, шухляд та скрині не виявлено. При цьому встановлено, що ключі від кабінету, скрині та шухляди столу перебували виключно у потерпілого та його дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою заявник фактично не проживає з 05.01.2025.

Інші особи, зокрема громадянин ОСОБА_8 , який здійснює нагляд за будинком, ключів від зазначених приміщень не мали.

Згідно з поясненнями ОСОБА_8 , наприкінці серпня 2025 року ОСОБА_7 відвідувала будинок у с. Хотів та мала при собі зв`язку ключів від приміщень будинку.

Після виявлення зникнення майна потерпілий ОСОБА_5 неодноразово намагався зв`язатися з колишньою дружиною, ОСОБА_7 за телефоном, однак остання на зв`язок не виходить.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування с обґрунтовані підстави вважати, що викрадені грошові кошти, ювелірні вироби та інші цінності можуть зберігатися за місцем проживання батьків ОСОБА_7 : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , у житловому будинку та господарських спорудах, а також за місцем здійснення підприємницької діяльності батьків магазин, за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, 09 лютого 2026 року у період часу з 15 години 51 хвилин по 18 годину 51 хвилин слідчим слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області було проведено обшук домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у житловому будинку та господарських спорудах, в ході якого було виявлено та вилучено: В ході обшуку в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було виявлено та вилучено: у житловій кімнаті будинку - браслет з металу жовтого кольору, пару сережок з металу жовтого кольору з камінцем чорного кольору, дві обручки з металу жовтого кольору, котрі поміщено до паперової коробки рожевого кольору за запаковано до спеціального пакету; у складському приміщенні - монету з металу жовтого кольору з написом «37 рублей 50 копеек 1902 100 франков» та із портретом чоловіка зі зворотного боку, де наявний напис « ОСОБА_12 ІІ Император», котра знаходиться в прозорому чохлі з папірцем білого кольору з написом «Auktion 46 14/15 Mai 2018 Los 0878», що поміщена до спеціального пакету.

У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, браслет з металу жовтого кольору, пару сережок з металу жовтого кольору з камінцем чорного кольору, дві обручки з металу жовтого кольору, котрі поміщено до паперової коробки рожевого кольору за запаковано до спеціального пакету НПУ №PSP2201315, монету з металу жовтого кольору з написом «37 рублей 50 копеек 1902 100 франков» та із портретом чоловіка зі зворотного боку, де наявний напис « ОСОБА_12 ІІ Император», котра знаходиться в прозорому чохлі з папірцем білого кольору з написом «Auktion 46 14/15 Mai 2018 Los 0878», що поміщена до спеціального пакету НПУ № ICR0075032, які було вилучено в ході проведення обшуку саме у житловому будинку та господарських спорудах, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Речові докази є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Належне забезпечення збереження вказаного речового доказу можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у користуванні та розпорядженні ним власником або іншою особою, яка має на те, передбачені діючим законодавством права, що може призвести до їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до п. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою накладення арешту на тимчасове вилучене майно є збереження речових доказів, вилучених в ході проведення обшуку.

Перелік і види майна, що належить арештувати: - браслет з металу жовтого кольору, пару сережок з металу жовтого кольору з камінцем чорного кольору, дві обручки з металу жовтого кольору, котрі поміщено до паперової коробки рожевого кольору за запаковано до спеціального пакету НПУ №PSP2201315; монета з металу жовтого кольору з написом «37 рублей 50 копеек 1902 100 франков» та із портретом чоловіка зі зворотного боку, де наявний напис « ОСОБА_12 ІІ Император», котра знаходиться в прозорому чохлі з папірцем білого кольору з написом «Auktion 46 14/15 Mai 2018 Los 0878», що поміщена до спеціального пакету НПУ № ICR0075032.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В зв`язку із вище викладеним у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заперечення на клопотання в яких остання просить розглянути справу без її участі та заперечує щодо накладення арешту на браслет з металу жовтого кольору, пару сережок з металу жовтого кольору з камінцем чорного кольору, дві обручки з металу жовтого кольору; монету з металу жовтого кольору з написом «37 рублей 50 копеек 1902 100 франков» та із портретом чоловіка зі зворотного боку, де наявний напис « ОСОБА_12 ІІ Император», котра знаходиться в прозорому чохлі з папірцем білого кольору з написом «Auktion 46 14/15 Mai 2018 Los 0878», оскільки вказане майно не має ніякого зв`язку з предметом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту, слід задовольнити.

Щодо накладення арешту на браслет з металу жовтого кольору, пару сережок з металу жовтого кольору з камінцем чорного кольору, дві обручки з металу жовтого кольору, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Прокурор в клопотанні зазначив, що метою арешту вищезазначеного майна є збереження його як речового доказу, оскільки існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Проте відповідних доказів не надав, та не довів в судовому засіданні можливість використання браслет з металу жовтого кольору, пару сережок з металу жовтого кольору з камінцем чорного кольору, дві обручки з металу жовтого кольору, як доказу у кримінальному провадженні, а також його зв`язок з даним кримінальним провадженням.

Згідно п. 5 ч. 1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи положення щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності, в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення внесеного прокурором клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 09.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання батьків ОСОБА_7 : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: монету з металу жовтого кольору з написом «37 рублей 50 копеек 1902 100 франков» та із портретом чоловіка зі зворотного боку, де наявний напис « ОСОБА_12 ІІ Император», котра знаходиться в прозорому чохлі з папірцем білого кольору з написом «Auktion 46 14/15 Mai 2018 Los 0878» - із забороною користування, відчуження та розпорядження даним майном.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1