У Х В А Л А

іменем України

"24" грудня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002621 від 23.12.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361 КК України,

за участі: прокурора - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - ОСОБА_4 ,

встановив:

22 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002621 від 23.12.2020, яке 19.12.2025 вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки воно може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав. Пояснив, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема відомості, що підтверджують факт заволодіння грошовими коштами фізичних осіб громадян США, країн Європейського Союзу та громадян України шляхом незаконного втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, викрадення персональних даних таких осіб, а також шляхом заволодіння даними їх платіжних карт. Також прокурор вказував на те, що під час проведення обшуку слідчий не мав можливості самостійно вилучити інформацію, яка містилася у вилучених електронних носіях збереження інформації. Потреба в утриманні органом досудового розслідування вилученого майна, на даний час не відпала.

Представник власника майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що обшук проведений з порушенням вимог КПК України, зважаючи на те, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2025 органу досудового розслідування надано дозвіл лише на відшукання електронних носіїв інформації з метою зняття та збереження інформації, дозвіл на вилучення електронних носіїв інформації слідчим суддею не надавався. Вилучені електронні носії не відповідають критеріям, передбаченим частиною першою статті 98 КПК України, а саме, не є знаряддям вчинення злочину та предметом кримінального правопорушення.

Також представник власника майна зазначив, що матеріали долучені до клопотання не містять жодних доказів, які б доводили причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні, а також потерпілих яким завдано шкоду і розмір такої шкоди.

Крім цього представник власника майна зазначив, що з часу вчинення подій минуло більше 7 років, тобто на даний час закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України.

Також у постанові слідчого про визнання речовими доказами від 19.12.2025, слідчий не зазначив, яким саме критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно. Тому, висновок слідчого, про те, що вилучені електронні та паперові носії відповідають критеріям ст.98 КПК України, є безпідставним. Таких критеріїв не наведено і прокурором у клопотанні про арешт майна. Враховуючи вищевикладене, підстави для накладення арешту на вилучене у ОСОБА_5 майно, на думку представника власника майна, відсутні. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Прокурор вказував на безпідставність заперечень щодо відсутності підстав для вилучення майна, оскільки для вилучення інформації, що містилася на електронних носіях інформації, необхідні спеціальні знання, у зв`язку з чим постановою слідчого від 23.12.2025 призначено комп`ютерно - технічну експертизу, тому слідчий мав підстави для їх вилучення. На даній стадії майно, яке було вилучено за місцем проживання ОСОБА_5 є тимчасово вилученим, та його подальше перебування у органу досудового розслідування можливе лише за умови його арешту. Після дослідження інформації, яка міститься на електронних носіях, у разі потреби їх подальшого утримання, вони можуть бути повернути власнику.

Власник майна ОСОБА_5 на виклик слідчого судді не з`явився, причини неявки не повідомив. Його неяка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, думку представника власника майна з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002621 від 23.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у період 2013-2018 років функціонувало злочинне угрупування, учасники якого налагодили злочинний механізм заволодіння грошовими коштами фізичних осіб громадян США, країн Європейського Союзу та громадян України шляхом незаконного втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, викрадення персональних даних таких осіб, а також шляхом заволодіння даними їх платіжних карт.

Для реалізації протиправного механізму, члени злочинного угрупування отримували інформацію про власників банківських карток з числа громадян України та країн Європейського Союзу. Одним із способів отримання вказаної інформації був пошук та викуп даних облікових записів на даркнет-форумах хакерського спрямування з подальшим несанкціонованим втручанням до WEB-застосунків банків та перерахуванням коштів на підконтрольні рахунки, а також отримання повних даних осіб під виглядом продажу віртуальних карт передплати для платіжної системи Mastercard®, що ніби випускаються банком The Bancorp Bank (валюта USD).

У ході проведення слідчих (розшукових) заходів встановлено, що до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовуючи нікнейм «lanbin» - ІНФОРМАЦІЯ_2 на форумі хакерського спрямування « ОСОБА_6 », який є відзеркаленям мережі TOR «даркнет», розміщував оголошення, у яких пропонував придбати віртуальні карти передплат для платіжної системи Mastercard®, що ніби випускаються банком The Bancorp Bank (валюта USD), шляхом внесення плати та передання йому особистих даних, зокрема: електронної пошти, контактного телефону, імені та прізвища.

Після придбання вказаних віртуальних карт та внесення плати за допомогою криптовалюти, через деякий час придбана віртуальна карта блокувалася.

В ході досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

19 грудня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.12.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, в ході проведення якого виявлено та вилучено: системний блок «Mac mini», Serial: Y4L9LL6J16, який поміщений до спеціального пакету NPU 1416184; блокнот, блокнот синього кольору із зображенням риб, в яких містяться чорнові записи, аркуш А4 на якому містяться чорнові записи, які поміщені до спеціального пакету NPU 1416185; флеш носій «SanDisk» «Cruzer Blade 64 GB», флеш носій Micro SD 256 GB «Samsung», флеш носій Micro SD 32 GB «Raspberry Pi», флеш носій «Kingston» «Ironkey keypad 200» 8 GB, флеш носій «Kingston» «Ironkey D500 S» 32 GB, флеш носій Micro SD «Sandisk» 128 GB, які поміщені до спеціального пакету WAR 0125103; карткоутримувач «Vodafone», «Київстар», які поміщені до спеціального пакету WAR 0125102; мобільний телефон «Iphone» чорного кольору, мобільний телефон «Iphone 17 Air» білого кольору, мобільний телефон «Iphone» IMEI: НОМЕР_1 , які поміщені до спеціального пакету NPU 1523309; пристрій «Ledger» «Nano X», сірого кольору, який поміщений до спеціального пакету WAR 0125101.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 19.12.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002621 від 23.12.2020.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 23.12.2025 призначено комп`ютерно - технічну експертизу з метою вилучення інформації, яка міститься на електронних носіях інформації, що вилучені під час обшуку у ОСОБА_5 .

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю його збереження як речового доказу, оскільки вилучені в ході обшуку електронні носії інформації можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема про обставини заволодіння грошовими коштами фізичних осіб громадян США, країн Європейського Союзу та громадян України шляхом незаконного втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, викрадення персональних даних таких осіб, а також шляхом заволодіння даними їх платіжних карт.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучені в ході обшуку електронні носії інформації, на арешті яких наполягає прокурор, є такими, що відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості про обставини заволодіння грошовими коштами фізичних осіб громадян США, країн Європейського Союзу та громадян України шляхом незаконного втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, викрадення персональних даних таких осіб, а також шляхом заволодіння даними їх платіжних карт.

Враховуючи, що власником/володільцем зазначеного майна, на яких міститься відповідна інформація, є ОСОБА_8 , причетність якого до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень перевіряється під час досудового розслідування, ненакладання арешту може призвести до його знищення, приховування, спотворення тощо.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а власником майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0002621 від 23.12.2020, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- системний блок «Mac mini», Serial: Y4L9LL6J16.

- блокнот, блокнот синього кольору із зображенням риб, в яких містяться чорнові записи, аркуш А4 на якому містяться чорнові записи;

- флеш носій «SanDisk» «Cruzer Blade 64 GB», флеш носій Micro SD 256 GB «Samsung», флеш носій Micro SD 32 GB «Raspberry Pi», флеш носій «Kingston» «Ironkey keypad 200» 8 GB, флеш носій «Kingston» «Ironkey D500 S» 32 GB, флеш носій Micro SD «Sandisk» 128 GB;

- карткоутримувач «Vodafone», «Київстар»;

- мобільний телефон «Iphone» чорного кольору, мобільний телефон «Iphone 17 Air» білого кольору, мобільний телефон «Iphone» IMEI: НОМЕР_1 ;

- пристрій «Ledger» «Nano X», сірого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1