ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1950/25

Провадження № 11-кп/820/182/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 22 грудня 2025 року задоволено клопотання прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про зміну запобіжного у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

та застосовано відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19 лютого 2026 року включно.

Визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти, і останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покладено на обвинуваченого наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

-повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, несення військової служби;

-утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

-прибувати за викликами до суду, прокурора за першою вимогою;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено ОСОБА_6 , що у разі невиконання вищеперерахованих обов`язків та якщо, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, застава буде звернена в дохід держави.

Строк дії обов`язків визначено в межах строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 19.02.2026, з моменту звільнення особи під заставу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 25 червня 2025 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 серпня 2025 року включно, який ухвалами Славутського міськрайонного суду неодноразово продовжений.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

27.11.2025 ухвалою суду ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати місце проживання строком до 25.01.2026 включно, та покладено на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

2)не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця свого постійного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово;

3)повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утриматися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

6)носити електронний засіб контролю.

28.11.2025 о 17.50 годин з Єдиного центру моніторингу ЕЗК м. Києва надійшло повідомлення до ВнП №1 м. Славути про те, що ними здійснюється контроль за виконанням ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 682/1950/25 щодо дотримання умов запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , 1997 року народження.

28.11.2025 року згідно дозволу Славутського міськрайонного суду ОСОБА_6 перебував в м. Хмельницькому де зустрічався з адвокатом, однак за місцем проживання не повернувся. Встановлено, що останній за власним бажанням мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав ЗСУ та направляється в розташування в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), тобто обвинувачений ОСОБА_6 порушив обраний відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Змінюючи запобіжний захід та застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, місцевий суд вважав, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Врахував, що обвинувачений є військовослужбовцем, однак наявність у останнього обов`язків, пов`язаних з проходженням військової служби, унеможливить або очевидно ускладнить виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також створить умови для його переховування та ухилення від суду, вчинення ним інших дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема створення конфлікту між виконанням обов`язків військової служби і виконанням процесуальних обов`язків щодо явки до суду.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Славутського міськрайонного суду від 22 грудня 2025 року та відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою.

Свої вимоги аргументує тим, що ухвала Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2025 року про зміну запобіжного заходу щодо нього є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що суд не перевірив доводи, які прокурор виклав у клопотанні, не зазначив чому взяв до уваги такі доводи прокурора та відкинув доводи сторони захисту.

Наголошує, що на даний час у кримінальному провадженні досліджені усі докази по справі, а тому будь-які ризики, на які посилається суд в оскаржуваному рішенні, відсутні.

Вважає, що Славутським міськрайонним судом Хмельницької області застосовано до нього винятковий запобіжний захід та максимальний розмір застави без належного обґрунтування та підстав, і свідчить про можливу упередженість суду.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.194 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке застосування можливе.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд при розгляді клопотання прокурора в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Згідно положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування від суду, з метою уникнення від покарання в разі визнання його винуватим, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись судом. При цьому був опитаний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, захисника, потерпілої та її представника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Не заслуговують на увагу аргументи захисту про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені прокурором у клопотанні ризики.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 3 до 8 років.

Отже, при розгляді клопотання прокурора з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, відшкодував шкоду потерпілим, не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного йому запобіжного заходу, оскільки наведене враховується в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, зокрема: тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, фактичними обставинами кримінального провадження, суворістю можливого покарання, поведінкою обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, які стали підставою для задоволення клопотання прокурора.

Не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу і необхідність проходження лікування, в тому числі стаціонарного, внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, оскільки вказані обставини не позбавляють його можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях тримання під вартою.

При обранні розміру застави суд врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу, та обґрунтовано визначив обвинуваченому заставу в межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Отже, колегія суддів вважає, що розмір застави, обраний ОСОБА_6 судом, у даному випадку буде цілком достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2025 року, якою застосовано щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 лютого 2026 року включно, з визначенням застави в розмірі 242240 гривень, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3