Провадження № 1-кс/752/9508/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0003085 від 08.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0003085 від 08.11.2025, у якому слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене 08.11.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: жилетку синього кольору із плямами речовини темного кольору та майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 8» чорного кольору, який було вилучено 09.11.2025 року в ході огляду місця події - приміщення палати №716, що знаходиться на 7 поверсі, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, в якій знаходиться гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно надав.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003085 від 08.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2025 до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення про ножове поранення чоловіка. Встановлено, що 08.11.2025 близько 20:30 на території клубу «Бавовна» між ОСОБА_7 , 2005 р.н., та громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_8 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. У ході конфлікту ОСОБА_9 поводився агресивно, грубо порушував громадський порядок, після чого дістав предмет, схожий на ніж, і наніс ОСОБА_10 ножове поранення руки.

08.11.2025 року в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, під час особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено: жилетку синього кольору із плямами речовини темного кольору, яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору та опечатано пломбою NPU-7465902.

Крім того, 09.11.2025 року в ході огляду місця події - приміщення палати №716, що знаходиться на 7 поверсі, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, в якій знаходиться гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно надав мобільний телефон марки «iPhone 8» чорного кольору, який в подальшому вилучено та поміщено до спец. пакету ICR0130569;

09.11.2025 року було винесено постанову про визнання речовим доказом, яке має значення для кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладення арешту на вилучене майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі зазначеного слідчий просив про задоволення клопотання.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялись належним чином.

Від слідчого надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. У клопотанні слідчий також зазначив, що клопотання підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003085 від 08.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

08.11.2025 о 21 год. 10 хв. на території клубу «Бавовна» в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено наступне майно, а саме: жилетку синього кольору із плямами речовини темного кольору, яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору та опечатано пломбою NPU-7465902, що підтверджується матеріалами справи.

Постановою слідчого від 09.11.2025 зазначену річь визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови.

09.11.2025 року в ході огляду місця події - приміщення палати №716, на 7 поверсі, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, в якій знаходиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який добровільно надав мобільний телефон марки «iPhone 8», чорного кольору, що в подальшому вилучено та поміщено до спец. пакету ICR0130569.

Постановою слідчого від 09.11.2025 зазначений мобільний телефон визнано речовим доказам у кримінальному провадженні, що підтверджується копією постанови.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що зазначені речі та предмети містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим доведено, що вилучені 08.11.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_5 речі та вилучені предмети 09.11.2025 під час огляду приміщення палати №716 медичного закладу можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 08.11.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: жилетку синього кольору із плямами речовини темного кольору, яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору та опечатано пломбою NPU-7465902.

Накласти арешт на вилучене 09.11.2025 під час проведення огляду місця події - приміщення палати №716, на 7 поверсі, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, в якій знаходився ОСОБА_6 , майно, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 8» чорного кольору, який в подальшому вилучено та поміщено до спец. пакету ICR0130569.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1