Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1880/13-к
Номер провадження 1-кп/711/613/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м.Черкаси

Придніпровського районного суду м.Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 20.11.2012, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, з середньо спеціальною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом, учасником АТО (ООС), учасником бойових дій, не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14.05.2001 Придніпровським районним судом м. Черкаси, за ст. ст. 86-1,141 ч. З, 140 ч. 3, 140 ч. 2, 17, 140 ч. 3, 17, 223 ч. 3, 193 ч. 3, 193 ч. 2,89 ч. 1, 145 ч.1, 215-3 ч. 2, 42 КК України 1960 року, до позбавлення волі на строк 12 років, 27.10.2008 у відповідності до ст. 82 КК України, замінено на 6 міс. арешту. 08.05.2009 звільнено по відбуттю строку покарання;

-14.04.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3, ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України 2001 року, до позбавлення волі на строк 3 роки, 12.10.2012 відповідно до ст. 82 КК України замінено на виправні роботи. 31.10.2017 звільнено по відбуттю покарання;

-30.11.2023 Придніпровським районний судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Придніпровського районного суду м.Черкаси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 20.11.2012.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що 25.12.2012 близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, проник у приміщенні Черкаського ремонтно-механічного заводу, що розташований за адресою м. Черкаси, вул. Сурікова 10, що належить ТОВ «Черкасиагротрейд». Однак, спрацювала сигналізація на дверях, які ОСОБА_5 відкрив та проник до приміщення, а тому цей факт був помічений працівником охорони ТОВ «Легіон», який затримав ОСОБА_5 , в якого вилучено знаряддя вчинення злочину. Таким чином ОСОБА_5 вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

У судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «Черкасиагротрейд», ОСОБА_4 відмовився від обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та просив закрити дане кримінальне провадження відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, вказавши, що його рішення є добровільним та беззаперечним, наслідки такої відмови йому відомі. Зазначив, що вони з обвинуваченим примирилися, претензій до обвинуваченого не мають, а тому відмовляється від обвинувачення у формі приватного обвинувачення та просить суд закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України.

Прокурор висловила думку про необхідність закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа є справою приватного обвинувачення, а потерпілий в таких справах самостійно вирішує питання, підтримувати таке обвинувачення в суді або ні. Також прокурор зазначила, що оскільки представник потерпілого у судовому засіданні підтримав своє клопотання про закриття провадження, у зв`язку із його відмовою від обвинувачення, яке є добровільним рішенням, підстав для відмови у закритті провадження по справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву представника потерпілого, просив її задовольнити та закрити провадження у справі.

Таким чином, заслухавши думку обвинуваченого, який підтримав заяву представника потерпілого, пояснення прокурора, яка не заперечила проти задоволення заяви представника потерпілого, представника потерпілого, який наполягав на задоволенні заяви, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відмовою представника потерпілого від обвинувачення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, й статтею 162 КК України.

Приватне обвинувачення - це регламентований законом особливий вид кримінально-процесуальної діяльності приватного обвинувача (потерпілого), що включає звернення до компетентних органів із твердженням щодо винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, збирання доказів винуватості цієї особи, подальше підтримання ним обвинувачення в суді та право відмовитись від пред`явленого обвинувачення. Таким чином, законодавець передбачив безумовну підставу для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, а саме відмову потерпілого від такого обвинувачення, небажання притягувати винну особу до кримінальної відповідальності, що здійснюється незалежно від позиції підозрюваного, обвинуваченого на відміну від акта про примирення, що носить двосторонній характер (постанова Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 285/2083/14-к).

Враховуючи особливості та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, судом встановлено, що вказане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення щодо кримінального правопорушення, який не пов`язаний з домашнім насильством.

Також слід відмітити, що в силу засади диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого у справах приватного обвинувачення належить його право на відмову від обвинувачення.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Аналогічні висновки викладені у численній сталій практиці Верховного Суду (справа № 712/1710/19, № 487/1817/18).

Крім того, у справі у справі № 712/1710/19 Верховний Суд зазначив, що під час закриття кримінального провадження на підставі відмови потерпілого від обвинувачення, суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо особи, а тому не потрібно встановлювати сам факт вчинення кримінального правопорушення, ні винуватість чи невинуватість такої особи. За таких обставин не потребують перевірки судом докази, а також немає необхідності в дослідженні того, чи було дотримано інші вимоги процесуального закону під час провадження у справі.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, дане провадження є формою приватного обвинувачення, розпочато за заявою представника потерпілого.

Частиною 4 ст. 56 КПК України передбачено, що на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) слід розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За загальним правилом домовленості стосовно примирення між сторонами можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і законним представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження, зокрема медіатора, громадської організації, які виконують функції з примирення сторін. Слідчий, прокурор та суддя не вправі брати участь в таких домовленостях.

Примирення обвинуваченого (підозрюваного) та потерпілого може мати різні наслідки, передбачені законом, в тому числі: припинення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Примирення в такому випадку є не абсолютним, а може бути одним із багатьох чинників, які спонукали потерпілого до такої відмови.

Враховуючи те, що примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути досягнутим в будь-який момент під час судового провадження до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, судді повинні інформувати обвинуваченого та потерпілого про право останнього відмовитись від обвинувачення (якщо кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення), право сторін на примирення між ними, правову природу такого примирення та його наслідки.

У судовому засіданні суд, з`ясувавши позицію представника потерпілого щодо його бажання відмовитися від обвинувачення, який зазначив, що його рішення є добровільним та свідомим, прийнятим без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, а також розуміння ним наслідків закриття кримінального провадження, дійшов до висновку, що відмова представника потерпілого від обвинувачення відповідає його дійсному бажанню.

З цього приводу слід також зазначити, що відмова представника потерпілого від обвинувачення це є його процесуальним правом, яке будь-яким чином не може бути обмежене іншими учасниками кримінального провадження або судом.

Таким чином, обов`язковим наслідком відмови представника потерпілого від обвинувачення, відповідно до приписів ч. 4 ст. 26 КПК України, є закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що представник потерпілого відмовився від обвинувачення, наслідки відмови від обвинувачення йому зрозумілі, жодних претензій до обвинуваченого він не має, дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, обвинувачений не заперечує проти закриття провадження в зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи те, що під час досудового розслідування запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Оскільки закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на нереабілітуючих підставах на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, долю процесуальних витрат, суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого у дохід держави, оскільки витрачені на доведення його вини (Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

Керуючись ст. ст. 26, 284, 331, 369-372, 477 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника потерпілого ТОВ «Черкасиагротрейд» у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 20.11.2012, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Речові докази: рюкзак темно-зеленого кольору, електродриль, свердло по металу, два електропродовжувача, плоскогубці, три викрутки, дверний ключ, розвідний ключ, наручний годинник, ліхтарик, запальничка чорного кольору, запальничка зеленого кольору, запальничка сірого кольору перчатки жовтого кольору, футболка білого кольору, металевий лом, кухонний ніж, які передано на зберігання до камери речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, повернути власнику, ОСОБА_5

Процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням: - дактилоскопічної експертизи № від 06.11.2012 - 367 грн. 80 коп.; - трасологічних експертиз № 11439 від 14.11.2012 - 588 грн. 48 коп., № від 13.11.2012 - 490 грн. 40 коп., стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1