КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/9632/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 наухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, у кримінальному провадженні № 0000142 від 15.01.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149 КК України.

Просив застосувати підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі п.4 ч.4 ст.183 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000142 від 15.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149 КК України.

Слідчий вказував, що 02.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, а 16.10.2023 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

15.01.2024 матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , яка переховувалася від органу досудового розслідування, виділено в окреме провадження та оголошено її державний, міжнародний розшук.

08.05.2024 слідчим суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_10 відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.06.2024 ухвалу про обрання їй запобіжного заходу залишено без змін.

Відносно ОСОБА_8 проводилась екстрадиційна процедура з ФРН. 08.12.2025 її було передано компетентними органами ФРН Україні з метою притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані їй діяння.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, ризики є реальними, стійкими та триваючими, та виправдовують застосування запобіжного заходу у вигялді тримання під вартою, який відповідає характеру, тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 діянь.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2025 року клопотання слідчого - задоволено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового слідства, тобто до 27.12.2025 включно без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи відомості особу підозрюваної, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, суворість покарання у разі засудження.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , 15.12.2025 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 372 КПК України оскаржувана ухвала не містить встановлені судом обставини з посиланням на докази.

Оскаржувана ухвала всупереч вимогам ч. 1 ст. 196 КПК України не містить: обставин, які свідчать про існування ризиків, визначених ст. 177 цього кодексу.

Ухвала слідчого судді не містить обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, посилань на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Визначаючи строк дії запобіжного заходу до 27.12.2025 (на строк дії досудового слідства) слідчий суддя не мотивував яким чином він обчислив цей строк досудового розвідування, оскільки ані клопотання слідчого, ані додані до нього докази не містять інформації про строк досудового розслідування, що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 372 КПК України та про позапроцесуальне спілкування слідчого судді з прокурором, що є порушенням права на справедливий суд.

Слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою всупереч гарантіям Офісу Генерального прокурора, наданих у запиті про видачу ОСОБА_8 компетентним органам Федеративної республіки Німеччина, та п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України не заначив місце утримання ОСОБА_8 під вартою.

Заслухавши суддю доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали та доводів апеляційної скарги, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в них підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000142 від 15.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149 КК України.

Слідчий вказував, що 02.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, а 16.10.2023 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними матеріалами досудового слідства, а саме: - рапортом про виявлене кримінальне правопорушення; - протоколами допитів потерпілих; - протоколами додаткових допитів потерпілих; - протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих; - протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; - протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_11 ; - протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_11 ; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 ; - протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_12 ; - протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_13 ; - протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_13 ; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_14 ; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 ; - іншими матеріалами кримінального провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, всупереч твердженням апелянта, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому було вислухано підозрювану, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваної, її вік, міцність соціальних зв`язків.

Також слідчим суддею у судовому засіданні, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України. Інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення є особливо тяжким, за якими передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, максимальна межа яких, становить строк до12 років.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрювана може вчинити інші кримінальні правопорушення, може впливати на свідків та експертів, уникати від досудового розслідування та суду. Тому, слідчий суддя обгрунтовано вважав необхідним застосувати щодо ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегія суддів бере до уваги, що обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки, у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді та в матеріалах клопотання, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру повідомлену ОСОБА_8 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Всупереч твердженням апелянта, колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому, колегія суддів, враховуючи конкретний характер інкримінованих підозрюваній дій, вважає, що дані на які посилається сторона захисту не нівелюють ризиків, крім того, такі дані існували і в період кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється остання.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваної та конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 колегія суддів вважає доведеним, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_8 , а тому були наявні підстави для задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваної та суворість можливого покарання за інкриміновані злочини не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вказаних обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, а також, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знайшов підстав для визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в апеляційній скарзі колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4