Справа № 950/1807/25
Номер провадження 1-кп/950/245/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000432 від 28.10.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Миропілля Сумського району Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Труханівка Рильського району Курської області рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість обвинувачення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування фактичними даними, які підтверджують винуватість ОСОБА_9 у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

При цьому наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

-обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, так як вчинив особливо тяжкий злочин і може уникати відповідальності за його вчинення, в той час як у зв`язку із веденням бойових дій на території України, в тому числі на території Сумської області, частина Державного кордону України залишається не під повним контролем ДПС України;

-обвинувачений ОСОБА_9 може незаконно вплинути на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, для зміни їхніх показів на свою користь;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і так як строк його тримання під вартою спливає 08.10.2025 року просила суд продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, звернув увагу суду на незадовільний стан свого здоров`я, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою теж заперечила, просила змінити запобіжний захід на більш м`який і застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт, мотивувала це необхідністю надання обвинуваченому медичної допомоги поза межами слідчого ізолятора.

Крім того, захисник вважає, що прокурором не доведено ризиків, які обгрунтовують тримання обвинуваченого під вартою, та тієї обставини, що ці ризики зберігаються під час розгляду кримінального провадження.

Також, захисник, вважає, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вислухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою: для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) «Про взяття під варту до суду» від 27.06.1980 зазначено, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган, повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При цьому суд враховує, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та підвищує ризик того, що він може ухилитися від суду.

Тому, не зважаючи на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого та його захисника щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, так як в судовому засіданні не було надано доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_9 є настільки незадовільним, що потребує звільнення його з-під варти і він не зможе отримати належну медичну допомогу в умовах у ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту в тій частині, що під час перебування ОСОБА_9 під вартою ризики, передбачені ст.177 України зменшились настільки, що тримання обвинуваченого під вартою втратило свою необхідність, так як суду не було наведено обставин, які спростували доводи прокурора в тій частині, що покладені в обґрунтування клопотання прокурора обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розгляду справи достатньою сукупністю даних, які перебувають у кримінальному провадженні,що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому суд бере до уваги, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні.

Тому, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що покладені в обґрунтування клопотанні прокурора обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розгляду справи достатньою сукупністю даних, які перебувають у кримінальному провадженні,що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Також, з урахування положень абзацу 8 ч. 4 ст.183 КПК України за наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення та встановлених ризиків, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів, та вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_9 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурорапро продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, уродженцю с. Труханівка Рильського району Курської області рф, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 продовжити строк тримання під вартою у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» до 24 год. 1 грудня 2025 року без визначення застави.

В задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_10

Судді:

ОСОБА_11