Справа № 135/1667/25
Провадження № 1-кп/135/194/25
ВИРОК

іменем України

20.11.2025 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 23.04.2025, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чаусове Первомайського району Миколаївської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючої продавцем-консультантом у ФОП « ОСОБА_3 », громадянки України, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи на території дитячого майданчику, що розташований у дендрологічному парку « Ладижинський Гай» в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, по вул. Будівельників, 5, під час суперечки з малолітньою ОСОБА_4 , яка виникла з приводу образи її малолітньої доньки ОСОБА_5 , лівою рукою почала тягнути за волосся потерпілу ОСОБА_4 , внаслідок чого останній завдала фізичного білю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України, умисне завдання насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Положення ст. 12 КК України в сукупності із санкцією ч. 1 ст. 126 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_6 враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, також потерпіла ОСОБА_4 , в присутності її законного представника ОСОБА_7 , не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, повністю згодна із встановленими під час дізнання обставинами скоєного нею кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_8 подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_7 , також подала заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, ознайомлена.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнає свою вину за ч. 1 ст. 126 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченою не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету правопорушення. Добровільність вказаного встановлено із змісту заяви обвинуваченої, складеної за участю захисника.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачена та її захисник не оспорюють всі встановлені обставинами кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченої винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики виданої виконкомом Ладижинської міської ради №2.1-04/1816 від 25.09.2025 убачається, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до довідки КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області № 839 від 23.09.2025, ОСОБА_2 за медичною допомогою в психіатричний кабінет за останні п`ять років не зверталась.

Відповідно до довідки КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області № 838 від 23.09.2025, ОСОБА_2 за медичною допомогою в наркологічний кабінет за останні п`ять років не зверталась.

З вимоги про судимість від 26.09.2025 вбачається, що обвинувачена ОСОБА_2 , раніше не судима.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_2 , раніше не судима, вчинила умисний кримінальний проступок, вину у вчиненні кримінального проступку визнала та щиро розкаялась.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Враховуючи викладене, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при призначені покарання ОСОБА_2 враховує обставини вчиненого нею кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; наявність пом`якшуючої покарання обставини, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 призначити покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 126 Кримінального кодексу України.

Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не здійснювались. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 59-1, 65-67 КК України, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання за частиною 1 статті 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1