Справа № 595/1402/25
Провадження № 1-кп/595/178/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження № 0000164 від 07 серпня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого вироком Бучацького районного суду від 16 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, на підставі ст.69 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 22 травня 2024 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/11135/24, провадження №3/607/5012/2024), яка набрала законної сили 06 червня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 06 серпня 2025 року близько 15 год. 11 хв. ОСОБА_3 керував транспортним засобом, автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався вулицею Б.Хмельницького, що в м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, де в ході патрулювання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області та, відповідно, стосовно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5411682 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового розслідування, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду, повністю підтвердив обставини кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 22 травня 2024 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та був позбавлений права керування транспортними засобами. Будучи обізнаним про те, що його позбавлено права керування транспортними засобами, 06 серпня 2025 року керував т/з, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. У вчиненому щиро кається.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що він по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

За даними довідки, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області № 15-09/15/129 від 13 серпня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (вітчим), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (мати), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (брат).

Згідно вимоги ДІАП № 39-07082025/61003 (вх. №97849-2025 від 07 серпня 2025 року), ОСОБА_3 притягався до кримінальної відповідальності Бучацьким районним судом Тернопільської області: 12 червня 2024 року за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, де йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, вирок набрав законної сили 15 липня 2024 року; 16 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України, призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, приєднано невідбуте покарання по вироку від 12 червня 2024 року у виді штрафу, який сплачено 05 серпня 2024 року. Вирок суду набрав законної сили 16.08.2024.

Окрім того, за даними відповіді Чортківського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області № 1826/41/3/1-25 від 04.11.2025, початок терміну відбування покарання за вищезазначеним вироком суду від 16 липня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України, 23.09.2024 кінець відбування покарання 23.09.2025.

Судом встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , який офіційно не працює, не має можливості оплатити штраф, слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, у виді позбавлення волі.

Водночас із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винного, який усвідомив протиправність своїх дій, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Для забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час іспитового строку на нього слід покласти певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: DVD-R диск марки «Verbatim» сірого кольору, ємністю 4,7 гб, серійний номер №МАР630DD02050391 5 на якому міститься відеозапис щодо факту зупинки автомобіля марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1