Номер провадження: 11-сс/813/2095/25
Справа № 515/1523/25 1-кс/515/1897/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської обл. від 01.10.2025, якою було повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 22.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про повернення скарги, слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується заявником ОСОБА_6 , а саме другий СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, розташований в м. Одесі та перебуває під територіальною юрисдикцією одного з районних судів м. Одеси, тобто скаргу подано з порушенням територіальної підсудності та вона не підлягає розгляду слідчим суддею Татарбунарського райсуду Одеської обл.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зауваживши на тому, що слідчим суддею, в порушення вимог ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України, завчасно не було повідомлено його про розгляд скарги, чим позбавлено можливості надавати докази та пояснення, заявляти відводи, а також порушено строк розгляду такої скарги.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Заявник ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просив апеляційний розгляд проводити без його участі, натомість прокурор про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Так, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною ч. 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі аналізу змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає вимогам зазначених норм закону та слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення, при цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Відповідно до змісту поданої до слідчого судді скарги вбачається, що заявник ОСОБА_6 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 22.08.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 382, 396 КК України (а.с. 1-2).

В поданій скарзі заявник ОСОБА_6 посилався на те, що 25.09.2025 отримав відповідь ст. слідчого в ОВС другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_7 , в якому останній повідомив його, що його заява не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення неправомірних дій слідчим ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл., прокурора Білгород-Дністровської прокуратури Одеської обл. та судді Татарбунарського районного суду Одеської обл., сама заява ґрунтується лише на припущеннях, а тому не може вважатись такою, відомості з якої підлягають внесення в ЄРДР.

Окрім того, до поданої скарги заявником ОСОБА_6 було долучено, серед іншого, копії самої заяви від 22.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення та копію відповіді слідчого другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві від 12.09.2025 (а.с. 3 та 7-8 відповідно).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої ККС у складі ВС у постанові від 22.04.2020 у справі №51-1901 впс 20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. п. 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Нормами діючого КПК України, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК, передбачено повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, при цьому не передбачено, які саме випадки вказують на неможливість розгляду саме в цьому суді.

Тому, колегія суддів вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6 якої визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічні зміни внесені і до абз. 1 ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна дійти висновку, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, що позбавить можливості учасників кримінального провадження зловживати своїм правом на звернення до суду.

Зважаючи на аналогію закону та численну судову практику, слушним є висновок стосовно того, що скарги на рішення, дії та бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора також повинні бути подані до слідчого судді місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

В даному контексті апеляційний суд зауважує на тому, що листом директора ТУ ДБР розташованого у м. Миколаїві ОСОБА_8 за вих. №16-14-8070-25 від 14.02.2025 Одеський апеляційний суд було повідомлено про те, що з метою забезпечення якісного та ефективного виконання в умовах воєнного стану покладених на ДБР завдань, дотримання заходів конспірації та умов безпеки особового складу, наказом ТУ ДБР в м. Миколаєві №74-дск від 14.02.2025 місце розташування другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві визначено в Суворовському районі м. Одеси, внаслідок чого зазначений орган досудового розслідування використовує територіальну юрисдикцію Суворовського районного суду м. Одеси.

Окрім того, відповідно до відкритих інтернет-джерел, зокрема, офіційного веб-сайту ДБР https://dbr.gov.ua, вбачається, що на ньому розміщена інформація стосовно територіальної юрисдикції судів відповідно до місць розташування органу досудового розслідування, зокрема, зазначено, що орган досудового розслідування з дислокацією в м. Одесі, тобто другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, підпадає під територіальну юрисдикцію Суворовського районного суду м. Одеси.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необхідність повернення заявнику ОСОБА_6 його скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві, яке не перебуває під територіальною юрисдикцією Татарбунарського районного суду Одеської обл., тобто у зв`язку із порушенням скаржником при поданні скарги правил територіальної підсудності.

Що стосується посилань заявника ОСОБА_6 на те, що його не було завчасно сповіщено про розгляд його скарги на бездіяльність слідчого, колегія суддів зауважує на наступному.

Так, дійсно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Разом із тим, приписи ч. 2 ст. 304 КПК України передбачають випадок повернення слідчим суддею скарги, зокрема, у випадку, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Системний аналіз вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати про те, що повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого не вимагає проведення окремого судового засідання, присутність скаржника обов`язкова лише під час розгляду вимог такої скарги по суті, натомість, скарга заявника ОСОБА_6 не розглядалась слідчим суддею та була повернута заявнику у зв`язку із порушенням ним правил територіальної підсудності під час її подання.

Відтак, жодних порушень вимог кримінального процесуального закону та права заявника ОСОБА_6 на доступ до суду слідчим суддею допущено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає жодних підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої й вмотивованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 132, 214, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської обл. від 01.10.2025, якою повернуто скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб другого СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 22.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4