Справа № 463/9263/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2617/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2025 року, щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ( у режимі відеоконференції)

встановила:

даною ухвалою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , - відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 28.11.2025 року включно, з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з потерпілим, представником потерпілого та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою задоволити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з потерпілим, представником потерпілого та свідками у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не враховано те, що у підозрюваного ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, він не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, ніде не працює, місце проживання його зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , житла в місті Львові не має, хоча і є військовослужбовцем, однак військову службу не проходить, перебуває в розшуку з 18.08.2025 у зв`язку із самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 .

Зазначає, що слідчий суддя також не врахував, що інтереси суспільства щодо перебування ОСОБА_7 під вартою, з врахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого майнового злочину, переважає право людини на особисту свободу, що також узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини.

Вказує, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки із врахуванням особи підозрюваного, тяжкості покарання та обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, об`єктивно будуть існувати можливості для його переховування від органу досудового розслідування чи суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, а відтак, обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Акцентує увагу на тому, що оскаржуване рішення слідчого судді не ґрунтується не всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили апеляційну скаргу і просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до положень ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001508 від 28.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

30.09.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується доказами доданими до матеріалів клопотання.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя вірно врахував, особу підозрюваного, який на даний момент не судимий, військовослужбовець, добровільно з`явився в судове засідання, а тому обґрунтовано прийшов до висновку, що наявні законні підстави для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки із врахуванням особи підозрюваного, тяжкості покарання та обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, об`єктивно будуть існувати можливості для його переховування від органу досудового розслідування чи суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, а відтак, обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Однак посилання прокурора на тяжкість злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та покарання, яке загрожує підозрюваному в разі доведеності його вини в ході судового розгляду, апеляційний суд вважає недостатніми для застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора про те, що оскаржуване рішення слідчого судді не ґрунтується не всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не ґрунтуються на змісті судового рішення.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок слідчого судді, що підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, відсутні.

Апеляційний суд на даний час не знаходить підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як доказів того, що застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , до клопотання слідчого надано не було, під час апеляційного перегляду їх також надано не було.

Апеляційний суд вважає, що застосований запобіжний захід до ОСОБА_7 з покладенням певних обов`язків забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому зазначені в клопотанні слідчого підстави, в яких він просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді