ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/114/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю

прокурора : ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001171 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2025 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб в межах строку досудового слідства строком до 19.11.2025 року (включно).

Строк тримання під вартою обчислено з моменту взяття підозрюваної під варту.

Визначити підозрюваній ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 242 240 грн.

У разі внесення застави зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0001171 та покладено на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 19.11.2025 року (включно).

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 23.09.2025 року скасувати та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово за адресою АДРЕСА_2 .

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що прийнята в порушення вимог КПК.

Зазначає, що посилаючись на ст. 23, 95 КПК слідчий суддя в той же час посилається на покази свідків, які були допитані слідчим в рамках цього кримінального провадження- ОСОБА_9 , парамедика ОСОБА_10 свідка ОСОБА_11 .

До клопотання слідчий надав слідчому судді як докази матеріали, які підтверджують на його думку винуватість підозрюваної, а не матеріали які підтверджують ризики.

Надані матеріали не обґрунтовують реальну можливість підозрюваної здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК . Судом не надано оцінки тому, що 22.09.2025 року після вручення повідомлення про підозру, а 23.09.2025 року клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_8 не була затримана у порядку ст. 208 КПК, а повернулася додому. Потім самостійно прийшла до слідчого судді на розгляд клопотання, отже вона не думала переховуватися від слідства та суду.

У поданому клопотанні не наведено належне обґрунтування та конкретизації ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Підозра не має конкретизації виниклих ревнощів між підозрюваною та її чоловіком.

Суд послався на винесений інспектором ВП ХРУП ГУНП в Херсонській області заборонного припису стосовно підозрюваного строком на 10 діб із забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи. Судом встановлено, що підозрювана зареєстрована за місцем проживання її матері, а квартира АДРЕСА_3 належить її знайомій та дітям, які знаходяться за кордоном. Сам потерпілий проживає в с. Петрівка.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрювана ОСОБА_8 про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином, заяву про участь під час апеляційного розгляду не подавала.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З матеріалів провадження вбачається, що 21.09.2025 рокудо ЄРДР за №0001171 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

22.09.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком строком на 60 днів без визначення розміру застави, мотивуючи клопотання тим, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як видно, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що вона 20.09.2025 близько 21:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, на ґрунті ревнощів зі своїм чоловіком, з яким перебуває у шлюбі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесла останньому один удар ножем в область черевної порожнини, у результаті чого спричинила потерпілому відповідно до виписки з КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С. Лучанського» Херсонської міської ради тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення черевної стінки, що проникає в черевну порожнину без пошкоджень внутрішніх органів, малий гемоперитонеум, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Дії підозрюваної органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

«Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваної до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування шляхом проведення певних слідчих дій і проводиться перевірка та повне і об`єктивне встановлення всіх обставин кримінального провадження, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, в т.ч. мотив і мета кримінального правопорушення.

У випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість. Слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, обґрунтована підозра має підтверджуватися фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто непрофесіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Додані до клопотання слідчого докази свідчать про вірогідність причетності ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення, а додані до клопотання докази є достатніми , щоб виправдати подальше розслідування , а протилежні доводи апеляційної скарги захисника є непереконливими.

Як видно зі змісту ухвалу, обираючи щодо підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст.178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків , передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК.

Розглядаючи питання обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст.176-178,183 КПК, які регламентують застосування запобіжного заходу та належним чином свої висновки мотивував, зазначив , які відомості про особу підозрюваного та обставини визначені ст.178КПК дали підстави для висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою і чому інший більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності її вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років , враховуючи відомості про особу підозрюваної , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є вірогідними існування зазначених в ухвалі ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК і що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дієвість кримінального провадження .

Слідчий суддя визнав недоведеним існування ризиків, передбачених п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Посилання захисника на те, що до клопотання додано лише докази вчинення, на думку слідчого, інкримінованого злочину , і при цьому не надано доказів існування ризиків, колегія суддів вважає непереконливими.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Як видно із матеріалів провадження до клопотання додано копії матеріалів , якими слідчий обґрунтував доводи клопотання, в т.ч. і відомості щодо особи підозрюваної, які підлягають дослідженню відповідно до вимог ст. 178 КПК.

Соціальні зв`язки підозрюваної та сукупність інших відомостей про особу підозрюваної не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування встановлених слідчим суддею ризиків.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Разом із тим, як видно судом було враховано не тільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведення її винуватості, а і сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема вік та стан здоров`я , міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, те, що вона має середню спеціальну освіту, одружена, утриманців немає, з її слів проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не працююча, раніше не судима, те що відносно ОСОБА_8 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб із забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та з забороною контактувати з постраждалою особою .

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя врахував встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя навів переконливі мотиви прийнятого рішення, детально проаналізував обставини, передбачені ст. 178 КПК України та належно мотивував свої висновки про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам .

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу- у виді домашнього арешту , апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки менш суворий запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Сукупність відомостей про особу підозрюваної зокрема і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, її соціальні зв`язки та її попередня процесуальна поведінка були фактично враховані слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу і ці відомості не нівелюють встановлені у кримінальному провадженні ризики.

Та обставина, що підозрювана зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 та надана під час апеляційного розгляду заява ОСОБА_12 про надання дозволу на проживання ОСОБА_13 в цій квартирі не спростовують висновку слідчого судді про доведеність існування встановлених ризиків та не є достатнім для висновку, що для запобігання встановленим ризикам може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, як про те просить апелянт.

Слідчим суддею було визначено, як видно, заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Отже запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить доводів про те, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваної.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції з підстав та за доводів зазначених в апеляційній скарзі, скасуванню не підлягає.

У разі настання обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу у порядку ст. 201 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2025 року, якою до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4