Провадження № 1-і/761/82/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000194 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000194 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, в порядку ст.174 КПК України.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 задоволено клопотання заступника начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури, про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та накладено арешт на ряд земельних ділянок, у тому числі на земельну ділянку ОСОБА_4 площею 3,58 га з кадастровим номером :01:003:0060 шляхом заборони державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування.

В обґрунтування доводів заявник зазначає, що у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, оскільки 20.09.2019 старшим слідчим СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт, на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу злочину та у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. На адресу суду направила заяву про розгляд без участі, клопотання підтримує.

У судове засідання слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду клопотання не з`явились.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено у судовому засіданні СУ ГУНП у Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000194 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року у справі № 761/9877/18 задоволено клопотання заступника начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури, про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та накладено арешт на ряд земельних ділянок, у тому числі на земельну ділянку ОСОБА_4 площею 3,58 га з кадастровим номером :01:003:0060 шляхом заборони державним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування.

Водночас, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є предметом злочинного посягання, а тому є речовим доказом у кримінальному провадженні.

20.09.2019 постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_5 кримінальне провадження №0000194, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України було закрито на підставі ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу злочину та у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, при чому питання про скасування арешту майна зазначеною постановою вирішено не було.

Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт, завершено, однак питання про скасування арешту майна не вирішено, суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, перелічене у клопотанні, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №761/9877/18 на зазначене у клопотанні майно, підлягає скасуванню, а клопотання заявника - задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №0000194, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.03.2018, а саме: на земельну ділянку загальною площею 3,58 га з кадастровим номером :01:003:0060, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1