Справа № 199/1514/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого з матір`ю похилого віку, 1954 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України.

повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на незаконне носіння та придбання бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені під час досудового розслідування - день, час і місце, але не пізніше 10.02.2026 та при невстановлених обставинах, незаконно придбав конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу GHO-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, запал ручної гранати типу AF-11, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні штатним способом (за допомогою різьбового з`єднання) утворюють осколкову наступальну ручну гранату типу GHO-1, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Після чого, 10.02.2026 о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, утримуючи при собі незаконно придбаний конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу GHO-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, запал ручної гранати типу AF-11, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні штатним способом (за допомогою різьбового з`єднання) утворюють осколкову наступальну ручну гранату типу GHO-1, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, переніс до приміщення будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Самійла Величка, 62, чим порушив вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року та скоїв придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Далі, 10.02.2026 в період часу з 21 год. 38 хв. до 22 год. 05 хв. слідчим СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , в присутності двох понятих, за адресою: м. Дніпро, вул. Самійла Величка, 62, проведено особистий обшук відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого в правій кишені чорної куртки, одягнутої на ньому виявлено та в подальшому вилучено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової наступальної ручної гранати типу GHO-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, запал ручної гранати типу AF-11, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні штатним способом (за допомогою різьбового з`єднання) утворюють осколкову наступальну ручну гранату типу GHO-1, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-26/4927-ВТХ від 11.02.2026 предмет ззовні схожий на корпус гранати GHO-1 вилучений 10.02.2026 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати типу GHO-1.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-26/4927-ВТХ від 11.02.2026 предмет ззовні схожий на запал типу AF-11, вилучений 10.02.2026 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є запалом ручної гранати типу AF-11, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-26/4927-ВТХ від 11.02.2026 зазначені предмети у поєднанні штатним способом (за допомогою різьбового з`єднання) утворюють осколкову наступальну ручну гранату типу GHO-1, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у носінні та придбанні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному, загрожує реальне позбавлення волі.

2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення.

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний має можливість, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_4 .

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення ґрунтовно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Беручи до уваги, що органом досудового слідства встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на певний строк, (згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами), а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, слідча просить застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням розміру застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застосувати заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи клопотання слідчого слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані прокурором матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважає необхідним клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав частково, пояснивши, що знайшов гранату, яку залишив собі та яка була в дуже поганому стані.

Вислухавши думку сторін, дослідивши, подані документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України є умисним тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.02.2026;

-протоколом огляду місця події від 10.02.2026;

-протоколом огляду місця події від 10.02.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.02.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.02.2026;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.02.2026;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.02.2026;

-висновком експертом № СЕ-19/104-26/4927-ВТХ від 11.02.2026;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Щодо суспільної небезпеки, слідчий суддя приходить до висновку, що такий злочин, в умовах воєнного стану, має дуже високий ступінь суспільної небезпеки.

ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість призначення суворого покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

На думку слідчого судді вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»), тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, слідчий суддя погоджується з прокурором, що ОСОБА_4 , залишаючись на волі, може здійснити неправомірний тиск на свідків з метою примусу їх до зміни своїх показань на його користь, може продовжити скоєння інших злочинів для перешкоджання досудовому розслідуванню.

Ці ризики вказують на те, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства, може продовжити скоювати кримінальні правопорушення.

Які не будь відомості про те, що ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати в умовах слідчого ізолятору відсутні та слідчому судді не надані.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя на даному етапі не встановив.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до припису КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, за тяжкі злочини розмір застави становить від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум на 2026 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2026 рік», для працездатних осіб складає 3328 грн грн.

Враховуючи всі обставини справи, майновий стан та особу підозрюваного ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 199680 грн. яка буде достатньою мірою гарантувати виконання ним, покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, на ОСОБА_4 необхідно відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти такі обов`язки: за першою вимогою прибувати на виклик слідчого. прокурора; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого. прокурора; повідомляти слідчого. прокурора про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти, вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити суд.

Попередити ОСОБА_4 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Посилання підозрюваного та захисника про здійснення постійного догляду за матір`ю похилого віку слідчий суддя враховує, разом з цим, з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого злочину, така обставина не нівелює наявність встановлених ризиків.

З огляду на викладене, клопотання захисника та підозрюваного про обрання останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застосування застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, задоволенню не піддягає.

Керуючись ст.ст. 131,132,176,177,178,183,184,186,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На підставі ст. 197 КПК України встановити строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - шістдесят днів та строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 10 лютого 2026 року.

Визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 дату закінчення дії ухвали 10 квітня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 199680 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути звільнений під заставу, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, на строк дії ухвали до 11 квітня 2026 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти такі обов`язки: за першою вимогою прибувати на виклик слідчого. прокурора; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого. прокурора; повідомляти слідчого. прокурора про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Відмовити в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та захисника про застосування підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застосування застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою негайно вручити учасникам кримінального провадження та негайно направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», - для виконання.

Відповідно до ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку підозрюваним, його захисником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

12.02.2026