Провадження № 1-кп/756/975/26
УХВАЛА

19 січня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 , представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

під час підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0001541 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор звернулась із клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні: переховування від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу. На підтвердження вказаних ризиків прокурор посилається на тяжкість кримінальних правопорушень, знайомство обвинуваченого зі свідками, намагання приховати

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти клопотання прокурора, просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не погодився із висунутим обвинуваченням.

Захисник заперечив проти продовження тримання під вартою, просив пом`якшити обвинуваченому запобіжний захід, та визначити його у виді домашнього арешту. Зокрема захисник зазначив, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, заявлені прокурором ризики не доведені, вважає неправильною висунуту кваліфікацію за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 115 КК України, а також у тяжкому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений був затриманий 07.06.2025 р.

09.06.2025 ухвалою слідчого судді до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Після цього запобіжний захід неодноразово продовжувався, його дія спливає 01.02.2026 р.

ОСОБА_3 висунуте обвинувачення, зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, та у вчиненні тяжкого злочину проти громадської безпеки, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Сторона обвинувачення посилається на ряд доказів, висновків експертиз, показів свідків, які можливо оцінити лише під час розгляду справи по суті. При цьому, на цій стадії суд не вирішує питання доведеності винуватості, не надає оцінку доказам на підтвердження або спростування фактичних обставин.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що він має зареєстроване місце проживання, однак фактично до затримання проживав за іншою адресою, офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше не судимий. Крім того, обвинувачений залишив місце події, яка є предметом цього кримінального провадження, до правоохоронних органів не звертався, що ним не заперечується.

Виходячи із тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , його наслідків, у сукупності із наведеними даними про її особистість, знайомство зі свідками у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду та впливати на свідків (пункти 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, інші заявлені прокурором ризики є недоведеними.

Суд приходить до висновку про доведеність прокурором того, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишається виправданим і обґрунтованим виходячи із встановлених ризиків, тяжкості обвинувачення, і особи обвинуваченого.

Водночас, розглядаючи можливість застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів, суд зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт, не є достатніми для гарантування поведінки обвинуваченого виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення і його наслідків.

Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 пов`язане з насильством проти життя людини, суд вважає обґрунтованим на цьому етапі не визначати розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, на обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити. Досягнення завдань у даному кримінальному провадженні виправдовує подальше втручання у право обвинуваченого на свободу, і тримання її під вартою на цій стадії розгляду справи, є єдиним запобіжним заходом, що зможе гарантувати виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків в ході судового розгляду, а також запобігати спробам переховуватися від суду.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 199, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1