Справа № 522/6456/16-к
Номер провадження № 1-кп/522/3476/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у межах об`єднаних в одному проваджені обвинувальних актів у кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000260 від 27.09.2015, № 0000295 від 19.09.2022, та № 0000184 від 15.05.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 111-2, ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України.

Окрім цього, в провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000260 від 27.09.2015 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

Окрім цього, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000184 від 15.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

В судовому засіданні вказані обвинувальні акти були об`єднані в одному провадженні.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про здійснення стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 спеціального судового провадження.

В обґрунтування клопотання прокурор пояснив, що у цьому кримінальному провадженні на підставі дозволу, наданого ухвалою слідчого судді було проведене спеціальне досудове розслідування.

Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває у розшуку, у зв`язку з чим відсутня можливість забезпечити його прибуття у судове засідання. Також ОСОБА_5 було повідомлено про підозру та неодноразово здійснено його виклик шляхом розміщення відповідних оголошень у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, прокурором надано відомості, які свідчать про перебування обвинуваченого ОСОБА_5 за межами території України.

Позиції учасників судового засідання

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав подане клопотання із зазначених у ньому мотивів та додав, що факт ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності був встановлений слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси під час розгляду клопотань про обрання стосовно нього запобіжного заходу та про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_7 не заперечувала щодо задоволення судом клопотання прокурора.

Мотиви суду

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт з додатками, клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 314, ч. 5 ст. 139 КПК України підготовче судове засідання відбувається, зокрема, за участю обвинуваченого, тоді як ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений у міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

З викладених норм слідує, що при вирішенні питання про здійснення спеціального судового провадження суд має з`ясувати одночасну наявність таких обставин:

належність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, до переліку кримінальних правопорушень, щодо яких можливо здійснювати спеціальне судове провадження, передбачених ч. 2 ст. 297-1 КПК України;

ухилення обвинуваченого, який був або мав бути обізнаний про розпочате кримінальне провадження, від прибуття на виклик суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази);

оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та/або виїзд та/або перебування його на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Щодо належності кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 до переліку кримінальних правопорушень, щодо яких можливо здійснювати спеціальне судове провадження.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 14 , ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 111-2, ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, і ці кримінальні правопорушення, належить до переліку, визначеного ч. 2 ст. 297-1 КПК України, щодо яких судовий розгляд може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Щодо ухилення ОСОБА_5 від суду який був або мав бути обізнаний про розпочате кримінальне провадження.

У контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд при здійснення процедури «in absentia» Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) зауважив, що питання, які постають перед судом у такому випадку, полягають у можливості за відсутності офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права брати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя. У справі, що розглядалась ЄСПЛ, не було продемонстровано, що заявник був в достатній мірі проінформований про притягнення його до кримінальної відповідальності та про пред`явлені йому обвинувачення. З цих підстав не можна робити висновок, що він намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання (Sejdovic v. Italy, пункт 99).

Таким чином, суду необхідно дослідити питання обізнаності ОСОБА_5 про порушене щодо неї кримінальне провадження, оскільки, як вказав ЄСПЛ у зазначеному вище рішенні, визнання обвинуваченого «особою, яка переховується від правосуддя» винним у заочному судовому провадженні «in absentia» без повідомлення його про слухання справи проти нього є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, колегії суддів необхідно з`ясувати, чи можна вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 знав або мав знати про кримінальне переслідування та майбутнє судове провадження настільки, щоб мати можливість прийняти рішення відмовитися від свого права постати перед судом чи ухилитися від правосуддя.

Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання цієї особи (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома правоохоронним органам особа (що підтверджується матеріалами кримінального провадження) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою приховування місця свого перебування від досудового розслідування або суду.

Отже, при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, поміж іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом та перебувати в межах їх досяжності.

Водночас, мають бути беззаперечні відомості про те, що особа усвідомлює факт розпочатого стосовно нього кримінального провадження та виникнення юридичного обов`язку постати перед слідством або судом, однак він ухиляється від виконання такого обов`язку.

Колегія суддів погоджується з вказаним визначенням такої дії як ухилення, при цьому вважає, що факт ухилення від суду можна також вважати встановленим тоді, коли особа перебуває поза межами території України і не з`являється на виклик суду без поважних причин та умисно створює видимість наявності об`єктивних причин неможливості її прибуття до суду.

Колегія суддів вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , який обізнаний про наявність стосовно нього кримінального провадження, переховується від органів слідства, а наразі переховується від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на що вказує: неприбуття у підготовчі судові засідання; направлення повісток про його виклик до суду із зазначенням в їх тексті наслідків неприбуття в судове засідання за останнім відомим суду місцем проживання в Україні; публікація його викликів у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями ст. 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, судом встановлено:

- кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , належить до переліку злочинів, щодо яких можливо здійснювати спеціальне судове провадження, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України;

- обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним про розпочате кримінальне провадження, ухиляється від прибуття на виклик суду.

Суд зауважує, що право особи на участь у розгляді справи, гарантоване ст. 6 Конвенції є одним з основоположних прав, але разом з тим, не є абсолютним, і має існувати розумна пропорційність між використовуваними засобами сторін кримінального провадження та метою, яку вони прагнуть досягти.

Процедура «in absentia» неминуче припускає деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Водночас, чинне кримінальне процесуальне законодавство України надає обвинуваченим достатні гарантії для реалізації їхніх процесуальних прав в межах спеціального судового провадження, зокрема, надає право обвинуваченим, за бажанням, бути присутніми при розгляді справи, право виробити лінію захисту, право на юридичну допомогу, право бути вислуханим та право оскаржити заочний вирок.

Вивчивши матеріали клопотання прокурора та долучені до нього докази, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст. 323 КПК України підстав для здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального судового провадження.

При цьому, суд враховує принцип рівності сторін як одну зі складових більш широкої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою правову позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 1-24/2009, провадження № 13-1 зво19).

На переконання суду, у даному кримінальному провадженні вказаний принцип під час здійснення спеціального судового провадження буде дотриманий в повній мірі, враховуючи те, що захист прав обвинуваченого ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні здійснюється захисником, який був залучений відповідно до постанови слідчого на стадії досудового розслідування, що свідчить про дотримання судом права на захист обвинуваченого та надання стороні захисту можливості представляти свою правову позицію в умовах, які не ставлять йому суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Враховуючи викладене, оскільки наявні підстави для здійснення вказаного кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 297-1, 314, 323, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження в об`єднаному кримінальному провадженні на підставі обвинувальних актів у кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 27.09.2015, №0000295 від 19.09.2022, та №0000184 від 15.05.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 14 ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 111-2, ч. 6 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

Якщо після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження обвинувачений ОСОБА_5 з`явиться або буде доставлений до суду, судовий розгляд продовжувати з моменту постановлення такої ухвали згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Повідомити обвинуваченого ОСОБА_5 про здійснення спеціального судового провадження щодо нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора України.

Повістку про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , а також процесуальні документи надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору та захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_8

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_10