Справа №197/728/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Покровського районного суду м. Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Чернігів Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час утримується в ДУ «Криворізька УВП (№3)», судимого: 14.04.2011 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.ч.1,3 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 19.06.2018 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8

встановила:

21.05.2024, приблизно о 19:30 год, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні літньої кухні вживав спиртні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , та знайомим ОСОБА_10 . У цей же день, приблизно о 23:45 год, знаходячись в приміщенні літньої кухні за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 шляхом підпалу вийшов до сараю, де взяв каністру з горючою речовиною. Після чого, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя іншої особи з особливою жорстокістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті потерпілого, ОСОБА_5 повернувся до приміщення літньої кухні, де у присутності ОСОБА_9 умисно облив ОСОБА_10 легкозаймистою горючою речовиною, яка є нафтопродуктом, що має вуглеводневий склад, характерний для суміші зміненого автомобільного бензину та нафтової оливи, та за допомогою запальнички її підпалив, у результаті чого, загорілось простирадло та одяг, що знаходились на тілі потерпілого. Однак, ОСОБА_9 , побачивши горіння потерпілого ОСОБА_10 , прийняла міри для його гасіння. У подальшому працівниками медичної допомоги ОСОБА_10 було госпіталізовано до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР. У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків полум`ям II-Ша,б ступеню із охопленням 60-69% поверхні тіла (обличчя, шиї, передньої поверхні тулуба, обох верхніх та нижніх кінцівок, обох плечей, передплічь та кистей, опік верхніх дихальних шляхів), які ускладнилися в своєму перебігу розвитком опікового шоку та токсемії, в сукупності, стосовно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, що перебувають у прямому причинно-слідчому зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 21.50 год, у приміщенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 суду показав, що з свідком ОСОБА_9 декілька років проживав у цивільному шлюбі, мешкали в АДРЕСА_2 . З покійним ОСОБА_10 познайомились на неофіційних підробітках в місті Кривому Розі. 21 травня 2024 року після роботи повертались з співмешканкою ОСОБА_11 додому у селище Широке та запропонували переночувати у них ОСОБА_12 , оскільки він посварився з своєю дружиною. Перебуваючи вдома спільно втрьох випили спиртних напоїв, повечеряли та лягли відпочивати. Він відмовив ОСОБА_11 у інтимі та сказав щоб пішла спати на інший диван. Коли він повернувся у напрямку де спав ОСОБА_13 , то побачив, що останній гладить ОСОБА_11 біля живота, що його дуже обурило. На грунті раптово виниклих неприязних відносин швидко встав та пригрозив облити їх бензином. Після чого встав з ліжка, взяв каністру з бензином та виплеснув на ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Схопив зі столу запальничку, якою продовжував лякати. В цей момент ОСОБА_13 штовхнув його ногою, він натиснув запальничку та миттєво відбувався спалах. ОСОБА_13 кричав від болю і тому він вирішив викликати карету швидкої допомоги. Додатково зазначив, що виплескуючи бензин на ОСОБА_13 добре розумів, що це горюча речовина та усвідомлював наслідки контакту палива з запальничкою, якою пригрожував підпалити, зокрема, що полум`ям займеться одяг та тіло. Зазначив, що не оспорює фактичні обставини, вину визнав частково, оскільки не погоджується з кваліфікацією, вважає, що він завдав смерті ОСОБА_13 з необережності.

Потерпіла ОСОБА_14 у судове засідання не прибула, направила до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій зазначила про відсутність будь-яких вимог до обвинуваченого матеріального та морального характеру, висловила позицію щодо призначення покарання на розсуд суду.

За результатами обговорення питання в порядку ст. 325 КПК України, судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність потерпілої ОСОБА_14 , оскільки можливо за відсутності останньої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що з обвинуваченим ОСОБА_5 знайома, проживали разом з останнім як співмешканці близько п`яти років. Під час проживання часто виникали сварки через вживання спиртних напоїв, іноді завдавав ударів, ревнував жартома. З ОСОБА_10 була знайома приблизно рік. Усі разом працювали на овочевій базі. Навесні 2024 року ОСОБА_10 , будучи напідпитку, після роботи поїхали ночувати до ОСОБА_5 , де усі разом продовжили вживати алкоголь. На ранок ОСОБА_10 на роботу не поїхав, оскільки погано почувався. Увечері ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та вона знову вживали алкоголь. Обвинувачений пив міцне пиво, а ОСОБА_10 з нею вживали горілку. В кімнаті було освітлення від фонарика. Далі ОСОБА_10 ліг на матрац, а вона хотіла прилягти біля ОСОБА_5 , але він їй не дозволив. Тому вона прилягла на матрац біля ОСОБА_13 та повернулась головою до стіни. На прохання ОСОБА_13 вона встала та зробила самокрутку з табаку. Всі втрьох вони ще випили та покурили цигарку. Раптово приревнувавши обвинувачений сказав, що обіллє ОСОБА_10 та її бензином. Вона та ОСОБА_10 подумали що це жарт. ОСОБА_5 вийшов з кухні і невдовзі повернувся з каністрою та почав обливати ОСОБА_10 та її з каністри, наповненої бензином. Вона відскочила та побігла за ємністю з водою, але побачила спалах. Чула як ОСОБА_10 кричав ОСОБА_5 що він робить. Разом з ОСОБА_5 полум`я почали загасили. Далі вона сказала обвинуваченому, щоб той викликав швидку допомогу, та, почувши що той телефонує до швидкої допомоги, втекла з будинку.

За вимогами ч. 1 ст. 349 КПК України докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.

Крім показів самого обвинуваченого та свідка, в ході судового розгляду за клопотанням прокурора досліджено також інші докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме.

Рапорт помічника чергового ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 22.05.2024 про отримання заяви та реєстрацію ЄО за №4697 від 22.05.2024. Відповідно до якого 22.05.2024 о 00:12 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.05.2024 о 00:11 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 повідомив поліцію та ШМД, що горить будинок, постраждав знайомий, який обгорів, чоловік на ім`я ОСОБА_13 притомний, потім повідомив, що в ході п`яної сварки він облив бензином та підпалив у своєму будинку свого знайомого.

Протокол прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_10 , складений о/у СКП ВП №6 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 22.05.2024 о 10- 00 год., згідно якого ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_5 за місцем мешкання АДРЕСА_2 , під час спільного вживання спиртних напоїв, з невстановлених причин, використавши горючу суміш, яку потім підпалив, намагався вбити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протокол огляду місця події від 22.05.2024, складений у присутності двох понятих та за участі ОСОБА_5 , з використанням відеокамери. Проведеним оглядом встановлено: об`єктом огляду є територія домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Вказане володіння складається з літної кухні та житлового будинку. Літня кухня одноповерхова, вхід здійснюється через дерев`яні двері та складається з двох кімнат: -кухня розміром 4х5, в якій знаходиться стіл, шафа газова плита, по центру кімнати №1 на підлозі виявлено ємкість пластикову об`ємом 5 літрів зеленого кольору на дні якої виявлено речовину зі специфічним запахом схожу на бензин, вказано ємкість упакована та вилучена 40 спец. пакету НПУ QYH 0152902, у кімнаті № 2 знаходиться тумба, шафа, диван, у лівому куті кімнати знаходиться комод на поверхні підлоги, поряд дивану на якому виявлено та вилучено: - подушка зі слідами горіння(термічного пилу) - темного кольору, простирадло темно-жовтого на якому виявлено залишки продукту горіння у вигляді предметів. Вказані речі вилучено та упаковано до білих мішків, горловина яких зв`язана ниткою з биркою. Під час огляду приміщення встановлено, що речі знаходяться у відносному порядку, у приміщенні відчувається явний сморід продукту горіння на підлозі сліди крові. Під час огляду виявлено і вилучено ємність об`ємом 5 літрів, упаковано до спец. пакету НПУ QYH 0152902, подушка темного кольору зі смугами темно-синього кольору, ковдра з підковдри темного кольору з візерунком у вигляді сніжинок.

Постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 22.05.2024, відповідно до якої пластикову ємність об`ємом 5 літрів, яку поміщено до спеціального сейф пакету НПУ QYH 0152902, ковдру зі слідами горіння, яку поміщено до мішка білого кольору та опечатано паперовою биркою з відповідними підписами понятих, подушка зі слідами горіння, яку поміщено до мішка білого кольору та опечатано паперовою биркою з відповідними підписами понятих, простирадло зі слідами горіння визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП№6.

Протокол огляду документів від 23.05.2024, складений за результатами огляду диска формату «CD-R», фірми «ALERUS» 700 МВ 80 min 52-x speed, з аудиозаписами з лінії 102. Під час огляду детально зафіксована розмова ОСОБА_5 з оператором лінії 102 та занесена до протоколу огляду.

Протокол проведення слідчого експерименту від 24.05.2024, складений у присутності двох понятих, за участі свідка ОСОБА_17 та спеціаліста криміналіста СВ ВП №6 ОСОБА_18 , о/у СКП ВП №6 ОСОБА_19 та відеозапис. Відповідно до якого слідчий експеримент проведений за адресою АДРЕСА_2 та свідок ОСОБА_9 детально розповіла про події, які відбувалися у літній кухні на території домоволодіння за зазначеною адресою. Зокрема, розповіла як ОСОБА_5 облив її та ОСОБА_13 бензином. Після чого вона вибігла до кухні, та коли вискочила побачила спалах, повернувшись до кімнати вона побачила як горить ОСОБА_13 . Після чого вона побігла за водою на кухню, схопила 3-литрову банку з водою, забігла до кімнати та почала гасити ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_20 також побіг за водою, взяв банку з водою та вилив її на ОСОБА_13 . Крім того, зазначила, що перебуваючи на вулиці почула, що ОСОБА_21 викликав швидку та поліцію. Слідчий експеримент зафіксований на відеокамеру, диск із відеозаписом долучений до протоколу.

Висновок експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 №1136/1 від 29.05.2025. Відповідно до висновку з копії протоколу проведення слідчого експерименту, складеного слідчим СВ ВП №6 КРВП ГУНП ОСОБА_22 від 24.05.2024 р., за участю свідка ОСОБА_9 відомо: «... він відчинив каністру з бензином та зайшовши до кімнати, в той час ОСОБА_13 вже ліг відпочивати. ОСОБА_21 одразу облив бензином ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , ОСОБА_11 від цього вискочила до кухні, а ОСОБА_13 лежав, не зрозумів, що відбувається, та коли вискочила помітила спалах. Після цього, ОСОБА_11 забігла до кімнати, побачила, що горить ОСОБА_13 та вибігла на кухню, де схопила 3 літрову банку з водою та почала гасити ОСОБА_13 , та потім за водою побіг ОСОБА_21 та взявши ще один бутиль з водою, облив ним ОСОБА_13 . Після чого, ОСОБА_11 побачила, що все потушили, злякалась, так як була вся у бензині...вийшла з будинку...» Виявлені тілесні ушкодження у трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , могли утворитися при обставинах та механізмі заподіяння, які були вказані свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході слідчого експерименту 24.05.2024 року.

Протокол огляду речей від 22.05.2024 із фотознімками до нього, складений за результатами огляду речей, які отримані в ході добровільної видачі гр. ОСОБА_9 , у присутності двох понятих, за участю ОСОБА_9 , та зафіксований за допомогою фотокамери. Під час огляду виявлено та вилучено штани чорного кольору та кофту рожевого кольору, які поміщені до картонної коробки, яку опечатано липкою стрічкою НПУ та на яку приклеєно паперову бирку з відповідними підписами учасників огляду.

Постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 22.05.2024, відповідно до якої штани чорного кольору та кофту рожевого кольору, які поміщені до картонної коробки, яку опечатано паперовою біркою з підписами понятих визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №6.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.05.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 заявив, що 21.05.2024 приблизно л 21-00 год. він перебував за адресою АДРЕСА_2 . Під час розпивання спиртних напоїв разом із ОСОБА_10 , з невстановлених причин вилив запальну суміш на свого знайомого та підпалив його, чим наніс тілесні ушкодження термічних опіків тулуба та кінцівок.

Постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 22.05.2024, відповідно до якої джинсові штани синього кольору разом з паском чорного кольору з металевою застібкою, кофта- олімпійка синього кольору з вставками на рукавах блакитно-червоного кольору та футболку сірого кольору упаковано до паперової коробки, яка опечатана біркою: черевики чорні чоловічі, які упаковано до паперової коробки, яка опечатана біркою; запальничка сірого кольору фірми «NEON TURBO», яку запаковано до поліетиленового пакету НПУ №CRI 1130005 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП№6.

Протокол проведення слідчого експерименту від 24.05.2024, складений за участі двох понятих, за участі підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 , за участі спеціаліста ОСОБА_18 , інших осіб з застосуванням технічних засобів відеокамери та відеозапис. Відповідно до протоколу всі учасники прослідували до території будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 відтворив події, які відбувалися 22.05.2024. Так, ОСОБА_5 детально розповів про події 22.05.2024, де і при яких умовах вони відбувалися. Зокрема зазначив, як він взяв у будинку каністру з бензином, якого було приблизно 1 літр, повернувся до літньої кухні, де на дивані лежав ОСОБА_10 під ковдрою, після чого облив останнього (груди та ноги), після чого дістав з кишені запальничку, підніс, запалив на відстані приблизно 0,5 м від ОСОБА_10 , після чого останній почав горіти. В подальшому ОСОБА_23 почала гасити ОСОБА_10 водою з банки, ОСОБА_5 також взяв банку з водою та вилив на ОСОБА_10 . Потім виклика поліцію та швидку.

Висновок експерта №1136/2, складений за результатами проведення судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_10 . Відповідно до якого з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного слідчим СВ ВП №6 КРВП ОСОБА_24 від 24.05.2024 р., за участю підозрюваного ОСОБА_25 (на даний момент утримується в КУВП №3) та захисника ОСОБА_8 (діє на підставі доручення N?003-040005582) відомо: «... ОСОБА_11 стояла на виході з кімнати до кухні, підозрюваний ОСОБА_5 обливши потерпілого ОСОБА_26 з кишені дістав запальничку, ще не підніс її до ОСОБА_26 (який не розумів, що відбувається так як був п?яний) ... запальничку, яку запалив... на відстані близько 0,5 м, потерпілий ОСОБА_27 почав горіти... ОСОБА_11 побігла на кухню, де схопила банку з водою (3 л.)... він почав кричати «ой», встав та почав пересуватися на матрац, одіяло, яким був вкритий потерпілий ОСОБА_27 на ньому почало плавитись та пекти йому.. та підозрюваний ОСОБА_28 другою банкою з водою почав гасити ОСОБА_29 горів близько 2-3 секунд...» Виявлені при експертизі трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та механізмі заподіяння, які були вказані підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході слідчого експерименту від 24.05.2023 року. Смерть настала від термічних опіків полум?ям II-IІІа,б ступеню із охопленням 60-69% поверхні тіла (обличчя, шиї, передньої поверхні тулуба, обох верхніх та нижніх кінцівок, обох плечей, передплічь та кистей, опік верхніх дихальних шляхів), які ускладнилися в своєму перебігу розвитком опікового шоку та токсемії, що підтверджується морфологічними змінами опікових поверхонь, даними судово- медичної експертизи трупу та даними додаткових методів дослідження. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа термічні опіки виникли прижиттєво, незадовго до надходження у стаціонар, можуть відповідати даті 21.05.2024.

Висновок експерта №СЕ-19/104-24/22361-ФХД від 14.06.2024, складений за результатами проведення судової експертизи нафтопродутків та паливно мастильних матеріалів, згідно якого на наданій на дослідження ковдрі («ковдру зі слідами горіння», відомо з постанови слідчого) виявлені сліди зміненого світлого нафтопродукту, встановити конкретний вид якого не є можливим, з причини фізико- хімічних змін його складу. На наданих на дослідження подушці («подушку зі слідами горіння», відомо з постанови слідчого) та простирадлі («простирадло», відомо з постанови слідчого) слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено, в межах чутливості застосованих методів дослідження. Надана на дослідження рідина жовтого кольору («шприц з рідиною», відомо з постанови слідчого) є нафтопродуктом, який має вуглеводневий склад характерний для суміші зміненого автомобільного бензину та нафтової оливи.

Висновок експерта №СЕ-19/104-24/22357-ФХД від 14.06.2024, складений за результатами проведення судової експертизи нафтопродутків та паливно-мастильних матеріалів, згідно якого на наданих на дослідження джинсах блакитного кольору з паском чорного кольору, кофті синього кольору, футболці сірого кольору, калошах сірого кольору (згідно з постанови слідчого «... джинсові штани синього кольору разом з паском чорного кольору з металевою застібкою, кофта-олімпійка синього кольору з вставками на рукавах блакитно-червоного кольору та футболку сірого кольору упаковано до паперової коробки, яка опечатана біркою; черевики чорні чоловічі, які упаковано до паперової коробки, яка опечатана біркою...») слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено в межах чутливості застосованих методів дослідження.

Висновок експерта №СЕ-19/104-24/22354-ФХД від 13.06.2024, складений за результатами проведення судової експертизи нафтопродутків та паливно-мастильних матеріалів, згідно якого на наданих на дослідження штанах чорного кольору та кофті фіолетового кольору (згідно з постанови слідчого «... штани чорного кольору та кофту рожевого кольору, які поміщено до картонної коробки яку опечатано паперовою біркою з підписами понятих..») слідів нафтопродуктів та пально- мастильних матеріалів не виявлено в межах чутливості застосованих методів дослідження.

Постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 19.06.2024, відповідно до якої ковдру зі слідами горіння, яку поміщено до мішка білого кольору та опечатано паперовою биркою з відповідними підписами понятих, подушка зі слідами горіння, яку поміщено до мішка білого кольору переупаковано в первинне пакування, горловину якого прошита ниткою та опечатано биркою з пояснювальним написом і підписом експерта, та шприц з рідиною з первинним упакуванням, переупаковано в один пакет з полімерного матеріалу, джинсові штани синього кольору разом з паском чорного кольору з металевим застібкою, кофта-олімпійка синього кольору з вставками на рукавах блакитно-червоного кольору та футболку сірого кольору, переупаковано в один пакет з полімерного матеріалу, горловину якого прошита ниткою та опечатано биркою з пояснювальним написом і підписом експерта, штани чорного кольору та кофту рожевого кольору, разом з первинним упакуванням переупаковано в один прозорий пакет з полімерного матеріалу, горловину якого прошита ниткою та опечатано биркою з пояснювальним написом і підписом експерта визнано речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП№6.

Протокол огляду місця події від 27.05.2024, складений за результатами огляду приміщення моргу КМКЛ №2, що розташована на майдані 30-річчя Перемоги, м. Кривий Ріг, де у кімнаті на ліжку кушетці виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Висновок експерта №1136, складений за результатами проведення судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа виявлені опіки II-ІІІ а, б ступеня обличчя, шиї, передньої поверхні тулуба, обох верхніх та нижніх кінцівок, обох плечей, передплічь та кистей, які охоплюють 69% поверхні тіла, за своїм характером, термічними, виникли внаслідок високотемпературного фактору (полум?я), прижиттєво, незадовго до надходження у стаціонар. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження у вигляді термічних опіків II- ІІІа-ІІІб ступеня, які охоплюють 69 % поверхні тіла, в сукупності, стосовно живих осіб, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення ((п. 2.1.1 та 2.1.3. пункт «р» (опіки III ступеня понад 20% поверхні тіла; опіки ІІ ступеня понад 30% поверхні тіла) правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, згідно Наказу №6 від 17.01.1995.)). Смерть настала від термічних опіків полум?ям II-ІІІ а,б ступеню із охопленням 60-69% поверхні тіла (обличчя, шиї, передньої поверхні тулуба, обох верхніх та нижніх кінцівок, обох плечей, передплічь та кистей, опік верхніх дихальних шляхів), які ускладнилися в своєму перебігу розвитком опікового шоку та токсемії, що підтверджується морфологічними змінами опікових поверхонь, даними судово-медичної експертизи трупу та даними додаткових методів дослідження. Клінічно встановлено: «Основний: Опік полум?ям І-ІІА,Бст. обличчя, шиї, тулуба, обох в/ та н/кінцівок S= 70%(18) п.т. Термоінгаляційна травма Іст. Опікова хвороба, токсемія, ІТУ140од. Алкогольне сп?яніння. СПО: 23.05.24 Рання некректомія, дермабразія, ксенопластика. Ускладнення: СПОН, загальна інтоксикація. Супутній: Рентгенологічні ознаки перенесеного специфічного процесу легень. 22.05.23 Дихальний алкотест №1491 - 1,81 %о». Згідно даних картки стаціонарного хворого на його ім?я, відомо що: «...25.05.2024 р. о 21.20 настала зупинка дихання та серцевої діяльності, реанімаційні заходи на протязі 30 хвилин без результату, о 21.50 констатована біологічна смерть....», що не суперечить даним судово-медичної експертизи трупа. Ушкодження, що характерні для падіння з височини власного зросту відсутні. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа спирти не виявлені. Згідно даних карти стаціонарно хворого «..22.05.23 Дихальний алкотест № 1491- 1,81 %...» Потерпілий на момент госпіталізації перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ступінь алкогольного сп?яніння визначається лише якщо аналіз був проведений газохроматографічним методом.

Висновок експерта №1136/3, складений за результатами проведення судово- медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 , а саме термічні опіки полум?ям II-Ш а,б ступеню із охопленням 60-69% поверхні тіла (обличчя, шиї, передньої поверхні тулуба, обох верхніх та нижніх кінцівок, обох плечей, передплічь та кистей, опік верхніх дихальних шляхів), які ускладнилися в своєму перебігу розвитком опікового шоку та токсемії перебувають у прямому причино-наслідковому зв?язку із настанням смерті останнього 25.05.2024.

Висновок судово-психіатричного експерта №373 від 04.07.2024, складений за результатами проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до якого ОСОБА_5 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Крім того, у судовому засіданні досліджено витяг з ЄРДР №0000289 від 22.05.2024 року, який підтверджує інформацію з електронної бази даних, відповідно до якої здійснювалося збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні.

Положеннями ст.22 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен перевірити не тільки докази обвинувачення, а і докази сторони захисту на спростування обвинувачення, що узгоджується з вимогами ст.7 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкалопроти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У судових дебатах сторона захисту просила кваліфікувати дії обвинуваченого за ст. 119 КК України.

Аналізуючи у сукупності та системному взаємозв`язку досліджені у судовому засіданні письмові матеріали кримінального провадження, показання свідка, обвинуваченого, а також висновки судових експертиз, судова колегія приходить до наступного.

Кваліфікація злочинів проти життя та здоров`я особи передбачає здійснення кримінально-правової оцінки таких суспільно небезпечних і протиправних діянь, які, посягаючи на життя й здоров`я особи, руйнують і спотворюють ці найцінніші блага, а також наражають на небезпеку заподіяння їм шкоди, що відображено, у тому числі, в постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 7 лютого 2003 р.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.

При вчиненні такого злочину проти життя, як вбивство, руйнується і життя, і здоров`я потерпілого. Заподіяння ж особі побоїв, мордувань, умисного легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження не призводить до втрати життя, хоча при цьому страждає здоров`я. Суспільні відносини у сфері охорони життя та здоров`я особи також є безпосередніми об`єктами відповідних злочинів. Життя особи це особлива форма існування людини (людського організму),що характеризується цілісністю та здатністю до самоорганізації; це найважливіше благо, яке, в разі смерті людини, не може бути відновлено.

Життя людини характеризується реактивністю, диханням, мисленням, чутливістю, баченням, спілкуванням, харчуванням, ростом, рухом, обміном речовини, розмноженням тощо.

Здоров`я особи це стан людського організму, за якого нормально функціонують усі його органи та тканини. При цьому, в преамбулі Статуту Всесвітньої організації охорони здоров`я (ВООЗ) зазначено, що здоров`я це стан повного фізичного, психічного і соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб і фізичних вад. Термін «особа», в даному контексті, означає окремий індивід, особистість,людину як втілення індивідуального начала в суспільстві.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03) від 20.09.2012 р. «…Суд бере до уваги стандарти ЄСПЛ за ст. 2, 3 та 14 Конвенції… Враховуючи доведеність того, що смерть потерпілого настала від навмисного підпалу, спосіб дії обвинуваченого суд оцінює як такий, що спричинив особливі страждання та свідчить про особливу жорстокість…».

При кваліфікації злочинів проти життя та здоров`я особи слід звернути особливу увагу на сукупність усіх ознак, які утворюють та вказують на наявність саме відповідного (вірного) складу злочину, який був вчинений обвинуваченим, незалежно від того за якою статтею КК України пред`явлено обвинувачення.

Аналізуючи показання обвинуваченого, оцінюючи у сукупності та системному взаємозв?язку досліджені у судовому засіданні докази, які цілком та повністю узгоджуються між собою (з процесуальними документами, протоколами слідчих і розшукових дій, показаннями свідка, висновками судових експертиз, речовими доказами та іншими матеріалами), виходячи із сукупності досліджених судом обставин, способу вчиненого діяння, знаряддя злочину, характеру та локалізації тілесних ушкоджень потерпілого, що знаходились в прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з особливою жорстокістю.

Доводи сторони захисту колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах кримінального й кримінального процесуального законів.

Умисне вбивство (ст. 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

За змістом ст. 24 КК наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Питання про умисел вирішується, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Про намір на позбавлення життя свідчить умисне спричинення ушкоджень в життєво важливі органи потерпілого, в результаті чого настає його смерть.

Для кваліфікації безпосереднє і вкрай важливе значення має встановлення виду прямого умислу за ступенем конкретизації у свідомості суб`єкта злочину передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків, до яких відносять визначений, альтернативний і невизначений умисел, оскільки вчинене може бути кваліфіковане як замах на злочин лише за умови встановлення прямого визначеного умислу, де особа має конкретне, точне уявлення про індивідуально визначений результат свого діяння, передбачає можливість (неминучість) настання конкретних суспільно небезпечних наслідків.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності у нього умислу на спричинення смерті потерпілому, суд оцінює критично, з точки зору зменшення обвинуваченим своєї ролі у скоєному та можливості уникнути відповідальності за вчинене діяння.

Крім того, в обґрунтування доведеності винуватості колегією суддів досліджено висновок експерта, відповідно до якого виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_10 , а саме термічні опіки полум?ям обличчя, шиї, передньої поверхні тулуба, обох верхніх та нижніх кінцівок, обох плечей, передплічь та кистей, опік верхніх дихальних шляхів, які ускладнилися в своєму перебігу розвитком опікового шоку та токсемії перебувають у прямому причино-наслідковому зв?язку із настанням смерті останнього 25.05.2024.

Підпал це один із найбільш жорстоких способів заподіяння шкоди людині, який супроводжується комплексом надзвичайно сильних фізичних, психічних і емоційних страждань. Такі страждання мають винятковий характер, оскільки, охоплюють усі сфери людського існування тілесну, сенсорну, свідомісну й емоційну та тривають до останнього моменту свідомості людини.

Фізичний аспект страждань включає: больовий шок: опіки спричиняють людині один із найсильніших видів болю, відомих медицині. Так, температура полум`я бензину коливається в межах 950 1050°C, тканини тіла миттєво руйнуються, нервові закінчення передають до мозку сигнали болю з надзвичайною інтенсивністю; опіки дихальних шляхів: людина, вдихаючи гарячі гази, отримує опіки слизової трахеї, гортані та легень. Це викликає відчуття «задихання у вогні»- фізіологічно нестерпний стан; порушення терморегуляції та кровообігу: з руйнуванням шкіри тіло втрачає рідину, електроліти, і настає опіковий шок, що супроводжується різким падінням тиску, непритомністю, судомами; тривалі наслідки: навіть якщо людина виживає, опікові рани супроводжуються гнилісними процесами, жахливими болями, рубцями, некрозами тощо.

Психічний аспект страждань характеризується: усвідомленням потерпілим невідворотності смерті: людина, охоплена полум`ям, розуміє, що не може врятуватись. Це породжує гострий страх смерті, паніку та відчай; психологічним шоком: у момент горіння свідомість одночасно фіксує біль, втрату контролю та безпорадність. Цей стан переходить у крайню форму психотравми, яку медицина прирівнює до тортур; дисоціацією свідомості: в окремих випадках настає стан, коли людина виходить із себе - мозок блокує біль, але залишається відчуття жаху та спостереження власної смерті.

Емоційно - моральним аспектом страждань є: приниження та беззахисність: людина, яку підпалили, переживає глибоке відчуття безсилля, усвідомлюючи, що стає живим факелом; жах і відчай: біль і вогонь знищують не лише тіло, а й відчуття людської гідності; травма свідків: споглядання цього акту зі сторони очевидцями викликає у свідків посттравматичні розлади настільки нестерпний вигляд і крики жертви у момент горіння. Використання бензину при підпалі свідчить про умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , направлені на досягнення його мети завдання болючих та нестерпних страждань потерпілим та у послідуючому, смерті.

Обвинувачений усвідомлював хіміко-фізичні властивості використаної ним речовини бензину, який є високозаймистою леткою рідиною, що при контакті з відкритим джерелом вогню миттєво спалахує та створює полум`я з температурою горіння близько 1000 °C. ОСОБА_5 , маючи загальновідомі знання про те, що бензин є вибухо- та пожежонебезпечною сумішшю, а його пари утворюють із повітрям вибухонебезпечну концентрацію, достеменно розумів, що обливання тіла потерпілого такою речовиною та її підпалювання неминуче спричинить негайне займання одягу, шкіри, глибоких тканин, а відтак - особливо інтенсивний та нестерпний біль, опіковий шок і смерть.

Отже, суд приходить до висновку, що обвинувачений діяв з усвідомленням властивостей бензину як засобу заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю або смерті, передбачаючи настання таких наслідків і бажаючи їх настання.

Такі дії свідчать про прямий умисел на позбавлення життя потерпілого шляхом використання вогню як особливо небезпечного фізичного чинника, що, з огляду на об`єктивні властивості бензину, свідомо обрано для завдання потерпілому особливих фізичних страждань.

У судово-психологічному сенсі такі дії прирівнюються до тортур, що є грубим порушенням статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (заборона катувань та нелюдського поводження).У правовій кваліфікації це класичний приклад особливих страждань, які демонструють максимальний рівень жорстокості та зневаги до людського життя.

Оцінюючи фактичні обставини справи, докази по справі та безпосередню поведінку обвинуваченого, свідчить про його умисні дії, направлені на досягнення його мети - настання негативних наслідків для ОСОБА_10 у вигляді смерті.

Всі досліджені судом докази як окремо, так і в сукупності, а також системному взаємозв?язку між собою вказують на винні дії ОСОБА_5 у вбивстві потерпілого ОСОБА_10 , а саме в умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з особливою жорстокістю.

Версію обвинуваченого про заподіяння смерті потерпілому через необережність, суд оцінює критично. Покази обвинуваченого в судовому засіданні та не визнання ним своєї вини в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_10 з особливою жорстокістю, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та бажання уникнути справедливої відповідальності.

Натомість, встановлені судом на підставі, серед іншого, висновку судово- медичного експерта обставини свідчать, що за об`єктивними даними смерть, заподіяна потерпілому, є саме прямим наслідком протиправного впливу з боку ОСОБА_5 , отже має місце прямий необхідний причинний зв`язок.

Кримінальне право не вимагає, щоб особа усвідомлювала причинний зв`язок у всіх деталях і особливостях, достатньо щоб особа усвідомлювала розвиток причинного зв`язку в загальних рисах, і неточність в деталях не має впливу на кримінальну відповідальність.

Ознаки суб`єктивної сторони й особливості психічного ставлення винуватої особи встановлюються судами з урахуванням особливостей вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, на підставі доказів, зібраних у порядку, передбаченому КПК, та оцінених відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. При встановленні форми та виду вини, суд у кожному конкретному випадку виходить з аналізу всіх зібраних у справі доказів і сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховує характер і спосіб його вчинення, інтенсивність і спрямованість протиправного впливу, кількість і локалізацію на тілі потерпілої особи тілесних ушкоджень, причини припинення протиправних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки тощо.

Визначальним для кваліфікації кримінального правопорушення з матеріальним складом є суб`єктивне ставлення винуватого до наслідків своїх дій. У аспекті встановлення підстави кримінальної відповідальності, юридичної оцінки суб`єктивного ставлення до вчиненого, суд мав враховувати, що за ступенем конкретизації у свідомості суб`єкта передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків виокремлюють визначений (пов`язаний із передбаченням конкретного наслідку) і невизначений (альтернативний) умисли, коли свідомістю винного охоплюється можливість настання двох або більше альтернативних наслідків. Небажання смерті потерпілого не виключає умисної вини. При невизначеному умислі, різновидом якого є альтернативний умисел, кваліфікація здійснюється в залежності від тих наслідків, які були фактично заподіяні.

За наявності умислу на заподіяння смерті проміжок часу до її настання, потенційна можливість врятувати потерпілому життя за умови втручання інших осіб із наданням відповідної допомоги, намагання медичних працівників відвернути настання наслідків у виді смерті на кваліфікацію дій винуватого не впливають.

Колегія суддів звертає увагу, що вирішення питання про наявність у діянні особи юридичних ознак складу кримінального правопорушення як підстави кримінальної відповідальності належить до компетенції суду, з огляду на положення статті 62 Конституції України, статті 2 КК.

Колегія суддів зауважує, що з`ясування змісту психічного ставлення винної особи до вчиненого діяння та його наслідків не може ґрунтуватися виключно на висновках судово-медичних експертів (експертиз), які містять оцінку завданих ушкоджень і заподіяних наслідків лише за медичними критеріями. Саме в такому розумінні вони мають отримувати юридичну оцінку в сукупності з іншими доказами стосовно вирішення питання про доведеність винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого злочину.

За частиною 3 статті 25 КК необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (частина 2 статті 25 КК). Водночас ніщо в цьому кримінальному провадженні не свідчить про наявність у засудженого (в момент вчинення діяння) обґрунтованого розрахунку на конкретні обставини, здатні як об`єктивно, так і на його думку, відвернути настання наслідків.

Водночас, з урахуванням установлених судом фактичних обставин суд не встановив такого психічного ставлення засудженого до наслідків, спричинених його діями, за якого він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті (частиною 3 статті 25 КК) під час вчинення інкримінованих дій. Передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, виключає психічне ставлення до вчиненого у формі злочинної недбалості в аспекті положень частини 3 статті 25 КК.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин.

Згідно висновку №373 від 04.07.2024, складеному за результатами проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 останній в період інкримінованого йому діяння виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , колегія суддів враховує, що обвинувачений раніше судимий, судимість в установленому порядку не погашена та не знята, не працює, громадською корисною працею не займається, під наглядом лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є часткове визнання вини.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про врахування обставин, які мають суттєве значення для призначення покарання.

На думку колегії суддів, покази обвинуваченого у суді свідчать, що його дії були спрямовані на ініціативну допомогу у встановленні істини у даному провадженні та мали ознаки критичної оцінки своєї протиправної поведінки.

Потерпіла вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявила, покарання просила призначити на розсуд суду. У судовому засіданні обвинувачений частково визнав вину у скоєному, проявив усвідомлення неправомірності своїх діянь, проте судом не встановлено обставин щирого каяття, оскільки щирим каяттям у вчиненому вважається, якщо воно ґрунтується на повному визнанні особою своєї винуватості, проявом співчуття з приводу скоєного та реальним бажанням виправити ситуацію, що склалася.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «… Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.115 КК України.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Проаналізувавши зазначені якості, факти, обставини та поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 суд приходить до висновку про відсутність призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України та підстав для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Арешти, накладені на майно, згідно Ухвал слідчого судді від 24.05.2024 підлягають скасуванню.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до ст.ст.124, 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 13 (тринадцяти ) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 04 листопада 2025 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 22.05.2024 по 04.11.2025 згідно ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: пластикову ємність об`ємом 5 літрів, ковдру зі слідами горіння, які перебувають на зберіганні в камері речових доказів ВП 6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ( постанова про визнання речовим доказом від 22.05.2024), згідно квитанції №643/24 знищити, інформаційний диск «СД-R» ( постанова про визнання речовим доказом від 23.05.2024), який заходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах провадження; штани чорного кольору та кофту рожевого кольору, які знаходяться в камері речових доказів ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ( постанова про визнання речовим доказом від 22.05.2024) знищити; джинси синього кольору з паском чорного кольору, кофта олімпійка синього кольору , футболку сірого кольору, черевички чорні чоловічі, запальничка сірого кольору фірми «NEON TURBO» ( постанова про визнання речовим доказом від 22.05.2024) , які перебувають в камері зберігання речових доказів ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 549/24 знищити.

Арешти, накладені на майно, згідно Ухвал слідчого судді від 24.05.2024 , а саме: джинси синього кольору з паском чорного кольору, кофта олімпійка синього кольору, подушка зі слідами горіння, футболку сірого кольору, черевички чорні чоловічі, запальничка сірого кольору фірми «NEON TURBO» ; пластикову ємність об`ємом 5 літрів, ковдру зі слідами горіння скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави у сумі 3029,12 грн, а саме: на проведення експертиз № СЕ-19/104-24/22361-ФХД від 14.06.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 04 листопада 2025 року у порядку ст. 615-15 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3