ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/4017/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1834/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.01.2023 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровськ за ч.1 ст.308, ч.1 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

засуджено за ч.2 ст.307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 12.01.2023 та ОСОБА_7 визначено остаточне покарання - 6 років 1 місяць позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Як установив суд, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час у ОСОБА_8 виник умисел на незаконний збут наркотичних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 308, 309 КК, 08.01.2025, ОСОБА_7 , приблизно о 14:32, перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон, з метою його подальшого незаконного збуту.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_10 , яка виступала під вигаданими анкетними даними під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, та прийняла від нього замовлення на придбання наркотичного засобу - метадон.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 , перебуваючи за вищевказаною адресою, отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень, як плату за наркотичний засіб, після чого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, передав ОСОБА_10 два фрагменти блістерів, в яких перебували три таблетки наркотичного засобу - метадон.

Таким чином, ОСОБА_12 за 300 (триста) гривень продав ОСОБА_10 , тобто незаконно збув, наркотичний засіб - метадон, загальною масою в перерахунку на масу таблеток - 0,0741 грам.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги особи, яка її подала

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.71 КК України, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначив, що суд при призначенні покарання, застосовуючи положення ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком суду, не доєднав додаткове покарання у виді конфіскації майна. Просить ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не вібдуте покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 12.01.2023 та визначити остаточне покарання 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого, захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в іспитовий строк, розлучений, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку з вживанням опіоїдів, алкоголю зі шкідливими наслідками, його щире каяття, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням основного покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч.3 ст.71 КК України, призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Суд першої інстанції не врахував цих вимог закону, у зв`язку з чим при призначенні покарання на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, не приєднав додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 12.01.2023 та ОСОБА_7 визначити остаточне покарання - 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: