Справа № 505/2850/23
Провадження № 1-кп/947/400/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі колегії:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 22.08.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянина України, українець, не одружений, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, білорус, одружений, вища освіта, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України;

ВСТАНОВИЛА:

І. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним:

Громадяни України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , діючи самостійно та за попередньою змовою між собою, з ідеологічних мотивів, вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та Російська Федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору, Російська Федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

В подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Так, 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації ОСОБА_16 , Російська Федерація незаконно вторглась на територію Україну та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні сили РФ.

Одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна передбачалося здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів ЗС РФ, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України (далі ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі ДПС України), підрозділів Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (далі ВВ МВС України) для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії ЗС РФ; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державний кордон України, який проходить територіями Автономної республіки Крим, Донецької, Луганської, Харківської, Херсонської, Миколаївської, Сумської, Чернігівської, та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупували частини вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Відповідно до Концепції (основ державної політики) національної безпеки України національна (у тому числі державна) безпека України передбачає відсутність загрози у сферах: політичній, економічній, соціальній, воєнній, екологічній, науково-технологічній, інформаційній, і полягає зокрема: у безпеці конституційного ладу і державного суверенітету України, невтручанні у внутрішні справи України з боку інших держав, відсутності сепаратистських тенденцій в окремих регіонах та у певних політичних сил в Україні, не порушення принципу розподілу влади, злагодженості механізмів забезпечення законності і правопорядку (в політичній сфері); у відсутності проблем ресурсної, фінансової та технологічної залежності національної економіки від інших країн, не відпливі за межі України інтелектуальних, матеріальних і фінансових ресурсів (в економічній); у відсутності посягань на державний суверенітет України та її територіальну цілісність (у воєнній); у відсутності науково-технологічного відставання від розвинутих країн (у науково-технологічній); у не витоку інформації, яка становить державну та іншу передбачену законом таємницю, а також конфіденційної інформації, що є власністю держави (в інформаційній сфері).

Державна безпека - це відсутність загрози, стан захищеності життєво-важливих інтересів держави від внутрішніх і зовнішніх загроз в усіх вказаних вище сферах життєдіяльності держави.

Суверенітет держави означає верховенство державної влади, її самостійність усередині країни та незалежність у міжнародних відносинах, яка може бути обмежена лише необхідністю виконувати договори і зобов`язання в галузі міжнародних відносин.

Територіальна цілісність держави передбачає, що всі складові території держави (адміністративно-територіальні одиниці) перебувають в нерозривному взаємозв`язку, характеризуються єдністю і не мають власного суверенітету.

Територіальна недоторканність - це захищеність території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань, що можуть стосуватися незаконної зміни території України, визначеної рішеннями Верховної Ради України і міжнародними договорами України.

Обороноздатність означає підготовленість держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту. Складовими такої підготовленості є сукупність економічного, політичного, соціального, наукового, морально-психологічного і суто військового потенціалів. Стан обороноздатності України відображають її мобілізаційні можливості, кількість і якість Збройних Сил, їх здатність швидко переходити на військовий стан, організовано вступати у воєнні дії та успішно виконувати завдання по обороні від агресії.

Сили оборони - Збройні Сили України, а також інші утворені відповідно до законів України військові формування, правоохоронні та розвідувальні органи, органи спеціального призначення з правоохоронними функціями, на які Конституцією та законами України покладено функції із забезпечення оборони держави.

Загрози національній безпеці України та відповідні пріоритети державної політики у сферах національної безпеки і оборони визначаються у Стратегії національної безпеки України, Стратегії воєнної безпеки України, Стратегії кібербезпеки України, інших документах з питань національної безпеки і оборони, які схвалюються Радою національної безпеки і оборони України і затверджуються указами Президента України.

Згідно стратегії національної безпеки України, затвердженої Указом Президента України від 14 вересня 2020 року № 392/2020, спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської Федерації, продовжують розвідувально - підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу.

Підривною визнають будь-яку діяльність, пов`язану: - зі спробою зміни системи вищих органів державної влади нелегітимним шляхом; - з втручанням у зовнішню політику України; - з втручанням у внутрішню політику; - зі спробою зміни території України; - зі спробою знизити обороноздатність України; - зі створенням умов для діяльності на території України іноземних розвідок; -з ужиттям заходів щодо посилення економічної залежності України від інших держав тощо.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_17 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який дії по теперішній час.

Громадяни України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку російської федерацій підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, діючи самостійно та за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА_14 , став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки державної зради, що виразилася у формі переходу на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

У період від початку збройної агресії російської федерації проти України, тобто починаючи з 24 лютого 2022 року до 16 січня 2023 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_15 , який перебував у м. Подільськ Одеської області, у зв`язку з бажанням сприяти захопленню частини території України російською федерацією, виник злочинний умисел, спрямований на надання допомоги представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності проти України, що завдасть шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, в тому числі, на його думку, забезпечить останньому безпечні та комфортні умови проживання у випадку окупації території України державою-агресором.

Встановлено, що 27.10.2022 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), співробітником федеральної служби безпеки російської федерації по Брянській області ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був залучений до конфіденційного співробітництва громадянин України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання від останнього актуальних розвідувальних даних для проведення підривної діяльності проти України та з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Так, 24.11.2022 співробітник федеральної служби безпеки російської федерації по Брянській області ОСОБА_18 , за допомогою месенджера «WhatsАpp», зареєстрованого за номером НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », встановив зв`язок з громадянином України ОСОБА_14 , що використовує абонентський номер мобільного оператору НОМЕР_2 , з метою отримання від останнього, на виконання своїх завдань, інформації, зокрема фото, відеофіксації місць дислокації військових підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань, кількості їх особового складу, місць дислокації і кількості військової техніки Збройних Сил України, інших військових формувань, її переміщення на території Житомирської області, оскільки був обізнаний про мобілізацію ОСОБА_14 до Збройних Сил України та направлення його для проходження військової служби до військової частини в Житомирську область, а також надав завдання щодо підбору осіб для подальшого конфіденційного співробітництва, на що ОСОБА_14 надавав свою добровільну згоду.

На виконання свого злочинного умислу, направленого на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, ОСОБА_14 , перебуваючи за місцем дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 на території Житомирської області (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), на виконання завдань представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , залучив до злочинної діяльності свого товариша громадянина України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_14 , перебуваючи за місцем дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 на території Житомирської області (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), 13.01.2023о 14 годині 50 хвилин, за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Xiaomi», IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 - НОМЕР_5 абонентський номер НОМЕР_2 та знаходиться в його користуванні, під час листування та переписки надіслав співробітнику фсб російської федерації ОСОБА_18 на мобільний телефон НОМЕР_1 , текстове повідомлення з відомостями про особу, яку можна залучити до конференційного співробітництва громадянина України ОСОБА_15 , вказавши його персональні дані: «он не в самой Одессе, он в Подольске! Его зовут Дмитрий он проверенный НОМЕР_6 его контакт».

В подальшому, 16.01.2023 о 13 годині 13 хвилин ОСОБА_14 , перебуваючи за місцем дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 на території Донецької області (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, на виконання завдань представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , зателефонував з мобільного телефону «Xiaomi», IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 - НОМЕР_5 абонентський номер НОМЕР_2 , що знаходиться в його користуванні, на мобільний телефон «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що знаходиться у користуванні ОСОБА_15 , який заздалегідь був обізнаний про конфіденційну співпрацю ОСОБА_14 з представниками фсб російської федерації, та звернувся до ОСОБА_15 з пропозицією підтримати його та надати свою допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в інтересах представників спецслужб рф шляхом передачі інформації, зібраної ОСОБА_14 , через ОСОБА_15 безпосередньо представникам спецслужби російської федерації, на що останній, діючи з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, надав свою добровільну згоду в усній формі. В подальшому під час телефонної розмови ОСОБА_14 надав вказівку ОСОБА_20 встановити месенджер «WhatsАpp» на своєму мобільному телефоні абонентський номер НОМЕР_6 , з метою подальшого конфіденційного зв`язку та передачі інформації представникам спецслужби російської федерації з дотриманням засобів конспірації, на що ОСОБА_15 дав свою добровільну згоду.

У свою чергу ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , розуміючи окремі можливості правоохоронних органів України щодо викриття злочинної діяльності, бажаючи приховати докази їх співпраці з представниками фсб російської федерації, дотримуючись заходів конспірації, встановили на своїх мобільних телефонах в месенджері «WhatsАpp» послугу автоматичний таймер для повідомлень «зникаючі повідомлення».

В цей же день, о 21 годині 13 хвилин, представник спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні НОМЕР_1 , та іменується як « ОСОБА_19 », під час листування та переписки з ОСОБА_15 , що використовує мобільний телефон «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , встановив контакт з останнім з метою отримання від ОСОБА_15 актуальних розвідувальних даних для проведення підривної діяльності проти України та з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, та обумовив деталі співпраці.

Таким чином, ОСОБА_15 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, здійснив державну зраду у формі переходу на бік ворога (так званий інтелектуальний перехід) та у формі надання безпосередньої допомоги співробітнику федеральної служби безпеки російської федерації по Брянській області ОСОБА_18 , у проведенні підривної діяльності проти України.

В подальшому, ОСОБА_20 на виконання спільного злочинного умислу, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, домовився з ОСОБА_14 про спільне вчинення кримінального правопорушення, а також обумовили особливості передачі інформації розвідувального характеру.

На виконання спільного злочинного умислу, розуміючи цілі та завдання представників спецслужб російської федерації щодо завдання шкоди Україні, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , дотримуючись заходів конспірації, ОСОБА_20 , перебуваючи в АДРЕСА_4 , в точно не встановлений день та час, але не пізніше 13 години 23 хвилин 17.01.2023, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, на виконання завдань представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , достовірно знаючи про перебування ОСОБА_14 в Донецькій області за місцем дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 , за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що знаходиться в його користуванні, отримав від ОСОБА_14 гугл-координати місця знаходження складу з боєкомплектом на території Донецької області для подальшого їх пересилання за допомогою месенджера «WhatsАpp» представнику спецслужби російської федерації ОСОБА_18 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17.01.2023 ОСОБА_15 на виконання спільного злочинного умислу, розуміючи цілі та завдання представників спецслужб російської федерації щодо завдання шкоди Україні, діючи за попередньою змовою групою осіб та узгодженим з ОСОБА_14 злочинним планом, дотримуючись заходів конспірації, перебуваючи в АДРЕСА_4 , о 13 годині 23 хвилини за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що знаходиться в його користуванні, під час листування та переписки надіслав співробітнику фсб російської федерації ОСОБА_18 на мобільний телефон НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », гугл-координати місця знаходження складу з боєкомплектом на території Донецької області, які раніше отримав від ОСОБА_14 , зазначивши при цьому «Склад бк».

В подальшому, 18.01.2023 о 11 годині 14 хвилин представник спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні НОМЕР_1 , та іменується як « ОСОБА_19 », під час листування та переписки з ОСОБА_15 , підтвердив отримання від ОСОБА_15 гугл-координат місця знаходження складу з боєкомплектом на території Донецької області, на що ОСОБА_15 в цей же день о 12 годині 46 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_4 , за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що перебуває в його користуванні, під час листування та переписки надіслав співробітнику фсб російської федерації ОСОБА_18 на мобільний телефон НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення «Утюжти», а також о 19 годині 20 хвилин та о 19 годині 23 хвилини, перебуваючи в АДРЕСА_4 , за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 та перебуває в його користуванні, під час листування та переписки надіслав співробітнику фсб російської федерації ОСОБА_18 на мобільний телефон НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення «это сбрасывал к», «Константин не мог отправить лично, говорит что все точно. Все бк на территории в 400 метрах», тим самим підтвердив достовірність пересланої ним інформації та повну свою обізнаність.

Крім того, 19.01.2023 ОСОБА_15 будучи залученим до підривної діяльності проти України, діючи умисно, перебуваючи в АДРЕСА_4 , розуміючи цілі та завдання представників спецслужб російської федерації щодо завдання шкоди Україні, дотримуючись заходів конспірації, за допомогою месенджера «WhatsАpp» о 17 годині 41 хвилині отримав на мобільний телефон «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що перебуває в його користуванні, від представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 з мобільного телефону НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення із завданням зібрати інформацію про українських військових та працівників правоохоронних органів, які можуть бути залучені до співпраці з представників спецслужб російської федерації та безпосередньо нададуть допомогу у проведенні підривної діяльності проти України представникам спецслужби держави-агресора, повідомивши ОСОБА_15 про гарантії фінансування витрат на встановлення контактів та витрат на переміщення.

В подальшому, 23.01.2023 о 15 годині 14 хвилин, ОСОБА_15 будучи залученим до підривної діяльності проти України, діючи умисно, перебуваючи в АДРЕСА_4 , розуміючи цілі та завдання представників спецслужб російської федерації щодо завдання шкоди Україні, дотримуючись заходів конспірації, за допомогою месенджера «WhatsАpp» отримав на мобільний телефон «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що перебуває в його користуванні, від представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 з мобільного телефону НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення із завданням, зокрема про збір інформації про військові частини, їх кількість, озброєння, задачі, рубежі розосередження, місця дислокації, координати та інше.

В цей же день, 23.01.2023 ОСОБА_15 , діючи умисно та з власної ініціативи, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи цілі та завдання представників фсб рф щодо завдання шкоди інтересам України, дотримуючись заходів конспірації, перебуваючи в АДРЕСА_4 , на виконання завдань представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , о18 годині 27 хвилин, за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що знаходиться в його користуванні, під час листування та переписки надіслав співробітнику фсб російської федерації ОСОБА_18 на мобільний телефон НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення: « ОСОБА_21 была при СССР учебная часть ракетчиков и автопарк к ним 77 и 14. На территории этих частей находяться погран. И Рем.Бригада. Северная часть Котовска. В передвижениях сейчас ограничен, в связи с полной мобилизацией. Но рядом Военный городок где живут бывшие военные, очень много адекватных. Количеством пока не обладаю информ.».

Крім того, 25.01.2023 о 15 годині 17 хвилин, ОСОБА_15 будучи залученим до підривної діяльності проти України, діючи умисно, перебуваючи в АДРЕСА_4 , розуміючи цілі та завдання представників спецслужб російської федерації щодо завдання шкоди Україні, дотримуючись заходів конспірації, за допомогою месенджера «WhatsАpp» отримав на мобільний телефон «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що перебуває в його користуванні, від представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 з мобільного телефону НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення із завданням зібрати та надати інформацію про координати, адресу місцевого військового комісаріату, а також про керівництво та кількість особового складу, а також надати фото та перелік номерів транспортних засобів, що знаходяться біля військового комісаріату та перелік мешканців військового містечка, яких можна залучити до співпраці з представниками фсб рф на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

В цей же день, 25.01.2023 ОСОБА_15 , діючи умисно та з власної ініціативи, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи цілі та завдання представників фсб рф щодо завдання шкоди інтересам України, дотримуючись заходів конспірації, перебуваючи в АДРЕСА_4 , на виконання завдань представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , о21 годині 38 хвилин, за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що знаходиться в його користуванні, під час листування та переписки надіслав співробітнику фсб російської федерації ОСОБА_18 на мобільний телефон НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення з інформацією адреси місцезнаходження військового комісаріату в АДРЕСА_5 , та про рух та наявність військової техніки на території так званої Рембригади.

Крім того, ОСОБА_15 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, діючи умисно та з власної ініціативи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи цілі та завдання представників фсб рф щодо завдання шкоди інтересам України, дотримуючись заходів конспірації, перебуваючи в АДРЕСА_4 , на виконання завдань представника спецслужби російської федерації ОСОБА_18 , 28.01.2023 о19 годині 02 хвилин, за допомогою месенджера «WhatsАpp», що встановлений на мобільному телефоні «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , що знаходиться в його користуванні, під час листування та переписки надіслав співробітнику фсб російської федерації ОСОБА_18 на мобільний телефон НОМЕР_1 , який іменується у месенджері «WhatsАpp» як « ОСОБА_19 », текстове повідомлення з інформацією про кількість військової техніки, що скупчена в районі «куяльника» та «липцев» в котовском районе, додавши при цьому: «Павел в первые дни сво вы накрыли рлс в районе куяльника и липцев…. В данный момент там большая группировка техники. Они туда уже 4 дня что то возят. По информации к чему-то готовятся. За остальное работаю. С нами бог…».

Вказані дії ОСОБА_15 та ОСОБА_14 щодо передачі інформації представнику фсб рф ОСОБА_18 як безпосередньо, так і за посередництва співучасників, щодо місць розташування сил оборони України та особового складу сил оборони України на території Донецької області та Одеської області могли у подальшому сприяти рф або її представникам у проведенні розвідувальної та розвідувально-підривної діяльності на території України, враховуючи те, що з 24 лютого 2022 року по теперішній час збройними силами рф за наказом керівництва рф здійснюються пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах та складах Збройних Сил України, а також підрозділам Збройних Сил України та інших військових формуваннях на території України.

30.01.2023 року протиправна діяльність вказаних осіб під час вчинення злочинів припинена шляхом затримання ОСОБА_14 на території Донецької області та ОСОБА_15 на території м. Подільськ Одеської області.

Здійснюючи державну зраду самостійно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 розумів протиправність своїх дій, передбачав та бажав настання негативних наслідків, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_14 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками державна зрада, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_14 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками - державна зрада за попередньою змовою групою осіб, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_15 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками державна зрада, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_15 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками державна зрада, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

ІІ. Надані обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 покази та позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення

В судовому засіданні допитаний ОСОБА_14 , вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.111, ч. 2 ст. 28 ст. 111 КК України не визнав та надав наступні покази. Хто такий ОСОБА_22 він не знає, це він вже пояснював на допиті в СБУ. Експертиза не довела, що були телефоні розмови. З ОСОБА_15 він знайом ще до війни, працював водієм з 2016 по 2022 рік в ТОВ «Сомаилтранс». Був мобілізований з 02.10.2022 року у м. Житомир у 95 бригаду, частина НОМЕР_9 , водій БТР, проходив військову службу до 30.01.023 року. Номер мобільного телефона, яким користувався НОМЕР_10 . Будь-яких смс повідомлень він ОСОБА_23 не відсилав, ніяку інформацію та фотографії не збирав. Військова частина періодично переїжджала Куп`янськ, Краматорск, Олександрівка, Костянтинівка. Ніяких вказівок він ОСОБА_15 не надавав, щодо розташування ЗСУ, його телефон на пам`ять не знає. В місцях де він знаходився по десять днів не було зв`язку, тому він повідомляв координати свого місця знаходження ОСОБА_15 , щоб він міг повідомити його близьким. Він не думає, що ОСОБА_15 міг комусь передавати його місце знаходження. Він перебував в ЗСУ воював проти росії, він не підтримає агресію росії. В його телефоні були встановлені всі месенжери. ОСОБА_24 разом з ним не служив, ОСОБА_24 був в ЗСУ по 2004 рік, ким він служив не знає. Він постійно був на зв`язку з ОСОБА_24 , тому що в них дружні відносини. У ОСОБА_24 був в дома а Слатино, в ОСОБА_25 не був. Савруцькому скидував своє місце знаходження, йому ні хто не повідомляв, що це заборонено. Спілкувався через встановлені месенжери «Signal», «WhatsApp», «Telegram».

В судовому засіданні допитаний ОСОБА_15 , вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.111, ч. 2 ст. 28 ст. 111 КК України не визнав та надав наступні покази. Народився в м. Подільськ (Котовськ) в ньому мешкали його батьки, потім поїхав навчатися в м. Харків в військовий університет до 2004 року був в лавах ЗСУ за спеціальністю інженер-технолог, потім звільнився зі служби, з військового обліку не був знятий. В 2022 році його до військомату не викликали. Проживав в м. Харків працював водієм не офіційно, де і познайомився з ОСОБА_26 і в подальшому дружили. Коли почалась війна його будинок розбомбили це було 15 квітня 2022 року, він разом з родиною виїхав ОСОБА_27 потім приїхав в м. Подільськ де мешкали його батьки, батько також колишній військовий. У нього в користуванні був мобільний телефон на яку був встановлений месенджер «WhatsApp» телефон був на одну картку, він погано розбирається в телефоні постійно спілкувався по телефону з ОСОБА_26 та сім`єю, номер мобільного телефона не пам`ятає. ОСОБА_26 йому постійно скидував свої координати, тому що ОСОБА_26 постійно пропадав і він хвилювався за нього живий він чи ні, крім того в них між собою була домовленість, щоб координати були в нього бо він зможе розшукати ОСОБА_26 . Агресію росії не підтримує, зв`язків з службами в рф у нього не має, з ким служив відносин не підтримує. Ні яких смс ні кому не відправляв. В ранці 30 січня 2023 року він погуляв з своїми собаками і бачив хлопців, які в подальшому його затримували, що вони були в барі 19 січня і він їх запам`ятав, потів вони піднялись в квартиру де був здійснений обшук, потім засунули в машину наділи пакет і повезли до м. Сум, він був допитаний без адвоката, до нього застосовували насилля, потім одразу обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Про те що його били ні кому не повідомляв, зі скаргами ні куди не звертався, коли запитали про пошкодження, повідомив, що сам впав. Роздруківки з мобільного телефона не відповідають дійсності.

В судових дебатах захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 просили виправдати своїх підзахисних ОСОБА_15 та ОСОБА_14 з наступних підстав:

1. Телефоні номери, які зазначені в обвинувальному акті нібито належать громадянину рф ОСОБА_18 , 1982 року народження, який за версією слідства, є співробітником управління ФСБ по Бєлгородській області рф і користуються відповідними акаунтами «WhatsApp» під ім`ям « ОСОБА_19 » дана інформація жодним доказом не підтверджена.

2. Згідно з витягом з ЄРДР № 0000132 від 22.08.2022 року досудове розслідування відносно обвинувачених розпочате на підставі матеріалів правоохоронних органів та контролюючих органів про виявлення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, проте жодних доказів на підтвердження таких джерел в матеріалах справи не має.

3. Протоколи НСРД є не допустимим доказом, вважаючи їх неналежним доказом через доктрину «отруєного дерева», усі подальші слідчі дії та докази, отримані на їх підставі, також повинні бути визнанні недопустимими доказами.

4. Щодо переданої інформації необхідно поставитись критично, тому як нібито передана інформація про військові частини та військовий комісаріат є загальнодоступною і відповідно не утворює склад злочину.

5. Обвинувачений ОСОБА_15 був затриманий співробітниками СБУ 30.01.2023 року без ухвали слідчого суду, суду в порядку п.6ч.1ст.615 КПК, під час судового розгляду обвинувачений повідом про тиск та застосування до нього психологічного та фізичного насильства.

6. Судом було відмовлено в залученні спеціаліста для дослідження мобільного телефона «Ulefоne», який належав ОСОБА_15 та призначенні судової експертизи, що також тягне визнання неналежних доказів по справі.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_20 своєї вини, їх винуватість у вчиненні інкримінованих злочинах підтверджується сукупністю досліджених документів та речових доказів у кримінальному провадженні.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, захистом, можливість збирання інших доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

-Витяг з ЄРДР № 0000132 від 22.08.2022 року (т. 1 а.с. 1);

-Постанова про доручення проведення досудового розслідування від 22.08.2022 року (т. 1 а.с. 2);

-Постанова про створення слідчої групи від 22.08.2022 року (т. 1 а.с. 3-4);

-Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 23.08.2022 року (т. 1 а.с. 5-6);

- Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 19.12.2022 року (т. 1 а.с. 7-8);

-Постанова про доручення проведення досудового розслідування від 25.01.2023 року (т. 1 а.с. 9);

-Постанова про створення слідчої групи від 22.08.2022 року (т. 1 а.с. 10-11);

-Витяг з ЄРДР № 0000024 від 25.01.2023 року (т. 1 а.с. 12);

-Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.01.2023 року (т. 1 а.с. 13-14);

-Постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 25.01.2023 року (т. 1 а.с. 15-16);

-Витяг з ЄРДР № 0000132 від 22.08.2022 року (т. 1 а.с. 17-18);

-Витяг з ЄРДР № 000032 від 14.02.2023 року (т. 1 а.с. 19);

-Постанова про доручення проведення досудового розслідування від 14.02.2023 року (т. 1 а.с. 20);

-Постанова про створення слідчої групи від 14.02.2023 року (т. 1 а.с. 21-22);

-Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 15.02.2023 року (т. 1 а.с. 23-24);

-Постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 15.02.2023 року (т. 1 а.с. 25-26);

-Витяг з ЄРДР № 0000132 від 22.08.2022 року (т. 1 а.с. 27-28);

-Постанова про визначення підслідності від 08.05.2023 року (т. 1 а.с. 29-31);

-Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 17.05.2023 року (т. 1 а.с. 34-35);

-Постанова про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень іншому органу досудового розслідування від 15.06.2023 року (т. 1 а.с. 36-37);

-Постанова про доручення проведення досудового розслідування від 16.06.2023 року (т. 1 а.с. 38-39);

-Постанова про створення слідчої групи від 16.06.2023 року (т. 1 а.с. 40-41);

-Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 16.06.2023 року (т. 1 а.с. 44-45);

-Постанова про продовження строку досудового розслідування від 27.03.2023 року (т. 1 а.с. 46-60);

-Ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.03.2023 року (т. 1 а.с. 61);

-Протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину з додатком від 30.03.2023 року відносно ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 62-64-А);

-Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_14 від 30.01.2023 року (т. 1 а.с. 65-68);

-Постанова про доручення призначити захисника для проведення окремої процесуальної дії від 17.06.2023 року (т. 1 а.с. 69);

-Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 30.01.2023 року (т. 1 а.с. 70-84);

-Протокол огляду від 02.05.2023 року з якого вбачається, що предметом огляду є флеш-накопичувач Kingston об`ємом 32 GB «2222В844470», що є додатком до протоколу допиту ОСОБА_14 . Після відкриття встановлено, що на вказаному флеш-накопичувачі містяться файли формату «MP4 Video File» у яких, в сукупності, відображено безперервний хід допиту 30.01.2023 року ОСОБА_14 . Після огляду вказаних файлів слідчим було складено стенограму допиту. (т. 1 а.с. 88-93);

-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину з додатком від 30.01.2023 року відносно ОСОБА_15 з додатком флеш-накопичувачем. Відео запис був переглянутий в судовому засіданні в повному обсязі з 17.04.2025 по 14.05.2025 року (т. 1 а.с. 94-100);

-Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_15 від 30.01.2023 року (т. 1 а.с. 101-106);

-Постанова про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 30.01.2023 року (т. 1 а.с. 107-108);

-Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_15 від 30.01.2023 року (т. 1 а.с. 109-120);

-Постанова про виправлення помилок у матеріалах досудового розслідування від 31.01.2023 року (т. 1 а.с. 124-128);

-Протокол огляду від 03.05.2023 року, з якого вбачається, що предметом огляду є флеш-накопичувач Kingston об`ємом 32 GB «KN003816683», що є додатком до протоколу допиту ОСОБА_15 . Після відкриття встановлено, що на вказаному флеш-накопичувачі містяться файли формату «MP4 Video File» у яких, в сукупності, відображено безперервний хід допиту 30.01.2023 року ОСОБА_15 . Після огляду вказаних файлів слідчим було складено стенограму допиту. (т. 1 а.с. 129-135);

-Ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 01.02.2023 року (т. 1 а.с. 136-137);

-Ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.03.2023 року (т. 1 а.с. 138-139);

-Ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.04.2023 року (т. 1 а.с. 140-141);

-Ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2023 року (т. 1 а.с. 142-143);

-Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 від 17.07.2023 року (т. 1 а.с. 144-161);

-Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення відносно ОСОБА_28 від 17.07.2023 року (т. 1 а.с. 166-181);

-Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_14 з додатком флеш-накопичувачем від 30.01.2023 року. Відео запис був оглянутий в повному обсязі в судовому засіданні 30.06.2025, 09.07.2025 (Т. 1а.с. 186-187-А);

-Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_15 з додатком флеш-накопичувачем від 30-31.01.2023 року. Відео запис був оглянутий в повному обсязі в судовому засіданні 09.07.2025 (Т. 1а.с. 188-190);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України з додатком CD - дисками від 29.10.2022 року з якого вбачається, що наявні телефоні розмови в період з 03.09.2022 по 28.11.2022 року з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 2-12);

-Клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 30.08.2022 року (т. 2 а.с. 13-15);

-Ухвала слідчого судді Сумського апеляційного суду від 30.08.2022 року (т. 2 а.с. 16);

-Доручення (в порядку ст. 40, 41, 246 КПК України) від 31.08.2022 року (т. 2 а.с. 17-18);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України з додатком CD - диском від 05.01.2023 року з якого вбачається, що наявні телефоні розмови в період з 26.11.2022 по 08.12.2022 року з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 21-34);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України з додатком CD - диском від 05.01.2023 року з якого вбачається, що наявні телефоні розмови в період з 26.11.2022 по 08.12.2023 року з абонентським номером телефону НОМЕР_6 ; НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 35-54);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України (зняття інформації з електронних інформаційних систем) за кримінальним провадженням № 0000132 від 22.08.2022 року від 09.01.2023 року з додатком «CD-диском» з якого вбачається, що «зняття інформації з електронних інформаційних систем», а саме з мобільного терміналу за номером НОМЕР_12 ; НОМЕР_1 , який належить громадянину рф, співробітнику Управління фсб по бєлгородській області рф ОСОБА_18 , а саме: смс повідомлення в месенджері «WhatsApp» між абонентами ОСОБА_18 (Владимир) та ОСОБА_29 ( ОСОБА_14 ) (т. 2 а.с. 55-62);

-Протокол за результатами проведення негласних слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України з додатком від 17.01.2023 року з якого вбачається, що наявні телефоні розмови в період з 09.12.2022 по 16.01.2023 року з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 65-78);

- Протокол за результатами проведення негласних слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України з додатком від 17.01.2023 року з якого вбачається, що наявні телефоні розмови в період з 09.12.2022 по 16.01.2023 року з абонентським номером телефону НОМЕР_6 ; НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 79-108);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України (зняття інформації з електронних інформаційних систем) за кримінальним провадженням № 0000132 від 22.08.2022 року від 17.01.2023 року з додатком «CD-диском» з якого вбачається, що «зняття інформації з електронних інформаційних систем», а саме з мобільного терміналу за номером НОМЕР_12 ; НОМЕР_1 , який належить громадянину рф, співробітнику Управління фсб по бєлгородській області рф ОСОБА_18 , а саме: смс повідомлення в месенджері «WhatsApp» між абонентами ОСОБА_18 (Владимир) та ОСОБА_29 ( ОСОБА_14 ) (т. 2 а.с. 109-114);

-Клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18.11.2022 року (т. 2 а.с. 116-124);

-Ухвали слідчого суді Сумського апеляційного суду від 18.11.2022 року (т. 2 а.с. 125-130);

-Доручення (в порядку ст. 40, 41, 246 КПК України) від 31.08.2022 року (т. 2 а.с. 131-134);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України (зняття інформації з електронних інформаційних систем) за кримінальним провадженням № 0000132 від 22.08.2022 року від 23.01.2023 року з додатком «CD-диском» з якого вбачається, що «зняття інформації з електронних інформаційних систем», а саме з мобільного терміналу за номером НОМЕР_12 ; НОМЕР_1 , який належить громадянину рф, співробітнику Управління фсб по бєлгородській області рф ОСОБА_18 , а саме: смс повідомлення в месенджері «WhatsApp» між абонентами ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) та ОСОБА_29 ( ОСОБА_14 ) (т. 2 а.с. 135-140);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України (зняття інформації з електронних інформаційних систем) за кримінальним провадженням № 0000132 від 22.08.2022 року від 24.01.2023 року з додатком «CD-диском» з якого вбачається, що «зняття інформації з електронних інформаційних систем», а саме з мобільного терміналу за номером НОМЕР_12 ; НОМЕР_1 , який належить громадянину рф, співробітнику Управління фсб по бєлгородській області рф ОСОБА_18 , а саме: смс повідомлення в месенджері «WhatsApp» між абонентами ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) та ОСОБА_29 ( ОСОБА_14 ) (т. 2 а.с. 142-146);

-Протокол за результатами проведення негласних слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України з додатком від 01.02.2023 року з якого вбачається, що наявні телефоні розмови в період з 21.01.2023 по 28.01.2023 року з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 148-156);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України з додатком від 01.02.2023 року з якого вбачається, що наявні телефоні розмови в період з 21.01.2023 по 28.01.2023 року з абонентським номером телефону НОМЕР_6 ; НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 157-167);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України (зняття інформації з електронних інформаційних систем) за кримінальним провадженням № 0000132 від 22.08.2022 року від 06.02.2023 року з додатком «CD-диском» з якого вбачається, що «зняття інформації з електронних інформаційних систем», а саме з мобільного терміналу за номером НОМЕР_12 ; НОМЕР_1 , який належить громадянину рф, співробітнику Управління фсб по бєлгородській області рф ОСОБА_18 , а саме: смс повідомлення в месенджері «WhatsApp» між абонентами ОСОБА_18 (Владимир) та ОСОБА_30 ( ОСОБА_15 ) (т. 2 а.с. 168-172);

-Клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10.01.2023 року (т. 2 а.с. 173-181);

-Ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду від 10.01.2023 року (т. 2 а.с. 182-186);

-Доручення (в порядку ст. 40, 41, 246 КПК України) від 12.01.2023 року (т. 2 а.с. 188-191);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України від 06.03.2023 року стосовно ОСОБА_18 (т. 2 а.с. 193);

-Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України від 06.03.2023 року стосовно ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 194);

-Клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 12.01.2023 року (т. 2 а.с. 195-199);

-Доручення (в порядку ст. 40, 41, 246 КПК України) від 17.01.2023 року (т. 2 а.с. 200-201);

-Протокол огляду з додатком від 16.02.2023 року з якого вбачається, що предметом огляду є мобільний телефон «Xiaomi» з мобільними номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_13 , який був вилучений під час обшуку у ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 203-232);

-Постанова про визнання речовим доказом від 18.02.2023 року (т. 2 а.с. 233-236);

-Постанова про передачу на відповідальне зберігання речового доказу від 08.07.2023 року (т. 2 а.с. 237-240);

-Акт прийому передачі речових доказів від 12.07.2023 року з додатком (т. 2 а.с. 241);

- Протокол огляду з додатком від 16.02.2023 року з якого вбачається, що предметом огляду є мобільний телефон «Ulefоne» з мобільними номерами НОМЕР_6 , який був вилучений під час обшуку у ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 243-253);

-Постанова про визнання речовим доказом від 19.02.2023 року (т. 2 а.с. 254-256);

-Постанова про передачу на відповідальне зберігання речового доказу від 08.07.2023 року (т. 2 а.с. 257-260);

-Акт прийому передачі речових доказів від 12.07.2023 року з додатком (т. 2 а.с. 261);

-Постанова про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи від 03.03.2023 року (т. 2 а.с. 264-268);

-Висновок експерта №СЕ-19/119-23/5146-КТ від 29.06.2023 року з додатком з якого вбачається, що в пам`яті мобільного телефону «Xiaomi» модель M2010J19SY, серійний номер: НОМЕР_14 , IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 НОМЕР_5 , наданого на дослідження, виявлено інформацію стосовно додатків «Signal», «WhatsApp», «Telegram», «Viber», «Messenger», «Instagram». В додатках «Signal», «WhatsApp», «Telegram», «Viber», «Messenger», «Instagram», виявлено історію листування. В пам`яті мобільного телефону Xiaomi» модель M2010J19SY, серійний номер: НОМЕР_14 , IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 НОМЕР_5 , наданого на дослідження, інформації щодо входу (авторизації) в аккаунт додатку «WhatsApp» на інших пристроях не виявлено. Для дослідження видаленого цифрового наповнення мобільного телефонуXiaomi» модель M2010J19SY, серійний номер: НОМЕР_14 , IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 НОМЕР_5 , наданого на дослідження, необхідна повна копія фізичної пам`яті мобільного телефону наданого на дослідження, наявні на момент дослідження в Сумському НДЕКЦ МВС апаратні та програмні засоби не дозволяють виготовити повну копію фізичної пам`яті мобільного телефону наданого на дослідження. (т. 2 а.с. 270-277);

-Постанова про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи від 03.03.2023 року (т. 2 а.с. 280-284);

-Висновок експерта № СЕ-19/119-23/5145-КТ від 16.06.2023 року з додатком з якого вбачається, що в пам`яті мобільного телефона «Ulefone» модель «Armor X7» IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 , серійний номер НОМЕР_15 , наданого на дослідження, виявлено інформацію стосовно додатків «WhatsApp», «Viber», «Messenger». В додатках «WhatsApp», «Viber», виявлено історію листування. В додатку «Messenger» історію листування не виявлено. В пам`яті мобільного телефона «Ulefone» модель «Armor X7» IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 , серійний номер НОМЕР_15 , наданого на дослідження, інформації щодо входу (авторизації) в аккаунт додатку «WhatsApp» не виявлено. Для дослідження видаленого цифрового наповнення мобільного телефона «Ulefone» модель «Armor X7» IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 , серійний номер НОМЕР_15 , наданого на дослідження необхідна повна копія фізичної пам`яті мобільного телефону наданого на дослідження, наявні на момент дослідження в Сумському НДЕКЦ МВС апаратні та програмні засоби не дозволяють виготовити повну копію фізичної пам`яті мобільного телефону наданого на дослідження. (т. 2 а.с. 286-293);

-Протокол огляду з додатком від 08.07.2023 року (т. 2 а.с. 294-300);

-Ухвала слідчого судді Зарічанського районного суду м. Суми від 26.01.2023 року (т. 3 а.с. 1);

-Протокол обшуку з додатком «CD-диск» від 30.01.2023 року з якого вбачається, що в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_4 за місцем мешкання ОСОБА_15 було вилучено мобільного телефона «Ulefone» модель «Armor X7» IMEI 1 НОМЕР_7 , IMEI 2 НОМЕР_8 , серійний номер НОМЕР_15 з сім картою НОМЕР_6 , також два ножі та предмет схожий на «мачете», військовий квиток та паспорт на ім`я ОСОБА_15 (т. 3 а.с. 2-8);

-Ухвала слідчого судді Зарічанського районного суду м. Суми від 01.02.2023 року (т. 3 а.с. 9-10);

- Ухвала слідчого судді Зарічанського районного суду м. Суми від 26.01.2023 року (т. 3 а.с. 11);

-Протокол обшуку з додатком «CD-диск» від 30.01.2023 року з якого вбачається, що в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_6 за місцем мешкання ОСОБА_31 ні чого не вилучалось. (т. 3 а.с. 12-18);

-Ухвала слідчого судді Зарічанського районного суду м. Суми від 17.02.2023 року (т. 3 а.с. 19);

-Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16.03.2023 року з додатком «CD-диск» (т. 3 а.с. 20-22);

-Протокол огляду з додатками від 23.06.2023 року з якого вбачається, що наявна інформація щодо з`єднань зокрема абонентських номерів НОМЕР_11 , який використовував ОСОБА_15 (т. 3 а.с. 23-40);

-Протокол огляду з додатками від 23.06.2023 року з якого вбачається, що наявна інформація щодо з`єднань зокрема абонентських номерів НОМЕР_12 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_6 , які використовували ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 (т. 3 а.с. 41-103);

-Ухвала слідчого судді Зарічанського районного суду м. Суми від 17.02.2023 року (т. 3 а.с. 104);

-Протокол тимчасового доступу до речей і документів з додатком «CD-диск» від 16.03.2023 року (т. 3 а.с. 105-107);

-Протокол огляду з додатками від 23.06.2023 року з якого вбачається, що наявна інформація щодо з`єднань зокрема абонентських номерів НОМЕР_12 , НОМЕР_1 , які використовує ОСОБА_18 , абонентського номера НОМЕР_16 , які використовував ОСОБА_14 (т. 3 а.с. 108-128);

-Протокол огляду від 26.06.2023 року (т. 3 а.с. 129-136);

-Протокол огляду від 26.06.2023 року (т. 3 а.с. 137-143);

-Постанова про передачу на відповідальне зберігання арештованого майна та визначення місця його зберігання від 26.06.2023 року (т. 3а.с. 144-149);

-Запит Управління СБУ в Сумській області від 30.01.2023 року (т. 3 а.с. 151);

-Відповідь в/ч НОМЕР_3 від 30.01.2023 року з якої вбачається, що розміщення особового складу, військової техніки, складів зі зброєю ЗСУ за вказаними координатами підтверджую, передача зазначених координат рф може завдати шкоди (т. 3 а.с. 152);

-Запит Управління СБУ в Сумській області від 30.01.2023 року (т. 3 а.с. 153);

-Витяги з наказу МО України та довідки стосовно ОСОБА_14 (т. 3 а.с. 154-159);

-Запит Управління СБУ в Сумській області від 10.03.2023 року (т. 3 а.с. 161);

-Відповідь в/ч НОМЕР_3 від 30.03.2023 року з якої вбачається, що розміщення особового складу, військової техніки, складів зі зброєю ЗСУ за вказаними координатами підтверджую, передача зазначених координат рф може завдати шкоди (т. 3 а.с. 162);

-Характеризуючи матеріали стосовно ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (т.3 а.с. 163-204);

Під час з`ясування обставин справи в судовому засіданні був перевірений кожний доказ долучений прокурором, сторона захисту в свою чергу доказів не надавала.

Суд виходить з того, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до п.3 ч.2 ст.99 КПК до документів, за наявності в них відомостей, передбачених ч.1 цієї статті, можуть належати складені в порядку, встановленому цим кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії. Тобто протокол процесуальної дії є документом і відповідно до ч.2 ст.84 КПК може бути джерелом доказів.

Згідно із ч.2 ст. 99 КПК такий протокол можна визнати документом (і, відповідно, джерелом доказів) лише за умови, якщо він складений у порядку, передбаченому КПК.

Верховний Суд у постанові від 7.08.2019 у справі №607/14707/17 наголосив, що умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела; одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.

В протоколі обшуку від 30.01.2023 року за участю ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_7 , колегія суддів під час дослідження додатку у вигляді «CD-диску» переглянула відео запис, з якого вбачається, що ОСОБА_32 видає мобільний телефон свого чоловіка ОСОБА_15 марки «Ulefne IP-68», в свою чергу ОСОБА_15 повідомляє, що телефон належить йому, він користується ним на постійній основі. Під час обшуку ОСОБА_15 поводить себе спокійно, надає пояснення на питання слідчого добровільно та послідовно, будь яких зауважень або клопотань не висловлював. В мобільному телефоні, який належить ОСОБА_15 наявний месенджер «WhatsApp» з номером НОМЕР_17 , під час відкриття зазначеного месенджера є два чата, один з яких належить «Гордей» з пояснень ОСОБА_15 це ОСОБА_14 , його товариш, який є військовослужбовець ЗСУ. В переписці є натяки на об`єднання держав колишнього «срср». На питання слідчого, ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_26 скидував паролі пропусків для військових та відео «БК», також підтвердив, що пересилав всі дані та інформацію росіянам, після чого висловлювався не цензурною лайкою, відносно себе. Телефон був вилучений та поміщений в сейф-пакет, у часників даної події, будь-яких зауважень або клопотань не надходило.

Крім того в судовому засіданні колегію суддів досліджений в повному обсязі протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.01.2023 року з додатком «CD-диск» з якого вбачається, що слідчим було повідомлено регіональний центр вторинної допомоги про надання ОСОБА_15 захисника, також з відео запису вбачається, що слідчим було повідомлено причини затримання, «попередня кваліфікація ст. 111 КК України передача даних знаходження підрозділів та техніки ЗСУ представнику ФСБ рф в складі групи», в свою чергу ОСОБА_15 з приводу затримання ні чого не пояснював, з приводу передачи даних заперечував. Будь-яких претензій у учасників події не було.

В протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбаченого ст. 264 КПК України від 09.01.2023,17.01.2023,23.01.2023,24.01.2023р.р., зафіксовано листування користувача « ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » в месенжері «WhatsApp», як «Костя укр» номер мобільного телефону НОМЕР_18 . Фото таблиці з листуванням долучено до протоколів.

В протоколі огляду телефону від 16.02.2023 року, зафіксовано, що мобільний телефон марки «Xiaomi» з номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_13 належить ОСОБА_14 встановлений графічний пароль «Z», зафіксовано листування відповідно до фото таблиці у вигляді додатку.

В протоколі огляду телефону від 17.02.2023 року, зафіксовано, що мобільний телефон марки «Ulefone» з номером НОМЕР_17 належить ОСОБА_15 встановлений графічний пароль «1-2-5-6-9», зафіксовано листування відповідно до фото таблиці у вигляді додатку.

Вище вказані протоколи, на яких зафіксована інформація на час дослідження в судовому засіданні, повністю відповідає вимогам ст.ст. 104, 264 КПК України, колегія суддів приходить до переконання про визнання вказаних протоколів належними, допустимими та достовірними доказами та кладе їх, як один з доказів в основу вироку.

Колегію суддів за погодженням з усіма учасниками кримінального провадження були дослідженні протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 263 КПК України від 29.10.2022, 05.01.2023, 17.01.2023, 24.01.2023 р.р. з яких вбачається, що відбуваються розмови за абонентським номером НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_14 та чоловіком на ім`я « ОСОБА_33 », захисники погодились не прослуховувати вказані розмови на додатках «CD-дисках». Також були дослідженні протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 263 КПК України від17.01.2023,01.02.2023р.р., з яких вбачається, що відбуваються розмови за абонентськими номерами НОМЕР_19 , НОМЕР_11 , які перебуває у користуванні ОСОБА_15 , захисники погодились не прослуховувати вказані розмови на додатках «CD-дисках». З вказаних розмов простежуються розмови між учасниками кримінального провадження про знаходження місць дислокацій ЗСУ, про підтримання пострадянської державності та не згодою з керівництвом держави України, щодо повномасштабного вторгнення рф на Україну, тощо.

Крім того вище викладені обставини також підтверджуються висновком експерта №СЕ-19/119-23/5145-КТ від 16.06.2023 року та висновком експерта №СЕ-19/119-23/5146-КТ від 29.06.2023 року.

Судом також оглянуто речові докази мобільні телефони марки «Xiaomi» «Ulefone».

Письмові докази, фото та відеозаписи, як додатки, речові докази досліджено судом з безпосередньою участю захисників. в судовому засіданні в приміщенні суду.

Щодо доводів сторони захисту суд зазначає таке.

Посилання сторони захисту на той факт, що внесенні дані до ЄРДР № 0000132 від 22.08.2022 року саме на підставі матеріалів правоохоронних органів, безпідставна та не може судом взята до уваги, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Щодо джерела походження вказаної інформації захисники під час розгляду справи не заявляли відповідного клопотання щодо долучення такої інформації, згідно з витягів ЄРДР по даному кримінальному провадженню долучені прокурором вбачається, в графі «потерпілий, заявник» вказане самостійне виявлення слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) кримінального правопорушення, у т.ч. під час досудового розслідування або матеріали правоохоронних та контролюючих органів.

Пунктами 4 і 5 ч. 5 ст. 214 КПК визначено, що до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів відзначає, що оскільки відомості до ЄРДР вносять до здійснення досудового розслідування, очевидно, що слідчий (дізнавач, прокурор), зазначає відомості щодо короткого викладу обставин і попередньої кваліфікації, виходячи із інформації, якою володіє на момент реєстрації.

Лише в ході розслідування, коли орган досудового розслідування встановить обставини визначені у ст. 91 КПК, стане зрозуміло, чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР і короткий виклад обставин, відповідними вчиненому діянню, або внесено припущення, яке не було підтверджено, і діяння має іншу кваліфікацію.

Саме тому законодавець, у ст. 214 КПК використав терміни «можуть» свідчити про вчинення кримінального правопорушення, «попередня» кваліфікація.

Вказані обставини підтверджуються Постановою ВС ККС справа №607/20877/19 від 17.05.2023 року.

Позиція сторони захисту, що всі протоколи НСРД є не допустимими доказами і необхідно застосувати доктрину «отруєного дерева» не відповідає дійсності, а тому колегія суддів переконання, що вказані протоколи НСРД були отримані в законний спосіб, дана обставина підтверджується дослідженими матеріалами справи, прокурором до кожного дослідженого протоколу НСРД були долучені клопотання про надання дозволу та ухвали слідчих суддів Сумського апеляційного суду про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Колегія суддів критично відноситься до висловлювання захисника, що інформація про військові частини та військовий комісаріат є загальнодоступною інформацією і не утворю складу злочину, зазначає, що одним із першочергових етапів реалізації Конституції Україні та законів України для відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії ЗС РФ; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення є не розкриття місць знаходження військових, військових частин та місць зберігання зброї. Дану обставину також підтверджують матеріали кримінального провадження, а саме: листи командира військової частини НОМЕР_3 від 30.01.2023 року, 30.04.2023 року.

Посилання захисника, що до ОСОБА_15 були застосовані під час затримання та досудового розслідування заходів психологічного та фізичного насильства, колегія суддів з цього приводу ініціювало перевірку і відповідно до листа Служби Безпеки України в Сумській області від 30.07.2025 року з додатками, вбачається, що у затриманих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 були відсутні скарги на самопочуття, претензій ні до кого не має, заяв, скарг, клопотань від осіб не поступало. З огляду на викладене колегія суддів переконання, що викладене захисником обставина, повністю спростована і є не обґрунтованою. Окремо колегія суддів звертає увагу, що слідчим після затримання було повідомлення про затримання ОСОБА_15 орган вторинної допомоги з призначенням захисника, його право на захист не було порушено, доводи сторони захисту в цій частині є неспроможними. Протокол затримання підписаний без жодних зауважень також захисником та обвинуваченим.

Крім того, згідно з постановою Верховного суду у справі №331/4277/17 від 19.12.2023 р. КПК не вимагає зупинення такої дії, як затримання особи та особистого обшуку до прибуття захисника.

Посилання захисника на те, що не встановлено особу, які нібито передавались дані, не приймається судом до уваги, оскільки внаслідок агресії рф проходять бойові дії, встановити вказану особу є неможливим, в той же час з листування, саме ОСОБА_14 з цією особою в чаті месенжера «WhatsApp», а також з його листування слідує, що ця особа є представником спецслужб держави-агресора.

В ході судового розгляду колегія суддів ретельно вивчила підстави для залучення спеціаліста та проведення судової експертизи, в заявлених клопотаннях захисник ОСОБА_13 не обґрунтував зазначені клопотання.

Крім того, згідно з приписами ч. 1 ст. 356 КПК за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Отже, залежно від обставин конкретного кримінального провадження, необхідність виклику експерта покладається на розсуд суду, який має право його викликати саме для роз`яснення висновку. Допит експерта спрямований на роз`яснення термінології, окремих формулювань, з`ясування методу дослідження, уточнення компетенції експерта, пояснення розбіжностей між обсягом поставлених запитань і висновками експерта, на з`ясування суперечностей між висновком та іншими доказами або між декількома висновками, які отримані щодо одного й того ж предмета чи питання дослідження.

Колегія суддів не вбачає необхідності в роз`ясненні наданих експертами висновків, а також вважає надуманими і доводи у захисника про позбавлення сторони захисту обґрунтованого права на допит експерта, оскільки доводи захисника не свідчать про необхідність надання роз`яснення висновків, які сформульовані достатньо зрозуміло і несуперечливо.

Отже, указаним висновкам експертів надано ретельну оцінку та обґрунтовано відхилено твердження сторони захисту про їх недостовірність.

Крім того, колегія суддів зауважує, що незгода з дослідженими судом доказами, зокрема висновками експертів, не є підставою для допиту експерта у судовому засіданні, якщо клопотання учасника кримінального провадження належним чином не вмотивовано.

Вище викладене знаходить підтвердження в постанові ВС ККС справа №522/6781/19 від 15.10.2025 року.

Суд виходить з положень ст. 376 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Інші доводи захисника також не спростовують доказів, наданих стороною обвинувачення.

Показання ОСОБА_15 та ОСОБА_14 щодо невизнання вини у вчиненні інкримінованого злочину, колегія суддів оцінює критично, вважає їх неправдивими та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України надані стороною обвинувачення вищевказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених доказів - документів, речових доказів.

Одночасно слід зазначити, що суд дослідив в судовому засіданні наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, які за своїм змістом не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_34 .

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суд зазначає наступне.

З досліджених в сукупності доказів наданих стороною обвинувачення достовірно встановлено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в листування, яке було вилучено співробітниками СБУ вбачається, що ОСОБА_14 скидував геопозицію свого місце під час перебування в частині ЗСУ, знаходження складів боєкомплектів, знаходження частин ЗСУ, ОСОБА_15 , який в свою чергу направляв представнику спецслужби російської федерації ОСОБА_18 .

Вказані обставини спростовують версію сторони захисту про те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 взагалі не вчиняли інкримінуємих кримінальних правопорушень, а навпаки спрямовані на уникнення кримінального покарання.

Згідно ч.2 статті 28 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Згідно зі сталою практикою Верховного Суду вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб характеризується тим, що між особами ще до початку злочину відбулася змова про спільне його вчинення. Форма змови може бути: вербальна (словесна), усна чи письмова або у формі конклюдентних дій, та для наявності співучасті значення не має. Змова про вчинення злочину може відбутися задовго до вчинення злочину чи прямо перед його вчиненням. Головною рисою спільної дії (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальної діяльності з вчинення злочину. Вони діють разом, роблячи свій внесок у вчинення злочину. Дії (бездіяльність) кожного із учасників за конкретних обставин є необхідною умовою для вчинення злочинних дій (бездіяльності) іншим співучасником та настання спільного злочинного результату.

Стаття 111 КК України визначає державну зраду як діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Об`єктивна сторона державної зради може виражатися в різних формах, зокрема шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливості чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України.

У цій формі державна зрада вважається закінченою з моменту, коли особа фактично почала надавати допомогу іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Частиною 2 статті 111 КК України передбачено кримінальну відповідальність за державну зраду в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, було вчинено обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в період часу з 27.10.2022 по 23.01.2023 включно.

Згідно з правовими висновками ККС ВС, викладеними в Постанові від 9 квітня 2024 року у справі № 639/1528/22 (провадження № 51-6937км23), вчинення будь-яких діянь, передбачених ст. 111 КК України, заподіює шкоду національній безпеці України і розцінюються як підривна діяльність проти неї. Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними.

Крім того, державна зрада є закінченим злочином не з моменту встановлення зв`язку з іноземною державою, іноземною організацією або їх представниками чи з моменту отримання від них злочинного завдання, а з моменту вчинення певних конкретних дій на шкоду Україні.

Вчиняючи державну зраду, винний усвідомлює, що він здійснює перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту (вчинює шпигунські дії, надає іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України) і бажає цього.

Формулювання «на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України» визначає суб`єктивну спрямованість дій винного, однак не є характеристикою суспільно небезпечних наслідків діяння. Факт заподіяння вказаної шкоди не має значення для кваліфікації діяння за ст. 111 КК України.

При цьому колегія суддів зауважила, що в контексті положень ст. 111 КК України підривною діяльністю є дії іноземних держав, іноземних організацій або їх представників, спрямовані на підрив основ національної безпеки України та завдання істотної шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 діяли саме з метою спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності й недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України в умовах воєнного стану, а його дії полягали в наданні представнику іноземної держави допомоги у проведенні підривної діяльності проти України. Тож їх дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_14 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками державна зрада, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім цього ОСОБА_14 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками - державна зрада за попередньою змовою групою осіб, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_15 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками державна зрада, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_15 вчинив кримінальні правопорушення передбачене ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України за кваліфікуючими ознаками - державна зрада за попередньою змовою групою осіб, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Колегія судів звертає увагу, що «суспільний інтерес у справі» не слід ототожнювати із «суспільним резонансом», тобто під суспільним інтересом розуміється значення справи з огляду на її конкретні обставини, цінність і важливість для суспільства та держави, а також для тих охоронюваних суспільних відносин, у сфері якого вчинено правопорушення, суть якого буде наведена нижче.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_17 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який дії по теперішній час.

Державна безпека - це відсутність загрози, стан захищеності життєво-важливих інтересів держави від внутрішніх і зовнішніх загроз в усіх вказаних вище сферах життєдіяльності держави.

Суверенітет держави означає верховенство державної влади, її самостійність усередині країни та незалежність у міжнародних відносинах, яка може бути обмежена лише необхідністю виконувати договори і зобов`язання в галузі міжнародних відносин.

Територіальна цілісність держави передбачає, що всі складові території держави (адміністративно-територіальні одиниці) перебувають в нерозривному взаємозв`язку, характеризуються єдністю і не мають власного суверенітету.

Територіальна недоторканність - це захищеність території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань, що можуть стосуватися незаконної зміни території України, визначеної рішеннями Верховної Ради України і міжнародними договорами України.

Обороноздатність означає підготовленість держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту. Складовими такої підготовленості є сукупність економічного, політичного, соціального, наукового, морально-психологічного і суто військового потенціалів. Стан обороноздатності України відображають її мобілізаційні можливості, кількість і якість Збройних Сил, їх здатність швидко переходити на військовий стан, організовано вступати у воєнні дії та успішно виконувати завдання по обороні від агресії.

Обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 своїми діями завдавали шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к зробила висновок, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення певного виду і розміру покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_14 встановлено, що він є громадянином України, раніше не судимий, середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра в КНП «Дергачівська Центральна Лікарня» Дергачівської міської ради Харківської області не перебуває, вину не вазнав.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , колегія суддів виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним особливо тяжким злочином, наведені дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Суд також враховує ставлення ОСОБА_14 до вчиненого - він свою вину не усвідомив, будь-яким чином намагався уникнути покарання, не сприяв досудовому та судовому розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання в рамках санкції ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_15 встановлено, що він є громадянином України, раніше не судимий, вища освіта, одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра в КНП «Дергачівська Центральна Лікарня» Дергачівської міської ради Харківської області не перебуває, вину не визнав.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , колегія суддів виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним особливо тяжким злочином, наведені дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Суд також враховує ставлення ОСОБА_15 до вчиненого - він свою вину не усвідомив, будь-яким чином намагався уникнути покарання, не сприяв досудовому та судовому розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_15 покарання в рамках санкції ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_15 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає меті покарання, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96-2 КК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до предметів, які були знаряддям злочину, а саме до мобільних телефонів обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Речові докази 2 (два) ножі та предмет схожий на мачете, які вилучені 30.01.2023 року під час обшуку в квартирі ОСОБА_15 знищити.

Всі інші речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 392 395, 615 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

-ч.2 ст. 111 КК України призначити покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

-ч.2 ст. 28, ч.2 ст.111 КК України призначити покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_14 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з часу фактичного затримання з 30.01.2023 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_14 під вартою з 30.01.2023 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі(ч.5 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_14 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, звернувши на користь держави мобільний телефон, який належав ОСОБА_14 «Xiaomi», IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 - НОМЕР_5 абонентськими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_16 , після набрання вироку законної сили.

ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

- ч.2 ст. 111 КК Українипризначити покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

-ч.2 ст. 28, ч.2 ст.111 КК Українипризначити покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_15 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з часу фактичного затримання з 30.01.2023 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_15 під вартою з 30.01.2023 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі(ч.5 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_15 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, звернувши на користь держави мобільний телефон, який належав ОСОБА_15 «Ulefone» IP-68, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , абонентський номер НОМЕР_6 , після набрання вироку законної сили.

Речові докази - 2 (два) ножі та предмет схожий на мачете, які вилучені 30.01.2023 року під час обшуку в квартирі ОСОБА_15 знищити, інші речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3