Номер провадження: 11-кп/813/1674/25
Справа № 484/6262/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів в межах розгляду апеляційних скарг прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської обл. ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2025 у к/п №0000929 від 16.09.2024 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислено з дня затримання, а саме з 16.09.2024, зарахувавши у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Вирішено не зараховувати до строку відбування покарання період часу з 19.09.2024 по 08.10.2024, коли ОСОБА_7 перебував під заставою.

Застосований стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання стосовно розподілу процесуальних витрат, скасування арешту майна та долі речових доказів.

На зазначений вирок суду прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської обл. ОСОБА_10 та захисником ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 були подані апеляційні скарги, апеляційне провадження за якими було відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив повторно дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, зокрема, витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події від 16.09.2024 з додатками та відоезаписом, протокол затримання особи від 16.09.2024 з фототаблицею, протоколи огляду мобільних телефонів від 03.10.2024, рапорт про реєстрацію заяви в ЄО за №9039 від 16.09.2024, постанову слідчого від 16.09.2024 про визнання предметів (мобільних телефонів) речовими доказами, ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайсуду Миколаївської обл. від 19.09.2024 про арешт майна, ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайсуду Миколаївської обл. від 24.09.2024 про тимчасовий доступ до речей та документів.

Клопотання сторони захисту про повторне дослідження письмових доказів обґрунтоване тим, що судом 1-ої інстанції не було надано належної оцінки таким доказам відповідно до вимог ст. 94 КПК України при ухваленні обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали доводи поданого клопотання та просили його задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти повторного дослідження доказів, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом 1-ої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові колегії суддів ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, а саме колегії суддів у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі ВС у справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

На підставі аналізу вироку суду 1-ої інстанції, а також журналів судових засідань, у судовому засіданні від 18.12.2024 був визначений порядок дослідження доказів (т.1, а.с. 264-265) та в подальшому судом 1-ої інстанції було досліджено письмові докази у кримінальному провадженні, речові докази, допитано свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 (т.1, а.с. 264-265; т. 2, а.с. 14-15, 29-30).

При цьому, суд 1-ої інстанції дослідив докази в присутності сторін, з наданням їм можливості поставити допитуваним особам відповідні запитання, врахував всі клопотання учасників судового розгляду стосовно доказів, надав їм відповідну правову оцінку в ухваленому за результатами судового розгляду рішенні та виклав мотиви такої оцінки.

Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваного вироку, зміст всіх досліджених судом доказів, зокрема, показання свідків, а також письмових доказів, детально відтворений судом 1-ої інстанції, із наданням таким доказам відповідної правової оцінки, повної та всебічної.

На переконання колегії суддів, в поданому клопотанні та в судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 не навів переконливих підстав для необхідності повторного дослідження письмових доказів, наявних у кримінальному провадженні, натомість, повнота та правильність відтворення змісту письмових доказів в оскаржуваному вироку стороною захисту під сумнів поставлена не була.

В обґрунтування необхідності повторного дослідження письмових доказів захисник ОСОБА_8 послався на ненадання судом 1-ої інстанції належної оцінки таким доказам відповідно до вимог ст. 94 КПК України, тобто фактично зауважив на невірній оцінці наданих стороною обвинувачення доказів, при цьому, не зазначив, у чому саме, на думку захисника, полягають порушення судом порядку їх дослідження або неповнота такого дослідження.

Відтак, апеляційний суд зауважує, що захисником ОСОБА_8 не наведено обґрунтувань неповноти дослідження судом 1-ої інстанції вищезгаданих доказів або допущення будь-яких порушень з боку суду під час їх дослідження, натомість, аргументи клопотання захисника про повторне дослідження доказів фактично зводяться до його незгоди із їх правовою оцінкою, наданою судом 1-ої інстанції в оскаржуваному вироку суду.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів не знаходить передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для проведення повторного дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 350, 370, 404, 405, 419, 532, 615 КК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів під час апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської обл. ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2025, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4