КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0002906.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що дізнавачем СД Фастівського УП ГУНП у Київській області було вжито усіх заходів та здобуто вичерпний та достатній перелік доказів на підтвердження висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях відповідної особи складу кримінального правопорушення за ст. 190 КК України, та враховуючи, що оскаржувана постанова є обґрунтованою, відмовив у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , вважаючи ухвалу слідчого судді прийнятою з грубим порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, із неоднаковим застосуванням судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постанову дізнавача СД Фастівського управління поліції ГУНП України в Київській області ОСОБА_6 від 23 жовтня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002906 від 18 грудня 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновок слідчого судді щодо обґрунтованості постанови про закриття кримінального _________________________________________________

Справа № 11-сс/824/7201/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

провадження не відповідає дійсності, оскільки в рамках кримінального провадження № 0002906 встановлено, що ОСОБА_8 оформив довіреність від ОСОБА_9 на продаж земельної ділянки № 3 з державного акту та по одній довіреності продав три земельні ділянки, підклавши в усі три різні договори купівлі-продажу трьох різних земельних ділянок у різних нотаріусів - один оригінал та дві ксерокопії однієї і тієї ж довіреності на продаж земельної ділянки № 3.

Тому під час здійснення досудового розслідування потрібно було витребувати/вилучити три договори купівлі-продажу з однією, поданою ОСОБА_10 , довіреністю на продаж лише земельної ділянки № 3 під всіма трьома різними земельними ділянками; допитати двох нотаріусів, які провели продаж по двом ксерокопіям довіреності на іншу земельну ділянку; оголосити підозру ОСОБА_11 та двом нотаріусам, які по одній довіреності на земельну ділянку № 3 оформили продаж додатково ще двох інших земельних ділянок.

Але жодних слідчих дій дізнавачем у кримінальному провадженні з 2015 року не проведено. Дізнавачем проігноровано всі письмові вказівки процесуального керівника від прокуратури та керівника СУ НП Київської області, а також всі клопотання потерпілого ОСОБА_12 .

Також зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність такого елементу кримінального правопорушення як об`єктивна сторона, яка виражалась у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою довіреною особою ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , оскільки, оформивши одну довіреність від ОСОБА_9 на продаж земельної ділянки № 3 в державному акті, ОСОБА_8 по цій одній довіреності продав всі три земельні ділянки, підклавши в усі три договори купівлі-продажу трьох різних земельних ділянок - один оригінал та дві ксерокопії однієї і тієї ж довіреності на продаж лише земельної ділянки № 3.

При цьому вказує, що смерть ОСОБА_9 три роки тому не знімає відповідальності з ОСОБА_13 , який оформив одну довіреність від ОСОБА_9 на продаж земельної ділянки № 3 в державному акті та надалі саме ОСОБА_8 по цій довіреності продав всі три земельні ділянки, підклавши в усі три договори купівлі-продажу трьох різних земельних ділянок один оригінал і дві копії однієї і тієї ж довіреності на продаж лише земельної ділянки № 3.

Отже, вважає, що наявні всі складові елементи шахрайства, у тому числі об`єктивна та суб`єктивна сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вчиненого саме ОСОБА_14 .

Висновок слідчого судді щодо відсутності відомостей, які підтверджують факт звернення ОСОБА_5 до дізнавача з клопотаннями, є безпідставними, оскільки цим же слідчим суддею розглядались його скарги на бездіяльність дізнавача, яка полягає у не розгляді його клопотання.

Також вказує, що він неодноразово звертався, як з клопотаннями, так і зі скаргами в порядку ст. 308 КПК України, зокрема і до керівника Фастівської окружної прокуратури про недотримання розумних строків під час досудового розслідування, на що отримував шаблонні відповіді.

Крім того, слідчий суддя не перевіряє та не дає оцінку направленню дізнавачем потерпілому ОСОБА_5 повісток без дотримання вимог ч. 9 ст. 135 КПК України. Аналогічна ситуація і з повістками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

За наведених обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити завданням та засадам кримінального провадження.

Також апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року, посилаючись на ті обставини, що розгляд скарги відбувся без його участі, копію вказаного рішення слідчого судді він не отримував, а ознайомився з повним текстом ухвали слідчого судді лише 04 вересня 2025 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_5 та прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися. Від ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності. Прокурор про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надсилав. За таких обставин, апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та закритого кримінального провадження № 0002906, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу, ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року була постановлена без участі ОСОБА_5 , її копію ОСОБА_5 отримав засобами поштового зв`язку 08 вересня 2025 року, а згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, забезпечено надання загального доступу до вказаного рішення слідчого судді 04 вересня 2025 року та вже 05 вересня 2025 року ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, колегія суддів, зважаючи на вказані обставини та те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_5 , то колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17 грудня 2013 року до Васильківського МВ ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було подано заяву про те, що шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_9 заволодів їхніми грошовими коштами. 18 грудня 2013 року за вказаною заявою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002906 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою дізнавача СД Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_19 від 23 жовтня 2024 року кримінальне провадження № 0002906 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Не погодившись з даною постановою про закриття кримінального провадження та вважаючи її необґрунтованою і прийнятою передчасною, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій зазначив, що дізнавачем при винесені постанови допущено грубе порушення процесуальних норм, не розглянуто численні клопотання, які були подані у кримінальному провадженні, не проведено ряду слідчих дій, не виконано ухвалу слідчого судді та не виконано вказівки процесуального керівника.

Розглянувши скаргу у відповідності з вимогами КПК України, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_5 , мотивуючи своє рішення тим, що досудове слідство проведено повно і всебічно, а висновки дізнавача про наявність підстав для закриття кримінального провадження, у зв`язку із встановленою відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, і таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає законним і обґрунтованим.

Так, згідно матеріалів закритого кримінального провадження № 0002906 в провадженні дізнавача СД Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002906 від 18 грудня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про шахрайське заволодіння ОСОБА_9 їх грошовими коштами.

Як вбачається зі змісту самої заяви від 17 грудня 2013 року, ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заволодів грошовими коштами у сумі 13 000 доларів США, які отримав від них за земельну ділянку площею 15 соток по вул. Фабричній в с. Крушинка, яку фактично продав двом різним громадянам двічі.

Постановою старшого слідчого СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області від 22 березня 2014 року кримінальне провадження було закрито. Дана постанова була скасована постановою прокурора від 18 червня 2014 року.

Також вказане кримінальне провадження було закрито постановою начальника відділення СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області від 14 квітня 2015 року, яку скасовано постановою прокурора від 31 жовтня 2019 року.

Постановою дізнавача від 23 жовтня 2024 року кримінальне провадження № 0002906 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Як вбачається з даної постанови, в ході досудового розслідування було встановлено, що 03 серпня 2005 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,15 га (Ділянка 2), призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Крушинка по вул. Шкільній. При цьому, на державному акті в графі «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки» приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_20 зроблено відповідну відмітку про продаж вказаної земельної ділянки.

28 листопада 2007 року між ОСОБА_9 , від імені якого діяв ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 , від імені якої діяв ОСОБА_23 , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,147 га (Ділянка 3), призначення якої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Крушинка, вул. Шкільна. При укладанні вказаного договору, на державному акті в граф «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки», зроблені відмітки про продаж земельних ділянок площами 0,15 га (Ділянка 2) та 0,115 га (Ділянка 1).

Виходячи з інформації, яка здобута в ході досудового розслідування, у вказаних правочинах відбулись помилки при реєстрації та при внесенні відомостей в графу «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки», а саме 03 серпня 2005 року нотаріус ОСОБА_20 , не маючи на те прямого умислу, допустив технічну помилку, у зв`язку з чим внесено відомості про ділянку площею 0,147 га (Ділянка 3), при вірних 0,150 га (Ділянка 2), через що в подальшому, як наслідок, іншим нотаріусом 28 липня 2007 року внесено невірні відомості про продані земельні ділянки площами 0,15 га (Ділянка 2) та 0,115 га (Ділянка 1).

В ході здійснення досудового розслідування, облікові помилки були виправлені та на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки з існуючим державним актом без кадастрового номеру, яку подав ОСОБА_5 03 лютого 2015 року, земельній ділянці площею 0,150 га (Ділянка 2), розташованої в с. Крушинка по вул. Шкільній, присвоєно кадастровий номер :09:020:0009 та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Дані відомості свідчать про те, що ОСОБА_5 набув повне право використання та розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Станом на 12 липня 2023 року земельна ділянка з кадастровим номером :09:020:0009 площею 0,150 га, належить ОСОБА_24 , дата реєстрації права 27 жовтня 2017 року, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 здійснив продаж вказаної ділянки зазначеній вище особі.

Отже, дізнавачем встановлено, що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки отримання грошових коштів у сумі 13 000 доларів США було спрямоване не на особисте збагачення ОСОБА_9 (відсутній корисливий мотив), а на продаж земельної ділянки, що у подальшому було реалізовано шляхом реєстрації права власності на неї за покупцями.

При цьому, під час проведення досудового розслідування було допитано потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , свідків, отримано пояснення від ОСОБА_9 , приєднано до матеріалів кримінального провадження технічну документацію на земельні ділянки, отримано відповідь Васильківського суду про відсутність цивільних справ за позовом ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_25 , отримано інформацію про смерть ОСОБА_9 та ОСОБА_22 , отримано інформацію з Державного земельного кадастру про право власності на земельні ділянки, а також досліджено: Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 061540/12873, відповідно до якого земельна ділянка по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,412 га, яка, відповідно до плану зовнішніх меж, розмежована на три окремі ділянки: площею 0,115 га ( АДРЕСА_2 , площею 0,150 га ( АДРЕСА_3 ; договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,150 га (Ділянка 2) від 03 серпня 2005 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ; договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,147 га (Ділянка 3) від 28 листопада 200 року укладений між ОСОБА_9 , від імені якого діяв ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 , від імені якої діяв ОСОБА_23 ,

Отже, як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження № 0002906, при проведенні досудового слідства в даному кримінальному провадженні дізнавачем було вжито всіх необхідних та достатніх заходів для встановлення всіх обставин провадження, дана оцінка всім зібраним у провадженні доказам і, всупереч тверджень апелянта, 23 жовтня 2019 року винесена обґрунтована постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Що стосується тверджень ОСОБА_5 про неповноту досудового розслідування, то ні в скарзі поданій в порядку ст. 303 КПК України, ні в апеляційній скарзі, ОСОБА_5 не вказує, яким чином здійснення вказаних ним процесуальних дій: витребувати/вилучити три договори купівлі-продажу з однією, поданою ОСОБА_10 , довіреністю на продаж лише земельної ділянки № 3 під всіма трьома різними земельними ділянками; допит двох нотаріусів, які провели продаж по двом ксерокопіям довіреності на іншу земельну ділянку, може вплинути на висновок про закриття кримінального провадження № 0002906, матеріали якого при цьому свідчать про те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні дізнавачем було вжито заходів для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування.

Твердження ОСОБА_5 про те, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято без проведення жодної слідчої дії, перевірялись слідчим суддею в ході розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження та обґрунтовано визнані безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами закритого кримінального провадження № 0002906, з яких вбачається, що дізнавачем проведено ряд слідчих дій, а саме: допитано потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_25 ; скеровано запити щодо надання копій документів до ГУ Держземагенства у Київській області; допитано свідка ОСОБА_26 та здійснено одночасний допит інших свідків; отримано пояснення від ОСОБА_9 ; приєднано до матеріалів кримінального провадження технічну документацію на земельні ділянки; отримано відповідь Васильківського суду про відсутність цивільних справ за позовом ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_25 ; скеровано запит до Фастівського ВРАЦС про надання інформації про наявність актових записів щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_22 ; отримано інформацію про смерть ОСОБА_9 та ОСОБА_22 ; отримано інформацію з Державного земельного кадастру про право власності на земельні ділянки.

На підставі здобутих доказів дізнавач прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, диспозиція якої передбачає заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Водночас матеріали закритого кримінального провадження № 002906 свідчать, що отримані ОСОБА_9 грошові кошти були спрямовані не на особисту вигоду (збагачення), а на продаж земельної ділянки, за результатами якої було укладено договір купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений, а право власності на земельну ділянку було зареєстровано за покупцем.

Таким чином, відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії особи, поведінка якої оцінюється, можуть перебувати в іншій, ніж кримінальна, юридичній площині й свідчити про наявність цивільного спору. Така правова позиція закріплена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 листопада 2020 року у справі № 159/3357/18.

Що стосується тверджень апелянта про ігнорування органом досудового розслідування його клопотань, то вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, в яких такі відсутні, та листом дізнавача, відповідно до якого до сектору дізнання Фастівського РУП у період з 13 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року будь-яких клопотань від ОСОБА_5 не надходило.

Поряд з цим слід вказати, що дані клопотання ОСОБА_5 , щодо нерозгляду яких слідчим суддею постановлені, зокрема, ухвали від 23.06.2022 року та 30.11.2023 року, стосувались надання матеріалів для ознайомлення, а відтак, і їх вплив на повноту досудового розслідування та висновок про закриття кримінального провадження № 0002906, не є обґрунтованим.

Спростовуються наданими суду матеріалами і доводи ОСОБА_5 про невиконання дізнавачем вказівок процесуального керівника, з яких вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження дізнавачем на виконання вказівок процесуального керівника вжито відповідних заходів.

Інші доводи апеляційної скарги не вказують на істотні порушення слідчим суддею вимог КПК України під час розгляду скарги ОСОБА_5 , а відтак, не можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали, судова колегія погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови дізнавача про закриття кримінального провадження і вважає таке рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, за відсутності порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягнути за собою скасування ухвали слідчого судді та постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, а також таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 0002906, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3