ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 жовтня 2025 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000479, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування 17 вересня 2024 року, та

ВСТАНОВИВ:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 .

2.В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Національним антикорупційним бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000479 від 17 вересня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

За твердженням прокурора, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Указом Президента України від 13.05.2008 № 432/2008 призначений строком на п`ять років на посаду судді Ленінського районного суду м. Луганська.

ОСОБА_4 18.06.2008 склав присягу судді, зокрема присягнув чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді. Додержання присяги є обов`язком судді, що передбачено ч. 6 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За постановою Верховної Ради України від 16.05.2013 № 247-VII, ОСОБА_4 обрано суддею Ленінського районного суду м. Луганська безстроково.

Указом Президента України від 07.04.2015 № 203/2015 ОСОБА_4 переведено на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Згідно з наказом в.о. голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.04.2015 № 23/К ОСОБА_4 зараховано до штату Сєвєродонецького міського суду Луганської області за переведенням із Ленінського районного суду м. Луганська з окладом відповідно до штатного розпису з 21.04.2015 та встановлено доплату за вислугу років у розмірі 60 відсотків від посадового окладу при стажі роботи станом на 20.04.2015 25 років 9 місяців 2 дні. Також встановлено доплату за науковий ступінь доктора філософії у розмірі 15 відсотків посадового окладу судді.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 23.06.2020 № 1946/0/15-20 ОСОБА_4 звільнено з посади судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наказу в.о. голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.09.2020 № 26/К ОСОБА_4 відраховано з 30.09.2020 зі штату Сєвєродонецького міського суду Луганської області у зв`язку з поданням ним заяви про відставку.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

З 06.03.2006 до 30.09.2020 він був на обліку як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014.

ОСОБА_4 01.10.2020 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про перехід на пенсію за іншим законом, а саме Законом України «Про судоустрій і статус суддів», та почав отримувати щомісячно довічне грошове утримання судді у відставці, яке одержує до цього часу.

Згідно з ч. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

У ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя, крім іншого, зобов`язаний: дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Статтею 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя, вступаючи на посаду, присягає Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуватись принципом верховенства права, підкорятись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

За ст. ст. 1, 2 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, ОСОБА_4 повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду і має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, бути незалежним від своїх колег у процесі прийняття рішень. Водночас він не має права використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах інших осіб та не повинен дозволяти цього іншим.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2011 у справі № 2-рп/2011 зазначено, що дотримання суддею своїх обов`язків є необхідною умовою довіри до суду та правосуддя з боку суспільства.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 01.06.2023 № 601/0/15-23 ОСОБА_4 призначено на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України як суддю у відставці, і саме її він обіймає станом на день підписання цього повідомлення про підозру.

У пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суддя є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

За ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», суддям забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, набувши статус судді, з часу складання присяги і до цього часу ОСОБА_4 у розумінні ст.18 КК України є службовою особою.

Проте ОСОБА_4 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, знаючи про них, здійснюючи функції представника судової влади, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, і, згідно з нормами зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, маючи відповідну фахову підготовку та значний досвід роботи, знехтував вимогами законодавства і вчинив умисний корисливий корупційний злочин за таких обставин.

За ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», cуддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Станом на 21.04.2015 (день зарахування ОСОБА_4 до штату Сєвєродонецького міського суду Луганської області та початку виплати йому надбавки за науковий ступінь доктора філософії у розмірі 15 відсотків) Закон України «Про судоустрій і статус суддів» був чинним в редакції від 01.04.2015.

Зокрема, ст. 133 передбачала: «Суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук з відповідної спеціальності у розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду».

Тобто фактично ці норми ідентичні та протягом тривалого часу суддівська винагорода в Україні складається з одних і тих самих виплат, гарантуючи достойний рівень матеріального забезпечення судді.

Однією зі складових частин суддівської винагороди є доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук з відповідної спеціальності у розмірі відповідно 15 і 20 відсотків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Спеціалізованої вченої ради Міжнародної Кадрової Академії, Міжнародного Відкритого Університету, Міжрегіональної Академії управління персоналом від 01.12.2011 ОСОБА_4 присуджено науковий ступінь доктора філософії в галузі права, про що видано відповідний диплом серії НОМЕР_1 (реєстраційний номер № 1147) із перекладом на українську та англійську мови.

Однак згідно з інформацією, отриманою від Міністерства освіти і науки України, у 2011 році законодавством України Міжрегіональна Академія управління персоналом не була суб`єктом видачі дипломів доктора філософії власного зразка. Враховуючи наведене, диплом доктора філософії в галузі права серії НОМЕР_1 від 01.12.2011, виданий ОСОБА_4 Міжрегіональною Академією управління персоналом, не є документом встановленого зразка та не засвідчує наявність у вказаної особи наукового ступеня. Також Міністерством освіти і науки України не приймалось рішення про затвердження рішення Спеціалізованої вченої ради Міжрегіональної Академії управління персоналом про присудження ОСОБА_4 наукового ступеня кандидата юридичних наук.

Крім того, ОСОБА_4 видавався диплом серії НОМЕР_1 від 01.12.2011 у межах неформальної освіти за програмою «Спільна заочна докторантура». Науковий ступінь доктора філософії, який присуджувався ОСОБА_4 , не належить до формальних наукових ступенів та не є дипломом встановленого державою зразка.

При цьому між ОСОБА_4 та ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» укладався контракт на навчання у спільній заочній докторантурі, яким, у тому числі п. 2.5 визначено, що «присвоєний науковий ступінь не є підставою для отримання пільг, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.1997 № 644 «Про затвердження Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань», а також іншими нормативними актами, якщо це прямо в них не сказано».

Незважаючи на такі обставини, у подальшому, не пізніше 21.04.2015, ОСОБА_4 при переведенні з посади судді Ленінського районного суду м. Луганська на посаду судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області, усвідомлюючи, що він не має права на отримання доплати до суддівської винагороди за науковий ступінь кандидата (доктора філософії), маючи на меті отримати грошові кошти за рахунок бюджетних коштів, передбачених для виплати суддівської винагороди, зловживаючи можливостями службового становища, тобто умисно використовуючи як службова особа надані йому як судді гарантії, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів», всупереч тим цілям і завданням, заради досягнення яких вони надавались, діючи умисно, з корисливих мотивів, попри покладені на нього Конституцією України і законами України обов`язки дотримуватися норм і правил поведінки та не вчиняти дій, які є несумісними з високим званням судді, вирішив заволодіти коштами, які передбачені законом для доплати суддям за науковий ступінь, для чого подав до Сєвєродонецького міського суду Луганської області диплом доктора філософії в галузі права серії НОМЕР_1 від 01.12.2011, виданий йому ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом».

Наказом в.о. голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.04.2015 № 23/К ОСОБА_4 зараховано до штату Сєвєродонецького міського суду Луганської області за переведенням із Ленінського районного суду м. Луганська з окладом згідно із штатним розписом з 21.04.2015 та встановлено доплату за вислугу років у розмірі 60 відсотків від посадового окладу при стажі роботи станом на 20.04.2015 25 років 9 місяців 2 дні. Також нараховано доплату за науковий ступінь доктора філософії у розмірі 15 відсотків посадового окладу судді.

Підставою для встановлення такої надбавки стало надання ОСОБА_4 диплома серії НОМЕР_1 від 01.12.2011.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 21.04.2015 по 30.09.2020 на посаді судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_4 незаконно отримано з Державного бюджету України від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області у вигляді доплати до суддівської винагороди за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) грошові кошти в сумі 168460 грн 50 коп.

Крім того, ОСОБА_4 після виходу 23.06.2020 у відставку, перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, усвідомлюючи, що він не має права на отримання доплати до суддівської винагороди за науковий ступінь кандидата (доктора філософії), маючи на меті продовжувати отримати грошові кошти за рахунок бюджетних коштів у вигляді щомісячного довічного грошового утримання судді, без законних на те підстав, зловживаючи можливостями службового становища, тобто умисно використовуючи як службова особа надані йому як судді гарантії, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів», 01.10.2020 подав до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області заяву про призначення довічного грошового утримання судді у відставці. До вказаної заяви ОСОБА_4 в тому числі долучив: копію трудової книжки НОМЕР_2; копію наказу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.09.2020 № 26/К про звільнення; розрахунок стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30.09.2020 № 2227/20-Вих, яка включала доплату за науковий ступінь у розмірі 10404 грн 90 коп.

Наявність доплати за науковий ступінь збільшила розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримує ОСОБА_4 . За попереднім розрахунком включення з 01.10.2020 до розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_4 15 відсотків збільшило суму на 7699 грн 63 коп. щомісячно, що загалом складає станом на початок квітня 2025 року 408080 грн 39 коп.

Отже, ОСОБА_4 , маючи статус судді та судді у відставці, тобто будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем (можливостями та гарантіями, пов`язаними із статусом судді), шляхом подання копії диплома доктора філософії в галузі права серії НОМЕР_1 від 01.12.2011 і заяви від 01.10.2020 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, усвідомлюючи той факт, що уповноважені посадові особи суду, Державної судової адміністрації та пенсійних органів не мають повноважень перевіряти справжність наданого диплома про науковий ступінь та зобов`язані відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виконувати його вимоги в частині нарахування та виплати доплати за науковий ступінь, заволодів бюджетними коштами в загальній сумі 576540 грн 89 коп., які передбачені на виплату суддівської винагороди та довічного грошового утримання судді у відставці.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 в період з 21.04.2015 по 01.04.2025 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перерахували йому грошові кошти у вигляді доплати за науковий ступінь до суддівської винагороди та довічного грошового утримання судді у відставці в загальній сумі 576 540,89 грн (що згідно з п. 4 примітки до ст. 185 КК України є великим розміром), якими в подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

3.В обґрунтування необхідності продовження застосування запобіжного заходу та покладених обов`язків прокурор зазначає про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує на ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

3.1.Посилаючись на встановлені обставини, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах.

3.2.17 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

3.3.Прокурор у клопотанні вказує про наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, та подальшу необхідність дії покладених обов`язків з обґрунтуванням ризиків кримінального провадження.

3.4.Посилається на те, що 30 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/3607/25 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень та покладено на нього на строк два місяці, тобто до 30 червня 2025, такі обов`язки:

- прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із м. Київ та м. Івано-Франківськ з можливістю проїзду через Київську, Житомирську, Тернопільську, Івано-Франківську області, без дозволу детектива, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання детективу у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України.

21 травня 2025 року ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у справі № 991/3607/25 залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 та задоволено частково апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 . Ухвалу слідчого судді змінено в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, а саме: «не відлучатися із м. Київ та м. Івано-Франківськ з можливістю проїзду через Київську, Житомирську, Тернопільську, Івано-Франківську області, без дозволу детектива, прокурора або суду» на «не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає (місто Київ) без дозволу детектива, прокурора або суду»; а також «утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення» на «утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення».

13 червня 2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/5619/25 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000479 від 17.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України до шести місяців, тобто до 17 жовтня 2025.

27 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/6629/25 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на два місяці, тобто до 27 серпня 2025 року.

27 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/8625/25 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 27 жовтня 2025 року включно, але не довше строку досудового розслідування. Разом з цим, слідчий суддя змінив обов`язок « не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає (місто Київ) без дозволу детектива, прокурора або суду» на «не відлучатися за межі України без дозволу детектива, прокурора або суду».

3.5.Прокурор зазначає у клопотанні про необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, на два місяці.

3.6.Стверджує, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та при продовженнях строку дії обов`язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а тому на даний час продовжує існувати обґрунтована потреба у продовженні строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказує на ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

4.В судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили такі позиції:

4.1.Прокурор підтримала доводи, викладені у клопотанні, та просила продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк дії покладених на нього обов`язків, вважаючи, що потреба у їх застосуванні продовжує існувати.

4.2.Підозрюваний заперечував щодо продовження строку дії обов`язку у редакції «не відлучатися із м. Київ та м. Івано-Франківськ з можливістю проїзду через Київську, Житомирську, Тернопільську, Івано-Франківську області, без дозволу детектива, прокурора або суду». Просив залишити обов`язок «не відлучатись за межі України…».

5.Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

5.1.У кримінальному провадженні ОСОБА_4 17 квітня 2025 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

5.2.Виходячи із положень ч. 5, 7 ст. 194 КПК України, обов`язки покладаються на підозрюваного у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри і ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 30 квітня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України:

- прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із м. Київ та м. Івано-Франківськ з можливістю проїзду через Київську, Житомирську, Тернопільську, Івано-Франківську області, без дозволу детектива, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання детективу у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України.

У подальшому ці обов`язки продовжувались і частково були змінені формулювання.

5.3.Відповідно до ч. 5, 7 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

5.4.З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей.

5.5.Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у ст. 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

5.6.Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

5.7.В цьому кримінальному провадженні йдеться про ймовірну причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто про ймовірну причетність до заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

5.8.Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування встановлюються обставини вчинення ОСОБА_4 , який маючи статус судді та судді у відставці, тобто будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем (можливостями та гарантіями, пов`язаними із статусом судді), шляхом подання копії диплома доктора філософії в галузі права серії НОМЕР_1 від 01.12.2011 і заяви від 01.10.2020 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці, усвідомлюючи той факт, що уповноважені посадові особи суду, Державної судової адміністрації та пенсійних органів не мають повноважень перевіряти справжність наданого диплома про науковий ступінь та зобов`язані відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виконувати його вимоги в частині нарахування та виплати доплати за науковий ступінь, заволодів бюджетними коштами в загальній сумі 576540 грн 89 коп., які передбачені на виплату суддівської винагороди та довічного грошового утримання судді у відставці, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.

5.9.Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення.

5.10.Для визначення ймовірної причетності ОСОБА_4 до події кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено:

-заяву ГО «Центр протидії корупції» № 24_0829_259_ЦПК від 29.08.2024 в якій повідомлено про ймовірне вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме заволодіння ним коштами з Державного бюджету України;

-протокол огляду інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень та стосується розгляду Луганським окружним адміністративним судом справ за позовами ОСОБА_4 від 28-29.10.2024;

-протокол огляду інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень та стосується розгляду судами справ за участі ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» від 05.03.2025;

-протокол огляду інформації, яка міститься в мережі Інтернет та стосується навчання в Докторантурі в ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» та скандалів, які у зв`язку з цим виникали від 05.03.2025;

-протокол огляду інформації, яка міститься в мережі Інтернет та стосується сайту ПАТ "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" та навчання в Докторантурі в Міжрегіональній Академії управління персоналом в минулі роки від 04.03.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 17.02.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 28.03.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 24.03.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.05.2025;

-висновок Комісії з питань перевірки наявності обставин, які можуть бути підставою для звільнення члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_4 від 22.01.2025 та доданих до нього матеріалів;

-лист Державної судової адміністрації України № 11-4056/24 від 28.10.2024 про надання Територіальним управлінням ДСА України в Луганській області інформації стосовно отриманої ОСОБА_4 суддівської винагороди в Севєродонецькому міському суді Луганської області з 20.04.2015 по 30.09.2020;

-лист Державної судової адміністрації України № 8-25196/24 від 26.12.2024 про надання Територіальним управлінням ДСА України в Луганській області інформації щодо ОСОБА_4 , в тому числі стосовно місця знаходження особової справи;

-лист Державної судової адміністрації України № 11-20602/24 від 18.10.2024 про надання Територіальним управлінням ДСА України в Луганській області інформації щодо ОСОБА_4 , в тому числі стосовно суддівської винагороди;

-лист Державної судової адміністрації України № 11-7191/25 від 11.04.2025 про надання Територіальним управлінням ДСА України в Луганській області інформації щодо ОСОБА_4 , в тому числі стосовно розміру суддівської винагороди;

-лист Міністерства освіти і науки України №9/17834-24 від 28.10.2024, яким підтверджено відсутність у ОСОБА_4 диплому доктора філософії державного зразка та відсутність рішення про затвердження рішення спеціалізованої вченої ради про присудження ОСОБА_4 наукового ступеня;

-лист Міністерства освіти і науки України №9/310-25 від 07.05.2025 з доданими документами, яким повідомлено, що Роз`яснення МОН від 15.08.2014 не поширювало свою дію на ОСОБА_4 та отриманий ним диплом доктора філософії, а також повідомлено про порядок отримання та використання наукових ступенів в Україні;

-лист ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» № 4822 від 18.11.2024 про отримання ОСОБА_4 диплому доктора філософії в межах неформальної освіти та неможливість його використання для отримання доплат, передбачених за науковий ступінь;

-лист ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» № 1057 від 03.04.2025 про надання інформації стосовно навчання ОСОБА_4 в Докторантурі та надання копії контракту;

-лист Вищої ради правосуддя № 29422/о/9-24 від 22.10.2024 стосовно проходження спеціальної перевірки ОСОБА_4 та його участі в конкурсі на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

-лист Головного управління Пенсійного фонду України № 1200-0305-5/27989 від 01.11.2024 щодо розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_4 , в тому числі щодо його збільшення за рахунок надбавки за науковий ступінь в розмірі 15%;

-лист Головного управління Пенсійного фонду України № 2800-060203-5/65830 від 28.10.2024 щодо пенсійного забезпечення та перебування на обліку ОСОБА_4 ;

-лист Черкаського районного суду Черкаської області № 1.21/242/2025 від 13.05.2025 стосовно надання інформації щодо відрядженого судді Сєвєродонецького районного суду Луганської області ОСОБА_11 та надання копій документів з його особової справи в частині виплати надбавки за науковий ступінь;

-копія протоколу огляду особової справи ОСОБА_4 від 30.05.2025 з додатком копією контракту;

- інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

5.11.Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження покладених обов`язків, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

6.Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає в клопотанні про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

6.1.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

6.2. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Санкція ст. 191 відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо продовження дії обов`язків, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є те, що у ОСОБА_4 є повнолітня дочка ОСОБА_12 , яка протягом тривалого часу проживає за кордоном, а саме у Великій Британії, а отже має там постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, джерела доходу. З 2021 року за кордон весь час їздять дружина та молодша дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_13 та неповнолітня ОСОБА_12 . При цьому, вони деколи залишаються за кордоном на декілька місяців, що ймовірно свідчить також про їх поїздки до ОСОБА_12 та наявність достатніх матеріальних ресурсів. Вищенаведене підтверджує можливість сприянні родиною ОСОБА_4 у переховуванні його за межами України та міцність соціальних зв`язків там.

Також слід враховувати, що фінансові доходи ОСОБА_4 дозволяють йому без жодних проблем залишити межі України, обрати будь-яку країну для проживання та залишатись там протягом тривалого часу.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними.

6.3.Слідчий суддя відзначає добросовісність підозрюваного у виконанні ним відповідних процесуальних обов`язків.

6.4.Водночас на даний час, хоча і досить мінімальний, але продовжує існувати ризик впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Цей ризик обумовлюється тим, що ОСОБА_4 має та підтримує численні стійкі зв`язки серед працівників державного управління, правоохоронних органів, судовій гілці владі, Збройних силах України, що дозволяє йому вирішувати широке коло питань. Відтак, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 може використати зазначені можливості для незаконного тиску на свідків, на інших учасників кримінального провадження шляхом схиляння до давання вигідних йому показань чи вчинення інших дій.

Крім цього, є необхідним врахування ризику здійснення тиску зі сторони підозрюваного на допитаних свідків, зокрема суддю ОСОБА_5 , іншого члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_6 , керівника апарату Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_7 , наукового керівника при захисті в ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» ОСОБА_9 , бувшої працівниці ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», яка відповідала за навчання фізичних осіб в докторантурі ОСОБА_10 , інших осіб, які наразі встановлюються та допитуються, щоб вони змінили свої покази або відмовились від свідчень, тощо.

6.5.Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи прокурора щодо існування цього ризику не є обґрунтованими, з огляду на те, що прокурор посилається на ті ж обставини, які були досліджені та оцінені слідчими суддями при продовженні строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 в ухвалах від 27 червня та 27 серпня 2025 року, в яких слідчі судді дійшли до висновку щодо необґрунтованості цього ризику. Тому слідчий суддя, з огляду на відсутність нових обставин, не вважає за необхідне повторно розглядати вказаний ризик.

7.Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження (переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків) та потребами досудового розслідування досягти завдань кримінального провадження свідчить про необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків як додаткових заходів процесуального примусу.

8.Встановлені в ході цього судового розгляду обставини вчинення ймовірного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ступінь його тяжкості, ризики, які встановлені слідчим суддею у ході розгляду клопотання дають обґрунтовані підстави вважати, що жодні інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім застави (з покладанням відповідних процесуальних обов`язків), не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування до ОСОБА_4 .

9.Крім того, слідчий суддя враховує ту обставину, що інкримінований злочин підозрюваному, передбачений ч. 4 ст. 191 КК, має підвищену суспільну небезпечність через те, що він вчинений представником судової влади.

10.Слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора частково.

10.1.Так, прокурор просить продовжити підозрюваному обов`язок «не відлучатися із м. Київ та м. Івано-Франківськ з можливістю проїзду через Київську, Житомирську, Тернопільську, Івано-Франківську області без дозволу детектива, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження)».

10.2.Як встановлено слідчим суддею, в ухвалі від 27 серпня 2025 року про продовження строку дії обов`язків ОСОБА_4 слідчим суддею змінено вказаний обов`язок, а саме на «не відлучатися за межі території України без дозволу детектива, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження)». Тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в цій частині прокурору із зазначенням обов`язку, покладеного на підозрюваного відповідно до ухвали слідчого судді від 27 серпня 2025 року.

10.3.Крім того, слідчий суддя зазначає, що забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу (п. 23 Положення про паспорт громадянина України, затверджене Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року зі змінами). На підстав викладеного слідчий суддя вважає за необхідне уточнити обов`язок щодо здачі на зберігання документів для виїзду закордон, зазначивши «окрім паспорта громадянина України».

11.Ті обов`язки, що продовжуються, не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад підозрюваного. Продовжуючи строк дії покладених на підозрюваного обов`язків слідчий суддя також виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

12.Окремо слід зауважити, що на підставі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 176-179, 182, 193, 194, 199, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя постановив:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків задовольнити частково.

2. Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 22 грудня 2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування, а саме:

2.1.прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

2.2. не відлучатися за межі території України без дозволу детектива, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2.3. утримуватися від спілкування зі свідками у провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

2.4. повідомляти детектива, прокурора або суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

2.5. здати на зберігання детективу у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України (якщо такі не здано).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_14