Єдиний унікальний № 946/604/26
Провадження № 1-кп/946/293/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

09 лютого 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник потерпілих ОСОБА_9 .

Суть питання, що вирішується

1.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 29.01.2026, ухвалою від 02.02.2026 було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. ст. 314 315 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

2.Крім того, представник потерпілих ОСОБА_9 в порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, пославшись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово під час досудового слідства заявляв слідчому, слідчому судді та процесуальному прокурору про поганий стан його здоров`я, що ззовні не відповідало дійсності, з метою виключення посилань обвинуваченого на його стан здоров`я, як на підставу пом`якшуючого покарання, на думку представника потерпілих ОСОБА_9 , виникає необхідність встановити наявність чи відсутність хронічних хвороб та скарг обвинуваченого ОСОБА_3 до медичних установ на поганий стан здоров`я. Тому представник потерпілих ОСОБА_9 просить суд витребувати з КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльський міський центр ПМСД» інформацію та документи про звернення ОСОБА_3 за медичною допомогою, про діагноз, який було йому встановлено, та про те, чи перебуває він на медичному обліку як хронічно хворий та з яких хвороб.

Встановлені судом обставини

3.У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

4.Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник ОСОБА_9 підтримали клопотання про витребування доказів, прокурор не заперечив проти його задоволення, а обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що вказані дані не стосуються суті розглядуваного кримінального провадження, та обвинувачений ОСОБА_3 має намір сам надати відповідні документи.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

5.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, розглянувши клопотання представника потерпілих, дійшов висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів з таких підстав.

6.Так, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області. Підстав для закриття кримінального провадження або для його зупинення, не вбачається. Також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору. Угоди про визнання винуватості до суду не надійшло.

7.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про коло осіб, які підлягають виклику до суду для допиту, дійшов висновку, що виклику підлягають учасники судового провадження та свідок обвинувачення ОСОБА_10 .

8.Також, враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`ять років позбавлення волі, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує останнього, відповідно до ч. 5 ст. 314, ст. 314-1 КПК, слід доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь у даному кримінальному провадженні, також його слід повідомити про дату, час та місце проведення судового розгляду.

9.Від учасників судового провадження інших клопотань, зокрема, про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешту майна, не надійшло, у зв`язку з чим застосовані заходи забезпечення кримінального провадження слід залишити без змін.

10.Що стосується клопотання представника потерпілих про витребування певних доказів про стан здоров`я обвинуваченого, то слід звернути увагу на таке.

11.Пунктом 3 ч. 1 ст. 56, ч. 4 ст. 58 КПК передбачено, що потерпілий та його представник мають право збирати і подавати суду докази.

12.Так, відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

13.Згідно ч. 3 зазначеної статті сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

14.За змістом § 3 «Процедура судового розгляду» Глави 28 «Судовий розгляд» Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК суд не уповноважений на збирання доказів, а лише на їх дослідження.

15.Отже, з наведеного випливає, що під час судового розгляду суд лише досліджує, тобто перевіряє, вже зібрані докази для встановлення чогось, та не уповноважений на їх збирання замість сторони кримінального провадження.

16.Абзацом 3 п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК передбачено, що з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів. Але ані цією нормою, ані іншою нормою КПК не передбачені положення та правові підстави щодо здійснення судом збирання доказів. Також не передбачений і порядок такого збирання саме судом.

17.Із застосуванням системного аналізу наведених норм КПК, положення абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК щодо розгляду судом клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів з метою підготовки до судового розгляду у взаємозв`язку з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 56, ч. 4 ст. 58, ч.ч. 1, 3 ст. 93, § 3 «Процедура судового розгляду» Глави 28 «Судовий розгляд» Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК, а також з урахуванням засад забезпечення права на захист (ст. 20 КПК) і змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК), слід розуміти як такі, що уповноважують суд лише на розгляд клопотання щодо витребування для дослідження під час судового розгляду вже раніше зібраних певних речей чи документів однією зі сторін та є наявними в її володінні, про що відомо іншій стороні, яка звернулася з відповідним клопотанням про витребування, з отриманого в порядку ст. 290 КПК доступу до матеріалів досудового розслідування. Вказану норму із застосуванням системного аналізу аж ніяк не можна розуміти як таку, що уповноважує суд здійснювати збирання доказів за клопотанням однієї зі сторін замість цієї сторони. Ця норма спрямована на організацію ефективного безперервного судового розгляду, для того, щоб унеможливити його відкладення для надання тих або інших речей та/або документів як доказів, які були зібрані сторонами.

18.Однак, представник потерпілих ОСОБА_9 заявив клопотання про витребування судом не речей чи документів, а доказів (інформації та документів) щодо стану здоров`я обвинуваченого, які відсутні в матеріалах досудового розслідування та які, на його думку, є доказами певних обставин, що мають значення для кримінального провадження, але збирання доказів у такий спосіб, як було вище наведено, не передбачено чинним КПК.

19.Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК, обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає. Тому, якщо сторона захисту й буде посилатися на стан здоров`я обвинуваченого як на обставини, що його характеризують, то саме на неї й покладений обов`язок їх доказування, а не на будь-якого іншого учасника судового провадження.

20.Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 34 рішення від 15.09.2022 у справі «М.К. проти України» зазначив, що особиста інформація, яка стосується пацієнта, належить до його приватного життя (див., наприклад, рішення у справах «I. проти Фінляндії» (I. v. Finland), заява № 20511/03, пункт 35, від 17 липня 2008 року та «Л.Л. проти Франції» (L.L. v. France), заява № 7508/02, пункт 32, ЄСПЛ 2006-XI). Захист персональних даних, не тільки медичних, має основоположне значення для реалізації особою свого права на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції. Повага до конфіденційності відомостей про стан здоров`я є невід`ємним принципом правових систем усіх Високих Договірних Сторін Конвенції. Вкрай важливо не лише поважати медичну таємницю пацієнта, але й підтримувати його довіру до медичної професії та медичних послуг загалом (див. рішення у справах «З. проти Фінляндії» (Z v. Finland), від 25 лютого 1997 року, пункт 95, Збірник рішень Європейського суду з прав людини 1997-I; «П. і С. проти Польщі» (P. and S. v. Poland), заява № 57375/08, пункт 128, від 30 жовтня 2012 року та «Л.Х. проти Латвії» (L.H. v. Latvia), заява № 52019/07, пункт 56, від 29 квітня 2014 року). Без такого захисту особи, які потребують медичної допомоги, можуть уникати розкриття такої інформації особистого та інтимного характеру, яка може бути необхідною для отримання належного лікування, і навіть від звернення за такою допомогою, чим поставлять під загрозу власне здоров`я, а у випадку інфекційних хвороб і здоров`я суспільства.

21.Будь-яке втручання в права особи за статтею 8 Конвенції може бути виправданим за пунктом 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно здійснюється згідно із законом, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у цьому пункті, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див. рішення у справі «Азер Ахмадов проти Азербайджану» (Azer Ahmadov v. Azerbaijan), заява № 3409/10, пункт 63, від 22 липня 2021 року). (п. 36 того ж рішення).

22.Суд нагадує положення п. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

23.Заявляючи клопотання про витребування конфіденційних відомостей про стан здоров`я обвинуваченого, представник потерпілих послався на необхідність її отримання з метою виключення посилань обвинуваченого на його стан здоров`я, як на підставу, що пом`якшує покарання, що не підпадає під легітимну мету, що наведена в зазначеному п. 2 ст. 8 Конвенції, оскільки не є в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

24.Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не надав свою згоду на збирання конфіденційної інформації про нього щодо стану здоров`я, а також з урахуванням вищенаведених положень національного та міжнародного законодавства клопотання представника потерпілих ОСОБА_9 про витребування певної інформації з її документальним підтвердженням про стан здоров`я обвинуваченого не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 93, 314 316, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК в залі судових засідань Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: вул. Клушина, 2, м. Ізмаїл Одеської області, на 18 лютого 2026 року, на 09:30 годину.

2.Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинувачуваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_9 , свідка обвинувачення ОСОБА_10 , яких викликати у судове засідання, про місце, дату і час його проведення також повідомити представника персоналу органу пробації, якому доручити скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в строк до 02.03.2026.

3.У клопотанні представника потерпілих ОСОБА_9 про витребування інформації та її документального підтвердження з КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльський міський центр ПМСД» про стан здоров`я ОСОБА_3 відмовити.

4.Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування, залишити без змін.

5.Повідомити учасникам судового провадження, що Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області застосовуються Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, та з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

6.Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1