Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2652/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву публічного обвинувача - прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000195 від 05.03.2024 (справа № 712/13278/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 перебуває на розгляді кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 05.03.2024 (справа № 712/13278/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України.

13 листопада 2025 року під час судового засідання публічний обвинувач - прокурор третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 заявив відвід головуючій судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000195 від 05.03.2024 (справа № 712/13278/24), що було зафіксовано в журналі судового засідання від 13.11.2025.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У зв`язку з чим з чим, 13.11.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді ОСОБА_4 , зафіксовану в журналі судового засідання, передано на розгляд судді ОСОБА_1 (справа №721/13278/24, провадження №1-кс/711/2652/25).

17 листопада 2025 року на електронну пошту Придніпровського районного суду м. Черкаси від прокурора ОСОБА_6 надійшла письмова заява про відвід судді ОСОБА_4 , яка була зареєстрована за № 46238/25.

На обґрунтування доводів, викладених в заяві, прокурором зазначено, що на стадії досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_5 01.03.2024 про підозру, 14.03.2024 досудове слідство у даному провадженні було зупинено у зв`язку із оголошенням її в міжнародний розшук, перетином останньої 15.03.2022 державного кордону та перебуванням за межами території України. Згодом, 03.10.2024 підозрювана ОСОБА_5 перетнула державний кордон у пункті пропуску «Шегині», її місцезнаходження встановлене, а постановою прокурора від 03.10.2024 досудове розслідування відновлено. Ухвалою Печерського районного суд від 16.10.2024 за результатами розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, на ОСОБА_5 покладені обов`язки на строк до 15.11.2024 повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими. Водночас, достовірно знаючи, що обвинувальний акт відносно неї направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси та ухвалою цього ж суду від 14.11.2024 у кримінальному провадженні № 0000195 призначене підготовче судове засідання на 05.12.2024, будучи обізнаною про це, попри покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 16.11.2024 залишила межі України, не повідомивши про це ані суд, ані прокурора, а її місцезнаходження наразі невідоме. У подальшому на підготовчі засідання у цій справі, призначені на 05.12.2024, 24.01.2025, 10.03.2025, 16.06.2025, прибувши лише 31.07.2025, повідомивши суд, що перебуває увесь час за кордоном у Королівстві Данія, не з`явилась. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27.10.2025 підсудність у цій справі визначена за Придніпровським районним судом м. Черкаси, а авторозподілом між суддями головуючим суддею визначено суддю цього суду - ОСОБА_4 .

Заявник зазначає, що увечері 12.11.2025, напередодні підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 направив прокурору клопотання про участь ОСОБА_5 у судовому засіданні у режим відеоконференції поза приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. При цьому, прокурором вказано про порушення вимог ч. 2 ст. 342 КПК в частині не встановлення особи, яка підключилась від імені обвинуваченої, ч.ч. 4 ст. 336 КПК стосовно подання клопотання про участь у режимі ВКЗ після п`ятиденного строку і не учасником, а іншою особою, без обґрунтування і підтвердження про наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 336 КПК, що дозволяють особі брати участь у судовому засіданні у режимі ВКЗ.

Однак, не прийнявши до уваги заперечення сторони обвинувачення, в порушення зазначених норм, а також ч.ч. 7, 8 ст. 336 КПК, не встановивши особу обвинуваченої, її місце фактичного знаходження, суддя ОСОБА_4 ухвалила рішення, яким допустила до участі в судовому засіданні 13.11.2025 та всі подальші засідання із використанням власних засобів поза межами приміщення суду особу, яка назвала себе обвинуваченою ОСОБА_5 . При цьому вказана особа запевняла, що була вимушена виїхати через війну в країні, хворобу дитини та, що планує повертатися в Україну, не надавши відповідь про своє місцезнаходження, не змогла назвати діагноз хвороби дитини і надати підтвердження того, що лікування може здійснюватися лише за межами України. Обставини того, що місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, і не виключено, що вона переховується на території Королівства Данії, де у неї є посвідка на проживання, на які звертав увагу прокурор, судом проігноровано та не взято до уваги.

Зважаючи на це, заявник вважає, що існують обставини, які виключають участь судді ОСОБА_4 у судовому розгляді зазначеного кримінального провадження.

Також прокурором наголошено на відсутності підстав, передбачених ч. 1 ст. 336 КПК для здійснення судового провадження дистанційно та не підтвердження їх наявності стороною захисту, а неявка ОСОБА_5 до суду позбавляє можливості суду переконатись, що особа, яка підключена у режим відеоконференції до судового засідання від імені обвинуваченої є саме ОСОБА_5 , а не будь-яка інша особа, яка на неї схожа чи використовує її цифровий ключ для підключення по відеоконференцзв`язку до електронного суду.

Заявник вважає, що надання дозволу особі, яка представлялась обвинуваченою ОСОБА_5 , яка протягом досудового розслідування № 0000195 від 05.03.2024 перебувала у розшуку, і після направлення обвинувального акта відносно неї залишила межі України, переховується від кримінальної відповідальності, до участі у судовому провадженні дистанційно поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, коли її особа належним чином не встановлена судом, призводитиме до порушень вимог статей 314, 318, 336, 342 КПК України, що, зі свого боку, створить передумови до істотного порушення вимог КПК України, які можуть мати наслідком скасування судового рішення у порядку його апеляційного перегляду.

Водночас ці факти суддею ОСОБА_4 належним чином не перевірені, не спростовані стороною захисту, а суддею безпідставно відкинуто аргументи прокурора, а необґрунтовані доводи сторони захисту взяті до уваги, що свідчить про явну симпатію судді до сторони захисту, наводить до обґрунтованих сумнівів у її неупередженості.

Вищевказані обставини на думку прокурора у своїй сукупності свідчать на користь обґрунтованих сумнівів прокурора у неупередженості головуючого судді Придніпровського районного суд м. Черкаси ОСОБА_4 та у її безсторонності при прийняті рішень, що відповідно до положень ст. 75 КПК України є підставою для її відводу.

При цьому прокурор зазначає, що не вважає підставою для відводу незгоду із судовим рішенням, а вказує, що зазначені вище порушення норм кримінального процесуального законодавства при прийняті рішення обґрунтовано вказують на суб`єктивність судді при прийняті необґрунтованого, невмотивованого, незаконного рішення, порушують принципи рівності та змагальності сторін, принцип незалежності судді як арбітра при розгляді доводів сторін судового процесу.

Отже, на думку прокурора, процесуальна поведінка судді у кримінальному провадженні №0000195 від 05.03.2024 свідчить, що в такому випадку наявний об`єктивний критерій, що свідчить про упередженість головуючого судді ОСОБА_4 , так і суб`єктивний критерій у вигляді обґрунтованого переконання прокурора.

За таких обставин просив відвести головуючу суддю ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження.

Заявник прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив провести судове засідання з розгляду заяви про відвід без його участі, заяву про відвід підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Суддя ОСОБА_4 , як особа, якій заявлено відвід, в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяви про проведення судового розгляду заяви про її відвід без її участі.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 також просив розглядати заяву про відвід головуючої судді без його участі, проти задоволення заяви заперечував в наслідок її необґрунтованості, вважає, що мотиви прокурора є надуманими, які неодноразово перевірялись судом у даній справі, а чергову заяву про відвід вважає зловживанням прокурора своїми процесуальними правами, про що надав письмові заперечення, зареєстровані за № 46425/25 від 17.11.2025.

Суддею визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід у відсутність заявника - прокурора ОСОБА_6 , особи, якій заявлено відвід судді ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_7 .

Дослідивши заяву про відвід, письмові заперечення сторони захисту, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що підстави для відводу судді ОСОБА_4 відсутні, з огляду на наступне.

Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставини, на які посилається прокурор у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_4 , є іншими обставинами, які викликають сумнів у її неупередженості, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі "Білуха проти України" (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі № 908/137/18 від 04.02.2020 згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання заявника, викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 , вказує на те, що поданою заявою про відвід судді, останнім фактично висловлюється незгода з прийнятим суддею під час розгляду даної справи процесуальним рішенням щодо задоволення клопотання сторони захисту про участь обвинуваченої ОСОБА_8 у судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференцзв`язку.

Проте, незгода учасників процесу з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та їх обґрунтуванням у даній справі, сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості головуючої судді ОСОБА_4 .

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 "Про незалежність судової влади" від 13 червня 2007 року виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Водночас, суддя суду, що розглядає заяву про відвід, не є судом апеляційної інстанції, а тому не уповноважений давати оцінку законності або обґрунтованості рішенням або діям суду, що розглядає справу по суті. Незгода з такими діями або рішеннями може бути включена до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується судовий розгляд справи по суті.

На переконання суду, заявник прокурор ОСОБА_6 у заяві про відвід не навів жодних аргументованих та вмотивованих доказів, які б могли свідчити про упередженість головуючої судді при розгляді даного кримінального провадження, а обставини, на які посилається прокурор, є недостатніми для того, щоб піддати сумніву об`єктивність і неупередженість судді, якій заявлено відвід. А те, що внаслідок суб`єктивних міркувань, прокурор сумнівається в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 , не свідчить про заінтересованість судді у розгляді справи, а відтак, не є підставою для усунення від участі у розгляді вищезазначеного кримінального провадження.

Під час судового засідання не встановлено обставин та будь-яких доказів упередженості головуючої судді ОСОБА_4 , які б також свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у розгляді кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000195 від 05.03.2024 (справа № 712/13278/24) або які іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості судді, що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява публічного обвинувача - прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 від участі у справі № 712/13278/24є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви публічного обвинувача - прокурора третього відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000195 від 05.03.2024 (справа № 712/13278/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1