Номер провадження: 11-сс/813/390/26
Справа № 523/505/26 1-кс/523/1072/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про задоволення самовідводу

28.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 19.01.2026 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 ,

встановив:

До Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 19.01.2026 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 .

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Одеського апеляційного суду зазначена апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 розподілена на колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали за апеляційною скаргою, суддя ОСОБА_2 заявив самовідвід від розгляду даної апеляційної скарги.

Розгляд заяви про самовідвід не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні учасників процесу, з огляду на що, колегія суддів дійшла висновку про те, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 можливо розглянути за відсутності учасників процесу та дана обставина жодним чином не порушує право учасників процесу на доступ до правосуддя, оскільки незалежно від їх думки (навіть у разі їх присутності під час вирішення питання про самовідвід), колегією суддів не може бути прийнято протилежного рішення, аніж задоволення заявленого самовідводу, з огляду на конкретні обставини справи.

Заслухавши колегію суддів; перевіривши матеріали за апеляційною скаргою; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України (далі - КПК).

Статтею 75 КПК визначено перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в ст. 76 КПК.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Зі змісту скарги вбачається, що 16.12.2025 року, ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України, прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , яким, за версією заявника, сфальсифіковано матеріали кримінального провадження №0000402 від 01.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10.12.2025 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні вказаного злочину та засуджений до 4 (чотирьох) років позбавлення волі (справа №498/2121/24, провадження №1-кп/498/55/25).

Оскільки скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 стосується кримінального провадження №0000402 від 01.06.2024 року, процесуальне керівництво у якому здійснювали прокурори Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області, а також стосується питання руху та розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 , з метою дотримання приписів ст.ст. 75, 76 КПК України, виникла необхідність у з`ясуванні питання щодо можливої процесуальної участі у даних справах заступника керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , який є рідним братом судді ОСОБА_2 .

Так, на адресу Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області був направлений запит щодо отримання відомостей стосовно участі та прийняття процесуальних рішень заступником керівника Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000402 від 01.06.2024 року, а також стосовно звернень ОСОБА_6 щодо протиправних дій прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , пов`язаних з розслідуванням вказаного кримінального провадження, які є наслідком звернення ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 .

Листом Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області за вих.62-373ВИХ-26 від 28.01.2026 року повідомлено, що перший заступник керівника вказаної окружної прокуратури ОСОБА_8 , є співвиконавцем та безпосередньо приймав участь у розгляді та підготовці відповідей на неодноразові звернення ОСОБА_6 щодо процесуального керівництва та стану судового розгляду у кримінальному провадженні №0000402 від 01.06.2024 року за ч.2 ст.286 КК України, а також стосовно можливих неправомірних дій прокурора ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні.

Вказані обставини стали підставою для заявлення суддею ОСОБА_2 самовідводу на підставі п.п.1,4 ч.1 ст.75 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема якщо він є близьким родичем прокурора в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Колегія суддів, дійшовши висновку щодо наявності підстав для задоволення заявленого самовідводу, окрім вимог п.п.1, 4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п.2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Приймаючи до уваги наявні в даній справі обставини, враховуючи наведені вище вимоги законодавства України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід, а матеріали судової справи передати до апарату апеляційного суду, для виконання положень ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 376, 401 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити заявлений самовідвід судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 19.01.2026 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_6 (справа №523/505/26, провадження №11-сс/813/390/26).

Матеріали провадження №11-сс/813/390/26передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншої колегії суддівв порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4