Справа №371/1269/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4013/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

9 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною прокурора відділу Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 11 березня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000361 обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Центральне, Миронівського району, Київської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, громадянку України, не працюючу, з повною загальною середньою освітою, не заміжню, на утриманні дітей немаючої, раніше неодноразово судиму,

визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання,призначеного за вироком Богуславського районного суду Київської області від 19 листопада 2020 року, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання за сукупності кримінальних правопорушень у виді 3 років та 7 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання за цим вироком відбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області.

Вирішено питання щодо цивільного позову у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , будучи раніше судима 13.03.2014 року вироком Миронівського районного суду Київської області за ст. 79, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, звільнену від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, 29.04.2012 року вироком Миронівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі, звільнену від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, 26.09.2016 року вироком Миронівського районного суду Київської області за ст. 75, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, звільнену від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, 14.08.2017 вироком Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, 16.03.2018 року вироком Миронівського районного суду Київської області за ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, звільнена 29.09.2020 року з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання, маючи не погашену та не зняту у законному порядку судимість, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила та знову обвинувачується у вчиненні нового корисливого злочину за наступних обставин.

08.12.2021 близько 18 години 50 хвилин ОСОБА_8 зустрілась разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 в м. Миронівка по вул. Бузницького, з метою здачі металобрухту, який належав ОСОБА_8 .. Згодом, через деякий час, за проханням ОСОБА_9 , до них під`їхав автомобіль червоного кольору, марки «Chevrolet» моделі «AVEO LS», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сіли до даного автомобіля.

08.12.2021 близько 18 години 55 хвилин, перебуваючи в середині автомобіля ОСОБА_10 , а саме, знаходячись на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_8 помітила на передній панелі автомобіля коричневий гаманець, в якому знаходилися грошові кошти та у неї виник протиправний умисел на таємне заволодіння вказаними грошовими коштами.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що за її діями не спостерігає ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи в середині автомобіля, шляхом вільного доступу, ОСОБА_8 здійснила крадіжку грошових коштів з гаманця ОСОБА_10 в сумі 5200 гривень та поклала їх до своєї кишені, після чого, під`їхавши до магазину «Фора», що знаходиться по вул. Бузницького, 1, м. Миронівка Обухівського району Київської області, ОСОБА_8 залишила автомобіль, отримавши можливість вільно розпорядитися викраденим майном, довівши таким чином свій злочинний, корисливий умисел до кінця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 , завдала потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на суму 5200 (п`ять тисяч двісті) гривень.

Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор подалаапеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_8 засудженою до покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 03.11.2023 року, остаточно призначити покарання за сукупності кримінальних правопорушень у виді 3 років та 7 місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання за цим вироком відбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області. Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України рецидив злочинів.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово засуджена за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності та на час вчинення інкримінованого злочину мала не зняті та не погашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Зазначені обставини впливають на кваліфікацію її дій у кримінальному провадженні №0000361 від 09.12.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України. Наявність вказаних судимостей ОСОБА_8 утворює у даному кримінальному провадженні ознаку кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, тому рецидив злочинів не може бути одночасно врахований судом як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченої, у зв`язку з чим суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 востаннє засуджена та відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Богуславського районного суду Київської області від 03.11.2023. Однак, в п. 2 резолютивної частині оскаржуваного вироку зазначено вирок Богуславського районного суду Київської області від 19.11.2020, який стосовно ОСОБА_8 не ухвалювався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Доводи прокурора про недотримання судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 вимог ст. 67 КК України, а саме: врахування рецидиву злочину, як обтяжуючої покарання обставини, на думку колегії суддів є обґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 34 КК України та п.п. 15, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 року рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Пункт 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву кримінальних правопорушень у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України.

Якщо рецидив кримінальних правопорушень утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК, як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України, як повторність, так і рецидив кримінальних правопорушень, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання, як обставину, що його обтяжує.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше була неодноразово засуджена за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, востаннє вироком Богуславського районного суду Київської області від 03.11.2023 року, судимість за якими не знята та не погашена в установленому законом порядку. Будучи раніше засудженою, ОСОБА_8 вчинила новий умисний злочин проти власності, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, з кваліфікуючою ознакою повторність, а тому суд першої інстанції безпідставно врахував в якості обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів.

Крім того, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України за оскаржуваним вироком до ухвалення вироку Богуславського районного суду Київської області від 03.11.2023 року. Отже, судом першої інстанції вірно застосовано вимоги ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 з урахуванням попереднього вироку, однак в резолютивній частині складено покарання за цим вироком та покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 19 листопада 2020 року, який щодо останньої не ухвалювався.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_8 , що відповідно до ст. 409 КПК України, тягне за собою зміну вироку суду шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на врахування при призначенні покарання ОСОБА_8 обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів, а також призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України з урахуванням вироку Богуславського районного суду Київської області від 3 листопада 2023 року.

Відтак, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає слушними.

У зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Миронівського районного суду Київської області від 11 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання призначеного за вироком Богуславського районного суду Київської області від 3 листопада 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупності кримінальних правопорушень у виді 3 (трьох) років та 7 (семи) місяців позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання за цим вироком відбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на врахування при призначенні покарання ОСОБА_8 обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя