Дата документу 11.12.2025Справа № 554/3614/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 ,про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000570 від 12.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом незаконного виготовлення, придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин обіг яких заборонений у великих та особливо великих розмірах, вступив у попередню змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ще рядом невстановлених осіб.

Відповідно до вказаної змови, завданнями і метою існування даної злочинної групи було налагодження постачання психотропних речовин, обіг яких заборонений у великих та особливо великих розмірах та їх подальший безперебійний масштабний збут на території с. Велика Багачка, Миргородського району Полтавської області через розгалужену мережу з метою незаконного збагачення учасників групи, що у подальшому стало єдиним джерелом їх доходів.

Основним джерелом доходів ОСОБА_7 , а також інших співучасників вчинюваних кримінальних правопорушень було отримання доходу від збуту наркотичних засобів та психотроних речовин.

21.10.2025 та 27.11.2025 в ході проведення санкціонованих обшуків як за місцями проживання фігурантів так і в нежелих приміщеннях, було виявлено та вилучено ряд речових доказів, які мають значення у вказаному кримінальному провадженні.

21 жовтня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 445366523 від 26.09.2025 квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Дане клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий прохав розглядати без виклику особи, у володінні якої знаходяться об?єкти на які накладається арешт майна, власника майна, їх захисників, представників чи законних представників.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням вказаної процесуальної норми права, слідчим суддею було прийнято рішення про проведення судового розгляду клопотання без повідомлення особи, у володінні якої знаходяться об?єкти на які накладається арешт майна, власника майна, оскільки вбачається наявність ризику відчуження та зміни або знищення вищевказаного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000570 від 12.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України за фактом незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

21 жовтня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 445366523 від 26.09.2025 квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Згідно ч. 2 ст. 307 КК України санкція статті передбачає конфіскацію майна.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна з метою конфіскації майна як виду покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131-132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, яке знаходиться у власності підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 02), на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1060, виданий 22.06.2021, видавник: приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1