Номер провадження 1-кп/754/698/25
Справа № 754/3264/25
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000175 від 23.01.2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої: не з`явилась,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000175 від 23.01.2025 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Ухвалою суду від 28 серпня 2025 стосовно ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою з поміщенням на гауптвахту строком на шістдесят днів, до 26.10.2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 242240 гривень, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики неналежного поводження обвинуваченого, а саме: може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор також зазначив, що ОСОБА_3 підозрюється ще й у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що свідчить про високу ймовірність продовження ним вказаного злочину. Крім того, в усній промові прокурор просив змінити місце утримання під вартою ОСОБА_3 з Гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 на ДУ «Київський слідчий ізолятор», посилаючись на переповненість приміщень на гауптвахті.

23.10.2025 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із хворобою, прибути в судове засідання 23.10.2025 об 15 год. 00 хв. або взяти участь в режимі відеоконференції захисник також не має можливості.

Судом було прийнято рішення про залучення захисника з Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на окрему невідкладну процесуальну дію, а саме для вирішення клопотання прокурора.

Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги на окрему невідкладну процесуальну дію залучив захисника ОСОБА_5 , за дорученням.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував, щодо заміни захисника на окрему невідкладну процесуальну слідчу дію.

Щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисник ОСОБА_5 заперечував та просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Захисник у своїх запереченнях посилається на непідтвердженість ризиків, заявлених прокурором. Вказував, що потерпіла і свідки вже допитані судом, а тому здійснювати на них вплив у ОСОБА_3 немає підстав.

Обвинувачений не заперечував щодо продовження вказаного запобіжного заходу але звернув увагу суду на необґрунтованість клопотання в частині зміни місця його утримання з гауптвахти на ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті суд зазначає таке.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий, і за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства (рішення ЄСПЛ у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993).

У ч.1 ст. 178 КПК наведено перелік обставин, які суд має оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Так суд бере до уваги, що ОСОБА_3 , раніше не судимий, неодружений, обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, є військовослужбовцем, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення.

Водночас суд вважає непідтвердженим ризик впливу на потерпілу та свідків, оскільки судом вони вже допитані. Також є не доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, на переконання суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , має досить високий ступінь суспільної небезпечності, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставини, зазначені захисником ОСОБА_5 не можуть бути підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заміни на більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не виключають наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду.

Враховуючи викладене, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого щодо нього слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Вимогами ч.4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Із зазначеного слідує, що вирішення питання про можливість чи неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу за наведених обставин належить до дискреційних повноважень суду.

Отже, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, оскільки ОСОБА_3 вже тривалий час перебуває під вартою, потерпіла у кримінальному провадженні допитана, як і свідки.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, дотримуючись вимог міжнародного та національного законодавства, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , з урахуванням майнового стану обвинуваченого, стану його здоров`я, суд вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання прокурора про зміну місця утримання ОСОБА_3 з гауптвахти на слідчий ізолятор, суд вважає його необґрунтованим. Так, ОСОБА_3 є військовослужбовцем, утримується саме на гауптвахті з початку досудового розслідування, відповідно до Характеристики узятого під варту військовослужбовця стосовно ОСОБА_3 , яка надана начальником гауптвахти відділу охорони та конвоювання в/ч НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_7 та міститься в матеріалах судової справи, ОСОБА_3 за період перебування під вартою зарекомендував себе як порядний, дисциплінований та врівноважений військовослужбовець. Суд також враховує, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , наразі, функціонує, таким чином прокурором необґрунтовано, чому саме ОСОБА_3 потребує переведення до іншого закладу для утримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб до 21.12.2025 року (включно).

Визначити заставу у сумі 242240 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві: Код , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21 грудня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому.

Головуючий: ОСОБА_1