УХВАЛА

Справа № 495/634/22

Номер провадження 1-кп/495/528/2025

11 лютого 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (ВКЗ),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0001302 від 31.10.2021 року у залі суду в місті Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 31 жовтня 2021 року за №0001302 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Він обвинувачуються у скоєнні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років. Обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Суд, розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши обґрунтування прокурора, заперечення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні та наступному продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховував тяжкість злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, стадію судового розгляду, наявність заявлених прокурором ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного, підтвердженням існування зазначених ризиків слугує характеристика обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, не одружений, тобто, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, відсутнє постійне місце проживання, тощо. Також, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не прийнято і на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження розпочато заново, свідки підлягають безпосередньому допиту судом, суд вважає що в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного враховуючинаявність обвинувачення, тяжкість покарання,що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років.

На даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, свідки, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Крім того, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, а також наявність відносно ОСОБА_4 обвинувачення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також обставин, що характеризують обвинуваченого , а саме наявність судимості, зважаючи на можливість впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначений розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що станом на 11.02.2026 становить 66 560 грн (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень) у вищевказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строком на 60 (шістдесят) діб з 11 лютого 2026 року по 11 квітня 2026 року включно, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Залишити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначену суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 66 560 грн (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6