ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03.02.2026 №0000032 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не працює, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, особа із інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , засуджений 03.04.2020 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1,2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України на 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, звільнений 17.09.2024 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2024, умовно-достроково, невідбутий термін покарання 8 місяців 22 дні,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

у с т а н о в и в :

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 17.02.2026 в порядку ст. 302 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 03.02.2026 під №0000032 з клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному провадженні.

Відповідно до висунутого органом досудового розслідування обвинувачення, ОСОБА_2 , щодо якого постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.10.2025 встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік, зокрема із заборонами виходу із місця проживання, що за адресою АДРЕСА_1 у період часу із 22-00 год до 06-00 год, а також виїзду за межі Черкаського району Черкаської області без дозволу відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області,

будучи ознайомленим із вказаною постановою, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч вимогам статей 9-10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», самовільно, без отримання дозволу від уповноваженої особи відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, 03.01.2026 залишив місце свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 та перебував за межами району свого проживання до 09.02.206, коли був виявлений працівниками поліції в м. Києві.

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 складеної ним за участі захисника ОСОБА_3 та підписаної ними, ОСОБА_2 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, обвинувачений не оспорює обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що він правильно розуміє зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому проступку, повністю доведена за результатами спрощеного провадження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому проступку доведена наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування у формі дізнання: даними рапортів дільничних офіцерів поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за період із 05.01.2026 до 27.01.2026 із актам про перевірку піднаглядної особи по місцю проживання за той же період; показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відомостями зі справи щодо піднаглядного ОСОБА_2 №21/25.

Вказані докази поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) в обсязі обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який має судимість, за місцем проживання характеризується переважно позитивно, на профілактичних обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є особою із інвалідністю ІІІ групи.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Підстави для застосування судом положень ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

За таких обставин суд, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначає ОСОБА_2 покарання у межах санкції ст. 395 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 100, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1