Провадження № 1-кп/582/96/25
Справа № 582/1324/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 09 травня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баба, Недригайлівського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта не повна вища, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт з доданими до нього документами, складений прокурором Недригайлівського відділу Роменського окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2015 року за № 0000117 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року призначено підготовче судове засідання.

16 грудня 2025 року у підготовчому судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього, яке мотивоване тим, що згідно обвинувального акту, з моменту вчинення ним кримінального правопорушення минуло десять років, тому відповідно до положень ст. 49 КК України, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю, оскільки закінчились строки притягнення його до кримінальної відповідальності.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 останній не має, не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Прокурор та захисник потерпілого не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08.05.2015 близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» моделі «VITO 108D» р.н. НОМЕР_1 на автодорозі по вул. Незалежності (раніше Радянська), в с. Терни, Роменського (раніше Недригайлівського) району, Сумської області в напрямку м. Конотоп, Сумської області.

Перебуваючи поблизу будинку №83 по вул. Незалежності (Радянська) в с-щі Терпи, Роменського (Недригайлівського) району, Сумської області в порушення вимог пункту 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не обравши швидкісний режим автомобіля, який допустимий в межах населеного пункту, щоб мати можливість забезпечувати постійний контроль за рухом автомобіля, не був уважним до змін дорожньої обстановки та відповідно на них не реагував, не вжив своєчасних заходів щодо зменшення швидкості свого руху до безпечної, аж до зупинки автомобіля, не впевнився в безпеці здійснення маневру та в тому, що не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху, ОСОБА_4 змінив напрямок руху автомобіля для об`їзду перешкоди у вигляді калюжі на проїжджій частині дороги та здійснив виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху після чого на ліве узбіччя дороги, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 ..

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до «Недригайлівської ЦРЛ».

Відповідно до висновку експерта (судово-медичної експертизи) №382 від 27.08.2015, в результаті ДТП ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, лонної та сидальної кісток праворуч, що кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Закритої тупої травми живота яка супроводжувалась великим крововиливом в м`які тканини заочеревинного простору, брижи кишечника де викликала загрозливий для життя стан, а саме внутрішньочеревний крововилив, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта (судової інженерно-транспортної експертизи «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод») № 309 від 23.09.2025, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля, ОСОБА_4 , повинен був діяти у відповідності з вимогами пункту 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог пункту 10.1, 12.1. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали.

Дії водія ОСОБА_4 по порушенню Правил дорожнього руху є умисними, форма вини стосовно наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).

Такі дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, шо спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2, 4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 Кримінального процесуального кодексу України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 449/1689/19 наголосив, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст. 49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду за результатом розгляду справи № 712/8174/23 (Постанова ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) наголосив, що закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ініціативою і згодою особи, що притягується до відповідальності, не зобов`язує суд констатувати факт вчинення особою кримінально караного діяння.

У судовому засіданні встановлено, що на час надходження до суду клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності закінчився строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.286 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який є тяжким злочином.

Разом з цим, судом встановлено, що правопорушення вчинено 08.05.2015.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про оголошення обвинуваченого у розшук, що свідчило б про ухилення останнього від досудового розслідування або суду та про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після вчинення зазначеного злочину.

Тобто, порушення строків давності судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Частиною 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З огляду на викладене процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 8809,58 грн необхідно віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286,395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 09 травня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4968,00 грн віднести на рахунок держави.

Речові докази:

автомобіль марки МЕRСЕDЕS-ВЕNZ| марки VITО 108D, д/н НОМЕР_1 , сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати повернутим ОСОБА_4 ;

велосипед «Україна» темно-синього кольору, переданий на відповідальне зберігання до штраф майданчика ВП №1 (с.Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області, повернути потерпілому;

частину пластикового скла білого та помаранчевого кольору, які поміщено до пакету речових доказів №1557840 та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1