ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/83/26 Номер провадження 11-сс/814/260/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував відсутністю підстав для внесення вказаних у заяві ОСОБА_6 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.382 КК України, оскільки є відсутні підстави для висновку про невиконання КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» судового рішення, та ОСОБА_7 , у разі незгоди, наділений правом оскаржити оспорюване рішення до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою №245 від 09 січня 2026 року про кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя: вийшов за межі своїх повноважень, оскільки фактично здійснив правову оцінку суті спірних правовідносин, поставив під сумнів висновки адміністративного суду, самостійно дійшовши висновку про виконання судового рішення та відсутність складу кримінального правопорушення, чим підмінив собою орган досудового розслідування; не врахував те, що: перевірка наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення не допускається на стадії розгляду скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №440/6204/24 набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, в ньому чітко, однозначно й імперативно визначено спосіб виконання, зокрема, сформульовано належний причинний зв`язок як: «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини»; формальне вчинення дій без виконання чітких і визначених судом приписів не може вважатися належним виконанням судового рішення і саме з метою встановлення того, чи мало місце умисне невиконання судового рішення, чи вчинені дії носили формальний характер та чи містять вони ознаки складу кримінального правопорушення і передбачено проведення досудового розслідування; відмова у внесенні відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань фактично позбавляє її ( ОСОБА_6 ) процесуального статусу й можливості реалізувати передбачені законом права.

Учасникам провадження було належним чином повідомлено про місце, дату, час апеляційного розгляду та в судове засідання вони не з`явились. Водночас ОСОБА_6 заявила клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги без її участі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ч.1ст.11КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ж ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, у силу вимог ч.ч.1 та 2ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, які можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації застаттею, частиною статті КК України).

Разом з цим, якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведений вище підхід узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, доводи апелянта, які зводяться до наявності обов`язку фактично автоматичного внесення уповноваженою особою відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою заявою, позбавлені підстав.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 подала до ВП №1 Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області заяву, зареєстровану за №245, у якій посилалась на вчинення службовими особами військово-лікарської комісії КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України (а.с.4-6).

Однак наведена вище заява не містить конкретних даних і наведення обставин, які би вказували на ознаки вчинення кримінального правопорушення, в тому числі, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, що було би підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щоб в подальшому проводити досудове розслідування. При цьому, з аналізу змісту та суті заяви вбачається, що її доводи зводяться виключно до незгоди з порядком і результатами повторного розгляду військово-лікарською комісією питання щодо встановлення ОСОБА_8 причинного зв`язку захворювання, здійсненого в порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року, та прийнятим військово-лікарською комісією рішенням, але вказані обставини не свідчать про існуванні вказівки саме на кримінально протиправні дії та наявність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а підлягають оскарженню в передбаченому законодавством порядку (до ВЛК вищого рівня чи в судовому порядку до окружного адміністративного суду з поданням відповідного позову), яким передбачено захист прав особи у відповідній юридичній ситуації. Викладені ж заявником твердження ґрунтуються на власному аналізі норм кримінального закону, не містять об`єктивних відомостей та обставин, що вказували би на наявність ознак, визначених у диспозиції згаданого вище кримінального правопорушення.

Таким чином, наведені вище обставини не тягнуть за собою обов`язку органу досудового розслідування щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною вище заявою ОСОБА_6 , через це висновок слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_6 , як наслідок, є правильним.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає належних і виправданих, а, отже, й достатніх підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Отже, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 січня 2026 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4