ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/460/25 Справа № 699/1423/25 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000285 від 08.09.2025, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, малолітніх і неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, інваліда ІІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити підозрюваному, як альтернативний, розмір застави та встановити її розмір 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн. У разі внесення застави, просив покласти на ОСОБА_8 процесуальні обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.09.2025 клопотання слідчого задоволено частково та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів. Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

- не залишати місце свого постійного проживання, а саме АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 години по 06:00 годину наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить 60 днів, який обчислювати з дати фактичного затримання, тобто з 08.09.2025 до 06.11.2025 включно.

Слідчий суддя вважав, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - обґрунтована.

При дослідженні матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Ухвала суду мотивована тим, що в даному випадку прокурором у суді доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор.

На думку слідчого судді, захисником в ході розгляду даного клопотання доведено, що відсутня необхідність тримання під вартою підозрюваного та вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби може забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому клопотання підлягало частковому задоволенню.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В апеляційній скарзі сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні слідчого дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними доказами.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що ОСОБА_8 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , місце його реєстрації не відоме. Також ОСОБА_8 на даний час ніде офіційно не працевлаштований, тобто стабільного джерела прибутків не має, можливе отримання останніх за рахунок зайняття протиправною діяльністю, пов`язаною з вчиненням крадіжок.

Зазначає, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Прокурор вказує, що на даний час ОСОБА_8 продовжує отримувати у КНП «Городищенське медичне об`єднання» Городищенської міської ради в якості курсу лікування (замісної терапії) пігулки «Метіфін ІС», які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та може продовжувати вчиняти аналогічні злочини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Частинами 1, 2, 6 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 08.09.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що 08.09.2025, близько о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України від 14.07.2025 № 468/2025 на строк 90 діб, з метою вчинення крадіжки, шляхом відкриття дверей автомобіля, проник всередину автомобіля марки «Skoda Oсtavia», н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі проїжджої частини вулиці, біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав з чорної шкіряної чоловічої сумки, яка належить ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 16000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБ України станом на 08.09.2025 становить 659518,40 грн, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, яка в двісті п`ятдесят разів перевищуй неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

08.09.2025 о 17 год. 35 хв. ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

09.09.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: даними рапорту від 08.09.2025; даними протоколу затримання особи від 08.09.2025; даними протоколу огляду місця події від 08.09.2025, даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.09.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 09.09.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 09.09.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 09.09.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 09.09.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 09.09.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 09.09.2025; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.09.2025 та іншими матеріали кримінального провадження.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя, застосовуючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, вказав, що відсутня необхідність тримання під вартою підозрюваного, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому посилання прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності ризиків передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, є безпідставним.

Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, чи його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Домашній арешт є одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2, ч. 6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На час розгляду апеляційної скарги прокурором не надано доказів ухилення ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, прокуратури чи суду під час перебування під домашнім арештом, як і не надано доказів порушення покладених ухвалою суду на підозрюваного інших процесуальних обов`язків.

За викладеного, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів, суттєвими не являються та не можуть бути підставами для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи.

На переконання апеляційного суду запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні, зокрема, можливості переховування від органу досудового розслідування та/або суду і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_8 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні знайшов своє відображення в тому, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз.

Також враховуючи, що на даний час підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто стабільного джерела доходу не має, це може свідчити про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинення аналогічного злочину, або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Як вбачається з довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 09.09.2025 № 169 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався за медичною допомогою в наркологічний кабінет КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ». Діагноз: синдром залежності від опіоїдів. Програма ЗПТ метадоном з 2024 року (а.с. 48).

Відповідно до довідки-характеристики від 09.09.2025 ОСОБА_8 по місцю проживання характеризується посередньо. Офіційно ніде не працює. Спиртними та алкогольними напоями не зловживає, перебуває на замісній терапії в КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» з приводу вживання лікарських нарковмісних пігулок. З сусідами не конфліктує. Скарг від сусідів до вуличного комітету та сільської ради не надходило (а.с. 42).

Доводи апеляційної скарги, враховані слідчим суддею при прийнятті ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який, на думку колегії суддів, співмірний з тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

На думку колегії суддів, застосування найсуворішого, виняткового запобіжного заходу такого, як тримання під вартою, з урахуванням усіх досліджених доказів та обставин, є невиправданим, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, натомість обраний слідчим суддею запобіжний захід домашній арешт у певний час доби з покладанням обов`язків, на переконання колегії суддів, буде необхідним і достатнім запобіжним заходом для підозрюваного та таким, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді першої інстанції від 10.09.2025 є законною та обґрунтованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 181, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4