Справа № 452/2783/25
Провадження № 1-кп/452/433/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі кримінальне провадження №0000347 від 11.06.2025 р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мала Білина, Самбірського району Львівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та житель АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, працівника благоустрою Новокалинівського ВУЖКГ Самбірського району Львівської області, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

встановив:

Як визнано судом доведеним, ОСОБА_6 09 червня 2025 року, приблизно о 23 год. 40 хв., перебуваючи неподалік місця реєстрації, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту із батьком ОСОБА_4 , який розпочав останній та отримавши від нього декілька ударів в голову, а саме обличчя, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , застосував до останнього фізичне насильство, як форму домашнього насильства згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно схопив внутрішньою частиною передпліччя ОСОБА_4 за шию та штовхнув, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю, продовжуючи свій злочинний умисел, схопив потерпілого лівою рукою за потилицю та кулаком правої руки наніс декілька ударів в ділянку голови, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 перелом великого рогу під`язикової кістки справа, який утворився від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, травмуючи сила якого діяла на праву поверхню шиї, який ускладнився механічною асфіксією та аноксичними ураженнями головного мозку і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, вдавлений багатоуламковий внутрісуглобовий перелом головки нижньої щелепи та нижньосуглобової ямки скроневої кістки справа зі зміщенням відламків у порожнину зовнішнього слухового проходу, з утворенням відкритої рани зовнішнього слухового ходу справа, який утворився від дії твердого тупого предмету, травмуючи сила якого діяла спереду назад, найімовірніше в ділянку підборіддя чи нижньої губи де відмічалась наявність забійної рани, не являється небезпечним для життя і відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я, а також перелом обох носових кісток з незначним зміщенням, який утворився від дії твердого тупого предмету і відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та множинні поверхневі травми голови, забої, подряпини, які утворилися від дії твердих тупих предметів.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними, протиправними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_4 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 09 червня 2025 року, приблизно о 23 год. 40 хв. він перебував в АДРЕСА_1 , і під час конфлікту із батьком ОСОБА_4 , який розпочав останній та отримавши від нього декілька ударів в голову, а саме обличчя, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , застосував до останнього фізичне насильство, а саме умисно схопив внутрішньою частиною передпліччя ОСОБА_4 за шию та штовхнув, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю, продовжуючи свій злочинний умисел, схопив потерпілого лівою рукою за потилицю та кулаком правої руки наніс декілька ударів в ділянку голови.

Враховуючи повне підтвердження обвинуваченим фактичних обставин вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також те що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення, а тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України є вірною.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скоїв тяжке кримінальне правопорушення, думку потерпілого, який повідоми, що примирився з обвинуваченим.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття та активне сприяння обвинуваченого розкриттю кримінального правопорушення, примимення з потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також застосувавши до нього обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, строком на 3 місяці, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що така міра покарання відповідає особі обвинуваченого та є достатньою для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно ст.76 ч.1 п.1,2 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_6 обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України строком на 3 (три) місяці, а саме: направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя