Номер провадження 1-кс/754/148/26
Справа № 754/226/26
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2026 року місто Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000211 від 07.11.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000211 від 07.11.2025.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що в провадженні слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 07.11.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів та в порушення суспільних відносин з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканності її кордонів, у період дії воєнного стану в Україні, виник злочинний умисел в сприянні незаконному переправленні військово зобов`язаних громадян через державний кордон України.

Так, 31.10.2025 ОСОБА_5 працюючи лікарем ортопедом у медичній клініці «Адоніс » під час прийому ОСОБА_6 який будучи особою, якій на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі країни забороняється, запропонував останньому з метою уникнення призову по мобілізації незаконно, тобто без наявності підстав, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України» (далі - «Правила»), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 (в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 1285 від 15.11.2022), перетнути державний кордон України та виїхати до Республіки Румунії.

Відповідно до розробленого плану ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у визначений день необхідно дістатись до м. Чернівці та орендувати номер в готелі. Із вказаного готелю ОСОБА_6 заберуть знайомі ОСОБА_5 , які перевдягнуть останнього у форму поліцейського або прикордонника та на автомобілі підвезуть прямо до кордону з Румунією, де ОСОБА_6 необхідно буде пішки дійти до визначеного місця в обхід офіційного пункту пропуску.

Про вищевказані противоправні дії ОСОБА_5 стало відомо ОСОБА_7 , яка розуміючи незаконність зазначених дій та усвідомлюючи, що перетин державного кордону України поза офіційним пунктом пропуску є протиправним і карним діянням, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та почала діяти під їх контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5

09.01.2026 в ході телефонної розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 останній запропонував ОСОБА_7 декілька способів переправлення ОСОБА_6 до та через державний кордон України до Республіки Румунія із зазначенням вартості послуг від 15500 до 20000 євро, в залежності від маршруту та місця відправлення.

У подальшому 15.01.2026, ОСОБА_5 приблизно о 10 годині 05 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, відповідно до раніше досягнутої домовленості, зустрівся із ОСОБА_7 яка діяла під контролем правоохоронних органів, за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної 8-Б поруч із медичною клінікою «Адоніс» та усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 20 000 Євро, що станом на вчинення злочину становить 1 005 298 гривень, за забезпечення незаконного перетину державного кордону України, яке полягало у підшукуванні та забезпеченні шляхів переправлення ОСОБА_6 до та через державний кордон України, визначенні часу, місця та способу незаконного перетину кордону, а також сприяння незаконному переправленню ОСОБА_6 через державний кордон України, надаючи поради та вказівки останньому щодо переліку необхідних речей, які останньому необхідні при перетині кордону, та необхідності прибуття ним у визначені заздалегідь підготовлені місця для переміщення до та через державний кордон України.

15.01.2026 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку у останнього виявлено та вилучено:імітаційні грошові кошти типу «Євро», у кількості 200 купюр, номіналами по 100 євро та однаковими серіями та номерами купюр «Р8», які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1217270;грошові кошти номіналом 500 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЄМ 6956532, ЄР 4349817, ЄЕ 9902627; грошові кошти номіналом 100 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗБ 0604659, ЄВ 9609379, грошові кошти номіналом 200 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗВ 9441079, грошові кошти номіналом 50 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: АК 5985268, грошові кошти номіналом 20 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ГС 8445258, ЄА 7238331, ДЛ 7056322, які поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259858;мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 16 Pro max», у корпусі темно-графітового кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259855;ключі від транспортного засобу Audi E-tron, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1213406.

Постановою старшого слідчого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 від 15.01.2026 вище вказані вилучені предмети визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000211 від 07.11.2025.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді, або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, а саме збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначених речей іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно, а саме: імітаційні грошові кошти типу «Євро», у кількості 200 купюр, номіналами по 100 євро та однаковими серіями та номерами купюр «Р8», які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1217270;грошові кошти номіналом 500 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЄМ 6956532, ЄР 4349817, ЄЕ 9902627; грошові кошти номіналом 100 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗБ 0604659, ЄВ 9609379, грошові кошти номіналом 200 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗВ 9441079, грошові кошти номіналом 50 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: АК 5985268, грошові кошти номіналом 20 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ГС 8445258, ЄА 7238331, ДЛ 7056322, які поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259858;мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 16 Pro max», у корпусі темно-графітового кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259855.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, через зайнятість в слідчих діях. Клопотання підтримує повністю та просив його задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна та його захисник повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Неявка зазначених осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (п.1 ч. 10 ст. 170 КПК України).

В судовому засіданні не було встановлено порушення слідчим вимог ст.ст. 168, 171 КПК України.

З метою збереження речових доказів, уникнення переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаних предметів іншим способом, прийняття законних процесуальних рішень, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, дослідження вилученого майна та проведення необхідних експертиз, притягнення винних осіб до відповідальності, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно.

Імітаційні грошові кошти типу «Євро», у кількості 200 купюр, номіналами по 100 євро та однаковими серіями та номерами купюр «Р8», які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1217270; грошові кошти номіналом 500 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЄМ 6956532, ЄР 4349817, ЄЕ 9902627; грошові кошти номіналом 100 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗБ 0604659, ЄВ 9609379, грошові кошти номіналом 200 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗВ 9441079, грошові кошти номіналом 50 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: АК 5985268, грошові кошти номіналом 20 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ГС 8445258, ЄА 7238331, ДЛ 7056322, які поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259858; мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 16 Pro max», у корпусі темно-графітового кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259855, відповідають критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, оскільки могли використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та містити на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні та унеможливить виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000211 від 07.11.2025. - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.01.2025 в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: імітаційні грошові кошти типу «Євро», у кількості 200 купюр, номіналами по 100 євро та однаковими серіями та номерами купюр «Р8», які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1217270; грошові кошти номіналом 500 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЄМ 6956532, ЄР 4349817, ЄЕ 9902627; грошові кошти номіналом 100 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗБ 0604659, ЄВ 9609379, грошові кошти номіналом 200 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ЗВ 9441079, грошові кошти номіналом 50 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: АК 5985268, грошові кошти номіналом 20 гривень НБУ, з наступними номерами та серіями: ГС 8445258, ЄА 7238331, ДЛ 7056322, які поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259858; мобільний телефон марки «Apple», модель «Iphone 16 Pro max», у корпусі темно-графітового кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259855 - з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000211 від 07.11.2025, із забороною розпорядження та відчуження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8