Справа № 991/1870/22
Провадження №11-кп/991/25/26
Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Суддя - доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_21 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_22 - адвоката ОСОБА_12 про відвід колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі: судді - доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000385 від 17.04.2018 (справа № 991/1870/22),

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду на розгляді перебувають апеляційні скарги прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_19 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_16 , обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_22 - адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_23 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_24 на вирок Вищого антикорупційного суду від 18.11.2024 у кримінальному провадженні № 0000385 від 17.04.2018.

27.01.2026 під час судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_22 - адвокатом ОСОБА_12 подано заяву про відвід колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі: судді - доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000385 від 17.04.2018 (справа № 991/1870/22).

В обґрунтування доводів своєї заяви захисник, посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 80 КПК України КПК України, зазначає, що наявні обставини, які викликають, на його думку, обґрунтований сумнів у неупередженості колегії суддів. Так, захисник вважає, що процесуальні рішення та дії суду у своїй сукупності свідчать про обвинувальний ухил під час розгляду даного кримінального провадження, нехтування вимогам закону та порушенні права на справедливий судовий розгляд.

Захисник зазначає, що заявлений відвід ґрунтується не на незгоді з процесуальним рішеннями суду, а на способі їх прийняття та аргументації, які в сукупності вказують на об`єктивну упередженість складу суду. Захисник посилається на те, що 20.10.2025 судом апеляційної інстанції під час розгляду клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошення обвинуваченого ОСОБА_22 в міжнародний розшук, у мотивувальній частині рішення суд визнає факт, що обвинувачений приймав учать в судовому засіданні поза приміщенням суду в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, чим реалізував своє право на доступ до правосуддя. В той же час, в резолютивній частині рішення суд застосував до обвинуваченого процедуру, передбачену ч. 6 ст. 193 КПК України, яка є винятковою і застосовується лише у разі відсутності особи, яка переховується і оголошена у міжнародний розшук.

Захисник зазначає, що суд фактично визнає участь обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але одночасно кваліфікує його дії як «ухилення» та «переховування», вважає, що дані обставини свідчать про те, що такі висновки суду свідчать про необ`єктивність при задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому, оголошення у міжнародний розшук та звернення застави в дохід держави.

Крім того, захисник вважає, що суд продемонстрував явну упередженість при оцінці поважності причин неявки обвинуваченого ОСОБА_22 у судові засідання, адже стороною захисту були надані суду медичні документи з Spitalul Universitar de Urgenta Bacuresti, які підтверджують діагнози «spondiloze cu radiculopatie», «discopatie lombara», та неможливість прибуття. Однак колегія суддів відхилила ці доводи посилаючись на відсутність апостилю та перекладу, здійсненого у специфічний спосіб.

Також сторона захисту у своїй заяві посилається на те, що дії суду порушують принцип рівності сторін, який виражається у лояльності до сторони обвинувачення.

Також захисник посилається на відмову у задоволенні клопотання про відкладення судового розгляду через хворобу та відрядження обвинуваченого ОСОБА_22 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав вказану заяву про відвід.

Захисники ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , представник потерпілого ОСОБА_21 у судовому засіданні поклались на розсуд суду у вирішенні заяви про відвід.

Захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про відвід.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судовому засіданні поклались на розсуд суду у вирішенні заяви про відвід.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про відвід.

Прокурор ОСОБА_25 у судовому засіданні просив відмовити у задоволені заяви про відвід, через її необґрунтованість.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст.75, 76 КПК України.

Зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.При цьому, такі обставини мають бути реальними, а не ґрунтуватися на припущеннях, суб`єктивній оцінці сторони чи незгоді з процесуальними рішеннями суду.

Оцінюючи можливість застосування наведеної норми кримінального процесуального законодавства до обставин даного апеляційного провадження, колегія суддів зауважує наступне.

20.10.2025 колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі: судді - доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під час розгляду судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_19 , обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_16 , обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_22 - адвоката ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_23 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_24 на вирок Вищого антикорупційного суду від 18.11.2024, частково задоволено клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 . Звернено в дохід держави заставу внесену за обвинуваченого ОСОБА_22 , обрано обвинуваченому ОСОБА_22 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та оголошено обвинуваченого у міжнародний розшук (т. 73 а. п. 35-40).

Хоча у заяві про відвід захисник і зазначає, що він ґрунтується не на незгоді з процесуальним рішеннями суду, а на способи їх прийняття та аргументації, які в сукупності вказують на об`єктивну упередженість складу суду, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження (т. 73 а. п. 90 - 94), однак колегія суддів звертає увагу, що доводи заяви про відвід зводяться саме до незгоди сторони захисту із рішенням колегії суддів від 20.10.2025, що у даному випадку не є обставиною, яка свідчить про наявність упередженого ставлення колегії суддів до обвинуваченого ОСОБА_22 та його захисту у даному кримінальному провадженні. Фактично доводи сторони захисту зводяться до незгоди із мотивами, викладеними в судовому рішенні від 20.10.2025 та тим, як колегією суддів були застосовані відповідні положення КПК. При цьому, у заяві не наведено в чому саме безпосередньо полягали прояви упередженості суду.

Крім того, твердження захисника про наявність «обвинувального ухилу» та «об`єктивної упередженості» суду не підтверджені жодними доказами, а носять оціночний характер та відображають суб`єктивне сприйняття стороною захисту процесуальної діяльності суду.

Щодо доводів про нібито суперечність між мотивувальною та резолютивною частинами ухвали суду апеляційної інстанції від 20.10.2025 року, колегія суддів зазначає, що правова оцінка обставин участі обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також застосування положень ч. 6 ст. 193 КПК України, є результатом реалізації судом своїх дискреційних повноважень при вирішенні клопотання прокурора. Незгода сторони захисту з таким правовим висновком не свідчить про упередженість суду. Сам по собі факт надання судом дозволу на участь обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з власних технічних засобів, не виключає можливості надання судом відповідної оцінки процесуальної поведінки обвинуваченого у сукупності з іншими встановленими обставинами кримінального провадження, зокрема щодо виконання ним процесуальних обов`язків.

Колегія судів також відхиляє доводи захисту в частині упередженого ставлення суду під час оцінки поважності причин неявки обвинуваченого, адже такі не можуть бути підставою для відводу, з огляду на наступне

Так, у відповідності до ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою, всі документи викладені іноземною мовою та, які мають значення для обставин кримінального провадження їх оцінка належності, допустимості та достовірності, у тому числі іноземного походження, здійснюється судом відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Вимоги щодо легалізації, перекладу та форми подання таких документів є загальними та однаковими для всіх учасників процесу, вони мають бути перекладені на державну мову із засвідченням та підписом перекладача, у даному випадку застосування колегією суддів вимог закону, не може розцінюватися як прояв упередженості чи дискримінації сторони захисту.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ухвали АП ВАКС від 20.10.2025 (т. 73 а. п. 37 зв.) судом зазначено, дослівно: «у судовому засіданні 05.08.2025 захисником ОСОБА_12 суду були надані незасвідчені копії медичних документів з перекладом з румунської на українську мови», які в свою чергу, були враховані судом під час прийняття рішення за наслідком розгляду клопотання прокурора, з наданням оцінки та ретельним викладом своїх висновків у мотивувальній частині судового рішення. У даному випадку, захисник не погоджується саме з мотивами судового рішення, а не з тим, що суд не взяв до уваги надані документи.

Окрім іншого, захисник посилався, що суд не врахував повідомлення обвинуваченого ОСОБА_22 про неможливість приймати участь у судовому засіданні безпосередньо, через службове відрядження. Відхиляючи такі доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом було відхилено доводи обвинуваченого ОСОБА_22 про те, що він перебуває за кордоном через працевлаштування та необхідність виконання трудових обов`язків, оскільки такі твердження не були підтверджені жодним доказом. Колегією суддів з цього приводу детально викладено оцінку такого твердження обвинуваченого ОСОБА_22 у судовому рішенні від 20.10.2025. Суд вчергове зазначає, що твердження про неможливість повернення в Україну через необхідність виконання робочих зобов`язань за межами України, само по собі не є достатнім, оскільки доказів на підтвердження наявності таких обставин, які б об`єктивно свідчили про наявність перешкод для повернення в Україну у зв`язку з виконанням певної роботи, обвинуваченим ОСОБА_22 чи його захисником суду надано не було.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_22 про відкладення судового засідання, поданого 12.01.2026 до АП ВАКС електронною поштою та зареєстрованого за вх. № ЕП-99/26-Вх від 13.01.2026 (т. 73 а. п. 62 - 63), колегія суддів звертає увагу, що дане клопотання не було задоволено, адже воно надіслано електронною поштою без засвідчення «Електронним цифровим підписом», без якого у даному випадку неможливо підтвердити, що прохання викладене у клопотанні виражає особисте волевиявлення ОСОБА_22 , крім того, до даного клопотання не долучено жодних підтверджуючих документів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у даному випадку доводи сторони захисту у заяві про відвід колегії суддів заводяться до незгоди захисника з рішеннями, постановленими судом щодо його підзахисного - обвинуваченого ОСОБА_22 .

Крім того, посилання захисника на порушення принципу рівності сторін, також не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали провадження не містять даних, які б свідчили про надання судом будь-яких процесуальних переваг стороні обвинувачення або обмеження процесуальних прав сторони захисту.

Колегія суддів наголошує, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів.

У даному випадку, як вже зазначалось вище, за твердженням захисника, фактичними підставами для відводу складу суду є упередженість колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, про прояв якої, свідчать ухвалені раніше судом рішення у даному кримінальному провадженні. Тобто, підставою заявленого відводу є незгода захисника із раніше висловленими судом позиціями.

Висновки суду.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що мотиви відводу зводяться до незгоди з судовими рішеннями, що не піддає сумніву неупередженість суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при розгляді даного кримінального провадження, та не свідчить про упередженість колегії суддів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_22 - адвоката ОСОБА_12 про відвід колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі: судді - доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за № 0000385 від 17.04.2018 (справа № 991/1870/22), відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4