Справа № 515/989/25
Провадження № 1-кс/515/1938/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника заявниці адвоката ОСОБА_3 (у режимі відео конференції),

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000078 від 10 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 липня 2025 року заявниця подала скаргу до слідчого судді на постанову дізнавача СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000078 від 10 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яку вважає передчасною, необґрунтованою та такою, що винесена без всебічного дослідження обставин справи, за такого.

Так, у постанові дізнавач зазначає, що у ході досудового розслідування встановлено, що нібито ОСОБА_7 схопив її за комір футболки і штовхав її без будь-якого навмисного умислу спричинити тілесні ушкодження, внаслідок чого вона випадково вдарилася спиною об бетонну стіну. Підставою для закриття кримінального провадження стала відсутність прямого умислу через необережну форму вини ОСОБА_7 . Разом з тим, заявницею у ході досудового розслідування слідчому було надано матеріал відеозапису, який було знято її знайомою ОСОБА_8 та на якому чітко видно агресивну поведінку ОСОБА_7 та використання ним металевої бити. При цьому, факту випадкового удару внаслідок падіння не було взагалі, а удари металевої битою були завдання безпосередньо у приміщенні будинку. За такого, заявниця вважає, що ОСОБА_7 діяв з прямим умислом, маючи намір будь-яким шляхом домогтися бажаного результату, що мало наслідком завдання їй тілесних ушкоджень. Крім того, у постанові дізнавачем зазначено, що покази у ході допиту надані нею як потерпілою, хоча вона є зацікавленою особою. Також дізнавачем у ході досудового розслідування не було допитано в якості свідка її знайому ОСОБА_8 , яка була очевидцем правопорушення. Окрім того, дізнавачем при дослідженні обставин справи не було враховано особу ОСОБА_7 , його схильність до агресивної та протиправної поведінки, оскільки останній неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Враховуючи вищенаведене, заявниця вважає, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин правопорушення, з боку дізнавача вчинено не було, матеріали відеозапису належним чином досліджено не було, медичних документів, що підтверджують отримання нею тілесних ушкоджень, не вивчено.

Заявниця просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000078 від 10 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та зобов`язати дізнавача провести передбачені КПК України слідчі (розшукові) дії, спрямована на всебічне, повне і об`єктивне досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з урахуванням положень КПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 06 жовтня 2025 року, справу передано у провадження слідчому судді ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали слідчого судді від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання; витребувано у ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження №0000078 від 10 жовтня 2024 року.

У судовому засіданні представник заявниці скаргу підтримав та просив про її задоволення. Просив скаргу задовольнити, оскільки у справі не проведені необхідні слідчі дії, спрямовані на з`ясування дійсних обставин справи, встановленим фактам не надана юридична оцінка, а тому рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно. Слідчий не виконав обов`язки, встановлені ст.40 КПК України. З матеріалами справи представник заявниці не ознайомлювався, також не має змоги приїхати та ознайомитись з матеріалами кримінального провадження №0000078 за фактом спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , яке надане ВП №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області на вимогу слідчого судді, пояснив, що зі змісту скарги відомо про матеріали, які є.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги у зв`язку з відсутністю підстав для скасування постанови, вважає, що постанова дізнавача прийнята у відповідності до вимог КПК України.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000078 від 10 жовтня 2024 року, приходжу до такого висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року кримінальне провадження №0000078 від 10 жовтня 2024 року за фактом спричинення ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Дізнавач мотивував винесену постанову із посиланням на те, що ОСОБА_7 спричинив легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 , не маючи прямого умислу на вчинення таких, через необережність, що виключає кримінальну відповідальність. Також зібрані докази не містять беззаперечних даних про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та викликають сумніви, що тягне за собою їх тлумачення на користь останнього.

Відповідно до ч.5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Підстави закриття кримінального провадження визначені ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

З матеріалів кримінального провадження №0000078 від 10 жовтня 2024 року за фактом спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування дізнавачем були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та зібрані докази відповідно до ст.93 КПК України.

Під час досудового розслідування було допитано свідків, зокрема свідка ОСОБА_9 , до матеріалів справи долучено відеозапис від 30.07.2024р., проведено судово-медичну експертизу, зроблені запити у відповідні органи, які були проаналізовані дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження.

Отже, доводи скарги спростовуються матеріалами кримінального провадження №0000078 за фактом спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Крім того, мотивуючи вказане рішення, дізнавач обґрунтовано зазначила, що суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за вказаною статтею настає у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України.

Доводи, викладені у скарзі, не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин дізнавачем, фактичні обставини були встановлені дізнавачем в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що приймаючи постанову, дізнавач діяла в межах законодавства, останньою були проведені усі необхідні слідчі дії, допитані причетні особи, зібрані і вивчені необхідні матеріали та дано їм належну оцінку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000078 від 10 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1