Провадження №1-кс/333/3796/25
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про визначення порядку зберігання речових доказів шляхом передачі в управління АРМА в межах кримінального провадження №0002127 від 27 березня 2025 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобойківське, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 від 27.11.2025 про передачу майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0002127 від 27 березня 2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408, ч. 3 ст. 332 КК України в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами (далі - АРМА або Національне агентство).

Мотивує свою скаргу тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 08.12.2022 № 1241 о/с призначений на посаду начальника відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУНП в Запорізькій області та являється службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сфері охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення здійснював функції представника влади та, відповідно до примітки ч. 1 ст. 364 КК України, був службовою особою органу Національної поліції України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.05.2025 № 127, ОСОБА_6 вважається таким, що прибув у відрядження до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків з метою проходження базової загальноосвітньої підготовки у складі зведеного навчального батальйону «Граніт-1».

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо вирішив вчинити військовий злочин, та в якості пособників вчинення якого залучив ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших невстановлених на теперішній час осіб, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.05.2025, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньо змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на теперішній час особами, під час спілкування засобами телефонного зв`язку з військовослужбовцем ОСОБА_6 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді курсанта 3 зведеної навчальної роти зведеного навчального батальйону «Граніт-1» військової частини НОМЕР_1 , досягли домовленості, щодо сприяння у вчиненні ним самовільного залишення місця несення служби (дезертирства) з місця тимчасового розташування підрозділів військової частини НОМЕР_1 , на території Житомирського району Житомирської області, за грошову винагороду.

Відповідно до досягнутої домовленості, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими на теперішній час особами, зобов`язався прибути на автомобілі «GEELY CK», державний номерний знак НОМЕР_2 у заздалегідь обумовлене місце, а саме до військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , куди ОСОБА_6 , маючи умисел на самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, прибув за направленням медичної служби військової частини НОМЕР_1 , під приводом консультації у лікаря терапевта, після чого забрати військовослужбовця ОСОБА_6 в якості пасажира вказаного транспортного засобу та доставити його до орендованої ними квартири за адресою: АДРЕСА_3 , а в подальшому, ОСОБА_4 , разом зі ОСОБА_7 на автомобілі «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_4 мали доставити ОСОБА_6 до обраного ним місця на території м. Запоріжжя, де останній планував переховуватись, ухилячись від проходження військової служби, гарантуючи при цьому останньому безперешкодний перетин «блок-постів», розташованих на шляху слідування, уникнення перевірки його документів.

Так, 14.05.2025, приблизно о 11 годині, ОСОБА_8 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі «GEELY CK», державний номерний знак НОМЕР_2 , прибув в обумовлене місце, а саме до військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , куди ОСОБА_6 , маючи умисел на самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, прибув за направленням медичної служби військової частини НОМЕР_1 , під приводом консультації у лікаря терапевта та вже очікував їх.

У подальшому ОСОБА_6 сів в якості пасажира до автомобіля «GEELY CK», державний номерний знак НОМЕР_2 , а ОСОБА_8 , діючи узгоджено та за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_6 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного транспортного засобу, а також усунення перешкод, направився на вказаному автомобілі до орендованої ними квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де залишили ОСОБА_6 .

Після цього, з метою доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 спільно зі ОСОБА_7 , діючи спільно, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_8 з невстановленими на теперішній час в ході досудового розслідування особами, на автомобілі «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_4 направилися з м. Запоріжжя до м. Житомира.

16.05.2025, під час слідування з м. Запоріжжя до м. Житомира, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи узгоджено між собою та з ОСОБА_8 і невстановленими досудовим розслідуванням особами, на виконання раніше розробленого плану, направленого на сприяння вчиненню ОСОБА_6 дезертирства та подальшого його переховування від органів правопорядку, шляхом спілкування засобами телефонного зв`язку орендували для військовослужбовця ОСОБА_9 іншу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , а також з метою конспіративного пересування по м. Житомиру шляхом слідування з попереднього місця переховування да іншого, організували засіб пересування для ОСОБА_6 , залучивши невстановленого досудовим розслідуванням водія автомобіля таксі, на якому останній переїхав до вказаного місця проживання з раніше орендованої квартири, надаючи при цьому ОСОБА_9 відповідні поради та вказівки направлені на забезпечення приховування вчиненого останнім кримінального правопорушення та подальшого переховування від органів правопорядку.

Так, 18.05.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 спільно зі ОСОБА_7 та за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, пересуваючись на автомобілі «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_4 , прибули в обумовлене місце у м. Житомирі (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), де їх очікував ОСОБА_6 , який переховувався від органів правопорядку, виконуючи раніше надані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вказівки та поради.

У подальшому ОСОБА_6 сів в якості пасажира до автомобіля «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_4 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи узгоджено між собою та за попередньою змовою із ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи на меті виконання раніше досягнутої із військовослужбовцем ОСОБА_6 домовленості, направленої на сприяння вчинення останнім дезертирства, шляхом використання наявного у них транспортного засобу, а також усунення перешкод, шляхом використання службового становища ОСОБА_4 , як працівника поліції, під час можливої поглибленої перевірки документів ОСОБА_6 за маршрутом слідування до місця призначення та проїзду контрольних пунктів пропуску на автомобільних шляхах, направились на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

За виконання взятих на себе зобов`язань, виконавши всі дії направлені на сприяння ОСОБА_6 у вчиненні ним дезертирства та достававши його у заздалегідь обумовлене місце, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені під час досудового розслідування особи, отримали від військовослужбовця ОСОБА_6 грошову винагороду у заздалегідь обумовленій сумі, а останній після цього свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби на території м. Запоріжжя.

Крім того, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_10 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з п. 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 № 1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Так, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, визначивши для себе вчинення злочинів, пов`язаних з недоторканістю державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, джерелом доходів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, діючи всупереч урегульованим законами суспільним відносинам у сфері охорони державного кордону України, в період дії воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, коли чоловікам, громадянам України віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, та в порушення Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», інших нормативно-правових актів, що регулюють порядок перетину державного кордону України, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.10.2025, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню наданням засобів, розробив злочинний план незаконного переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України, який полягав у підшуканні осіб, що мають намір перетнути державний кордон України, подальше забезпечення таких осіб підробленими документами, які дають підстави для виїзду осіб чоловічої статі через державний кордон України в умовах воєнного стану, а також надання їм відповідної інформації, інструкцій та порад щодо порядку перетинання кордону з підробленими документами, за грошову винагороду.

Так, реалізуючи свій злочинний план, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше 09.10.2025, ОСОБА_4 діючи умисно та з корисливих мотивів, підшукав громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на період дії правового режиму воєнного стану не мав законних підстав або права на виїзд за межі України та мав намір в будь-який спосіб, в тому числі протиправно, перетнути державний кордон на виїзд з України, у зв`язку із закінченням 04.11.2025 терміну відстрочки від мобілізації, наданої останньому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувачу професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_11 свої послуги з організації незаконного переправлення його через державний кордон України, за грошову винагороду, на що останній погодився.

В подальшому, з метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_4 , у невстановлений органом досудового розслідування час, місці та спосіб, отримав підроблені офіційні документи, які містили підроблені підписи і відбитки печаток, з метою створення уявлення їх достовірності, а саме витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 02.10.2025 № 962, відповідно до якого ОСОБА_11 , як військовослужбовцю - солдату третього відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_5 надано частину щорічної відпустки терміном 14 календарних днів з можливістю виїхати за кордон до Республіки Польща (з 09.10.2025 по 22.10.2025), а також відпускний квиток за підписом командира військової частини НОМЕР_5 від 09.10.2025 № 3817, виданий солдату ОСОБА_11 , який перебуває у щорічній відпустці з 09.10.2025 по 22.10.2025, із зазначенням місця проведення відпустки - Республіка Польща, м. Гданськ. Крім того, у невстановлений органом досудового розслідування час, місці та спосіб забезпечив внесення неправдивих відомостей до військового квитка серії НОМЕР_6 , завірені підробленими підписами і відбитками печаток, а саме відомості щодо вручення ОСОБА_11 мобілізаційних розпоряджень та щодо проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_5 .

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, місці та спосіб, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом направленим на незаконне збагачення шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 не проходить військову службу у військовій частина НОМЕР_5 , передав останньому вищевказані підроблені витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_5 , відпускний квиток та військовий квиток, з метою їх подальшого використання під час проходження прикордонного контролю при перетині державного кордону України, як таких, що надають право на виїзд за межі України, під час дії воєнного стану.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.10.2025, ОСОБА_4 , під час спілкування засобами телефонного зв`язку з ОСОБА_11 , шляхом надання останньому порад та вказівок щодо його поведінки під час проходження прикордонного контролю при перетині державного кордону України, вчинив керівництво діями ОСОБА_11 щодо його незаконного перетину державного кордону. Так, ОСОБА_4 детально пояснив ОСОБА_11 план незаконного переправлення через державний кордон та надав відповідні інструкції щодо його поведінки під час перетину державного кордону, надання підроблених документів та відповідей на питання, які можуть бути йому задані військовослужбовцями Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю.

За вказівкою ОСОБА_4 , за організацію незаконного переправлення через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню наданням засобів, ОСОБА_11 здійснив оплату у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, час та місці.

Після цього, 11.10.2025 ОСОБА_11 , діючи на виконання інструкцій та вказівок ОСОБА_4 , залізничним транспортом прибув до міжнародного пункту пропуску «Мостиська-залізничний», розташованого на станції Мостиська-ІІ Мостиського району Львівської області та о 12 годині 11 хвилин перетнув державний кордон на виїзд з України, надавши на прикордонний контроль підроблені документи передані йому ОСОБА_4 , які містили недостовірні відомості щодо проходження ним військової служби та надання йому відпустки з можливістю виїхати за кордон, а також виконавши всі дії зазначені ОСОБА_4 як необхідні під час здійснення прикордонного контролю.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вчинив всі дії, раніше визначені відповідно до розробленого ним злочинного плану, які полягали в організації та сприянні своїми порадами, вказівками та наданням засобів в незаконному переправленні ОСОБА_11 через державний кордон України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_10 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з п. 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 № 1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Так, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, визначивши для себе вчинення злочинів, пов`язаних з недоторканістю державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, джерелом доходів, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, діючи всупереч урегульованим законами суспільним відносинам у сфері охорони державного кордону України, в період дії воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, коли чоловікам, громадянам України віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, та в порушення Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», інших нормативно-правових актів, що регулюють порядок перетину державного кордону України, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, за наступних обставин.

Так, з метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, діючи умисно та з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню наданням засобів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.03.2025, вступив у злочинну змову з раніше знайомим йому інспектором СРПП відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами.

Діючи узгоджено з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, ОСОБА_4 розробив злочинний план незаконного переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України, який полягав у підшуканні осіб, що мають намір перетнути державний кордон України, подальше забезпечення таких осіб підробленими документами, які дають підстави для виїзду осіб чоловічої статі через державний кордон України в умовах воєнного стану, а також надання їм відповідної інформації, інструкцій та порад щодо порядку перетинання кордону з підробленими документами, за грошову винагороду.

Приблизно у вересні 2025 року, але не пізніше 07.10.2025, ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 познайомилися з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомили останньому про те, що вони надають послуги з організації незаконного переправлення через державний кордон України за грошову винагороду та в разі потреби йому особисто або його знайомим він може звернутися до них з вказаного приводу.

17.10.2025 ОСОБА_13 , якого органом досудового розслідування залучено до конфіденційного співробітництва, повідомив ОСОБА_4 , що має знайомого військовослужбовця військової частини НОМЕР_7 Національної гвардії України ОСОБА_14 , також залученого органом досудового розслідування до конфіденційного співробітництва, який нібито бажає самовільно залишити місце служби та виїхати за межі України, не маючи на те законних підстав, на що ОСОБА_4 повідомив, що для вирішення вказаних питань, йому необхідно звернутися до ОСОБА_8 .

Діючи на виконання вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , якого органом досудового розслідування залучено до конфіденційного співробітництва, 17.10.2025 зустрівся з ОСОБА_8 , якому також повідомив про наявність знайомого військовослужбовця ОСОБА_14 , який нібито бажає самовільно залишити місце служби та виїхати за межі України, не маючи на те законних підстав. В свою чергу ОСОБА_8 повідомив, що має можливість надати сприяння ОСОБА_14 у залишенні військової частини та перетинанні державного кордону України за грошові кошти та на своє прохання отримав від ОСОБА_13 номер телефону ОСОБА_14 для подальшого зв`язку, надання роз`яснень та пропозицій щодо можливих шляхів та способів самовільного залишення військової служби, а також підготовки та порядку виїзду за межі України.

В подальшому ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, за попередньою змовою з ними, 19.10.2025, приблизно о 18 годині 10 хвилин під час спілкування засобами телефонного зв`язку повідомив ОСОБА_14 про обізнаність з його проблемою та готовність допомогти у її вирішенні, з`ясував у останнього місце його служби, сімейний стан, а також відсутність фінансових зобов`язань.

При цьому, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_14 забезпечити виготовлення підробленої медичної довідки на ім`я його матері ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якої остання начебто перебуватиме на стаціонарному лікуванні, що стане підставою отримання ОСОБА_14 короткострокової відпустки з місця служби та прибуття до м. Запоріжжя, де йому необхідно буде написати рапорт з проханням виїзду за кордон, який буде погоджено його командиром і він зможе виїхати за межі України. Крім того, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_14 , що вартість вказаних послуг для нього складатиме від 12000 до 15000 доларів США.

20.10.2025 приблизно о 10 годині 30 хвилин, під час спілкування засобами телефонного зв`язку, ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_8 про згоду на його пропозицію.

24.10.2025, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, під час спілкування засобами телефонного зв`язку, повідомив ОСОБА_14 про необхідність придбання проїзного квитка на потяг сполученням «Запоріжжя1 Перемишль» та обов`язкове придбання зворотного квитка, з метою усунення підозр у військовослужбовців Державної прикордонної служби України, щодо можливого його не повернення на територію України у подальшому. На виконання вказівок ОСОБА_8 ОСОБА_14 , 25.10.2025, приблизно о 19 годині 04 хвилин придбав проїзні квитки на потяг № 032П сполученням «Запоріжжя1 Перемишль», вагон № 7, посадочне місце № 42 з датою відправлення із м. Запоріжжя 04.11.2025 та на потяг № 032Д сполученням «Перемишль Запоріжжя1», вагон № 8, посадочне місце № 41 з датою відправлення із м. Перемишль (Польща) 13.11.2025.

Крім того, 25.10.2025, приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , діючи з метою реалізації заздалегідь розробленого плану та раніше досягнутої домовленості, під час спілкування засобами телефонного зв`язку, повідомив ОСОБА_14 про те, що 27.10.2025 медична довідка буде готова та висунув вимогу про те, що за її виготовлення ОСОБА_14 має передати йому грошові кошти у сумі приблизно 500 доларів США.

27.10.2025, приблизно о 14 годині 19 хвилин, під час спілкування засобами телефонного зв`язку, ОСОБА_14 , на виконання раніше наданих ОСОБА_8 вказівок, повідомив останньому про готовність здійснення оплати послуг з виготовлення медичної довідки у сумі 20000 гривень. В свою чергу ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , надав ОСОБА_14 реквізити банківського рахунку для перерахування грошових коштів - № НОМЕР_8 , та повідомив про необхідність здійснення оплати якомога швидше, запевнивши його, що одразу після отримання довідки направить йому її скановану копію через месенджер «WhatsApp», а її оригінал направить засобами поштового зв`язку через відділення ТОВ «Нова Пошта», розташоване поблизу місця несення ним військової служби, у м. Павлограді, Дніпропетровської області.

В той же день, 27.10.2025, приблизно о 14 годині 49 хвилин, ОСОБА_14 через застосунок «ПУМБ» на мобільному телефоні, за вказівкою ОСОБА_8 , зі своєї банківської карти № НОМЕР_9 здійснив переказ грошових коштів у сумі 20000 гривень на банківську карту № НОМЕР_8 .

28.10.2025 (більш точний час на теперішній момент досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , через месенджер «WhatsApp» направив ОСОБА_14 скановану копію медичної довідки № 343, до якої було внесено відомості, які не відповідали дійсності, про те, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Міська лікарня № 8» ЗМР з 28.10.2025 до теперішнього часу (дата видачі довідки 28.10.2025) з діагнозом: «Церебральний атеросклероз ІІ ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст, 3 ст, неускладнений криз».

Після цього, 28.10.2025 ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , засобами телефонного зв`язку, повідомив ОСОБА_14 про необхідність додаткової оплати послуги з надання оригіналу медичної довідки у сумі 10000 гривень на банківську карту № НОМЕР_8 . ОСОБА_14 в свою чергу, на виконання вимоги ОСОБА_8 здійснив додаткову оплату зі своєї банківської карти № НОМЕР_9 грошових коштів у сумі 10000 гривень на вказаний ОСОБА_8 банківський рахунок.

29.10.2025 (більш точний час на теперішній момент досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи узгоджено із ОСОБА_4 , через ТОВ «Нова Пошта», з відділення № 27, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 186, відправили оригінал вказаної підробленої медичної довідки на ім`я ОСОБА_14 до відділення № 9, за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Нова, район ж/б № 1.

Після цього, у невстановлений в ході досудового розслідування час, під час спілкування засобами телефонного зв`язку ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , зобов`язався забезпечити прибуття автомобіля у заздалегідь обумовлене місце, а саме до відділення № 9 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Нова, район ж/б № 1, водій якого повинен забрати військовослужбовця ОСОБА_14 в якості пасажира та доставити його до вказаного ОСОБА_14 місця на території м. Запоріжжя, де останній начебто планує готуватися до незаконного перетину державного кордону України.

Так, 04.11.2025, приблизно о 10 годині, невстановлений водій на автомобілі «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_10 , прибув в обумовлене місце, а саме до відділення № 9 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Нова, район ж/б № 1, де його очікував ОСОБА_14 , виконуючи раніше надані ОСОБА_8 вказівки та поради. У подальшому ОСОБА_14 сів в якості пасажира до автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_10 , а невстановлений водій вказаного автомобіля направився на вказаному автомобілі до міста Запоріжжя.

В подальшому, 04.11.2025, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та на виконання попередньої домовленості повідомив ОСОБА_13 , якого органом досудового розслідування залучено до конфіденційного співробітництва, про необхідність зустрічі у заздалегідь обумовленому місці на території м. Запоріжжя та передачі йому грошових коштів у сумі 13000 доларів США, в якості оплати за організацію незаконного переправлення ОСОБА_14 через державний кордон України.

Після цього, 04.11.2025 приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_13 прибув до визначеного ОСОБА_8 місця, а саме до АЗС «WOG», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дослідна станція, 2, де передав останньому грошові кошти у сумі 10000 доларів США (що станом на 04.11.2025 відповідно до курсу НБУ становить 420409 грн), а також повідомив, що залишок грошових коштів в сумі 3000 доларів США він передасть ОСОБА_8 після того, як ОСОБА_14 перетне державний кордон України. Після цього ОСОБА_8 перелічив грошові кошти, тим самим особисто пересвідчився про наявність вказаної вище суми грошових коштів, та розділив їх на дві частини по 5000 доларів США, при цьому одну частину залишив собі, а другу повернув ОСОБА_13 , повідомивши про необхідність зустрітися з ОСОБА_12 , який чекатиме його поблизу ресторану «Аристократ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Марії Примаченко (проспект Маяковського), 2А, та якому необхідно передати другу частину грошових коштів у сумі 5000 доларів США, після чого отримати від нього документи, які нададуть ОСОБА_14 право перетину державного кордону України.

На виконання вказівок ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , будучи залученим органом досудового розслідування до конфіденційного співробітництва, направився до визначеного ним місця, а саме до ресторану «Аристократ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Марії Примаченко (проспект Маяковського), 2А, де зустрівся з ОСОБА_12 , якому передав другу частину грошових коштів у сумі 5000 доларів США.

ОСОБА_12 , в свою чергу, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та на виконання попередньої домовленості, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 не надавалася відпустка та дозвіл виїзду за кордон, передав ОСОБА_13 підроблені офіційні документи, які містили підроблені підписи і відбитки печаток, з метою створення уявлення їх достовірності, а саме витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_7 НГУ від 30.10.2025 № 839, відповідно до якого ОСОБА_14 , командиру відділення управління мінометної батареї військової частини НОМЕР_7 НГУ надано щорічну основну відпустку терміном 17 календарних днів з 04 листопада 2025 року по 20 листопада 2025 року, з виїздом до міста Лодзь, Республіка Польща, а також відпускний квиток за підписом командира військової частини НОМЕР_7 НГУ від 04.11.2025 № 2497, виданий молодшому сержанту ОСОБА_14 , який прямує у щорічну основну відпустку за 2025 рік «Sporna 89, 91-107 Lodz, Poland», з 04 листопада 2025 року по 20 листопада 2025 року, з метою їх подальшого використання під час проходження прикордонного контролю при перетині державного кордону України, як таких, що надають право на виїзд за межі України, під час дії воєнного стану.

В подальшому, 04.11.2025 приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами злочинний умисел, в ході спілкування засобами телефонного зв`язку з ОСОБА_14 , шляхом надання останньому порад та вказівок щодо його поведінки під час проходження прикордонного контролю при перетині державного кордону України, вчинив керівництво діями ОСОБА_14 щодо його незаконного перетину державного кордону. Так, ОСОБА_4 детально пояснив ОСОБА_14 план незаконного переправлення через державний кордон та надав відповідні інструкції щодо його поведінки під час перетину державного кордону, надання підроблених документів та відповідей на питання, які можуть бути йому задані військовослужбовцями Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю.

Після цього, 05.11.2025 приблизно о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_14 , діючи на виконання інструкцій та вказівок ОСОБА_4 , залізничним транспортом прибув до міжнародного пункту пропуску «Мостиська-залізничний», розташованого на станції Мостиська-ІІ Мостиського району Львівської області та надав під час проходження прикордонного контролю вказані вище підроблені документи, які містили недостовірні відомості щодо надання йому відпустки з можливістю виїхати за кордон, а також виконавши всі дії зазначені ОСОБА_4 як необхідні під час здійснення прикордонного контролю.

Після цього, 05.11.2025 приблизно о 16 годині 05 хвилин ОСОБА_8 , діючі узгоджено із ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, прибув на парковку супермаркета «Сільпо», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, де зустрівся із ОСОБА_13 , якого органом досудового розслідування було залучено до конфіденційного співробітництва, та отримав від нього другу частину грошових коштів у сумі 3000 доларів США (що станом на 05.11.2025 відповідно до курсу НБУ становить 126217 грн 50 коп), в якості сплати за надання послуг з організації незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_14 .

Однак одразу після отримання вказаних грошових коштів, незаконна протиправна діяльність вказаних осіб була викрита та припинена працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вчинив всі дії, раніше визначені відповідно до розробленого ним злочинного плану, які полягали в організації та сприянні своїми порадами, вказівками та наданням засобів та усуненням перешкод в незаконному переправленні ОСОБА_14 через державний кордон України.

05.11.2025 о 16 годині 23 хвилини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

06.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомлено про підозру за:

- ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408 КК України, який органом досудового розслідування кваліфіковано як: пособництво у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану;

- ч. 3 ст. 332 КК України, який органом досудового розслідування кваліфіковано як: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинена з корисливих мотивів;

- ч. 3 ст. 332 КК України, який органом досудового розслідування кваліфіковано як: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинена повторно, попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є дружиною ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

30.10.2025 слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя (справа 333/10359/25, номер провадження №1-кс/333/3431/25) надано дозвіл слідчим, які входять до слідчої групи у кримінальному провадженні №0002127 від 27.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_5 , з метою виявлення, перевірки та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуто у результаті його вчинення, грошових коштів, отриманих в результаті здійснення протиправної діяльності, документів про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також: комп`ютерної, копіювальної техніки та техніки для друку, флеш-карт, інших накопичувачів інформації, в тому числі апаратів стільникового/мобільного зв`язку (мобільних телефонів); бланків документів, які дають право виїзду за кордон, печаток та штампів, інших документів і чорнових записів, що містять інформацію, яка має значення для досудового розслідування; документів, в яких містяться вільні зразки почерку та підписів осіб, причетність яких до злочину перевіряється, та інших предметів, які є доказами протиправної діяльності учасників вказаного злочину.

05.11.2025 на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_17 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

- грошові кошти у сумі 104 700 (сто чотири тисячі сімсот) доларів США;

- мобільний телефон «Iphone 16 PRO» IMEI НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_12 .

05.11.2025 постановою слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі вказані вище вилучені об`єкти, у зв`язку із їх відповідністю критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

12.11.2025 ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі №333/10359/25 (провадження № 1-кс/333/3523/25) накладено арешт, у тому числі, на грошові кошти належні ОСОБА_4 які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , а саме на грошові кошти у сумі 104 700 (сто чотири тисячі сімсот) доларів США, оскільки зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Приналежність даних грошових коштів ОСОБА_4 , у тому числі, підтверджується допитом ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є дружиною підозрюваного, проведеного 05.11.2025 в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Під час допиту ОСОБА_16 пояснила, що її чоловік ОСОБА_4 приблизно 2 роки тому розпочав систематично отримувати кошти злочинним шляхом, а саме шляхом надання послуг військовозобов`язаним особам щодо уникнення мобілізації в умовах воєнного стану, зокрема шляхом надання вказаним особам підроблених довідок про стан здоров`я та інших документів. Грошові кошти, отримані внаслідок здійснення такої систематичної злочинної діяльності, накопичувались та зберігались у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . Саме ці грошові кошти у загальній сумі 104 700 (сто чотири тисячі сімсот) доларів США і були виявлені та вилучені 05.11.2025 під час обшуку, проведеного співробітниками ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у тому числі на вказані вище вилучені грошові кошти, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, накладено арешт, оскільки зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна. Крім того, наявні матеріали підтверджують що вказані кошти здобуті в результаті вчинення правопорушень.

Таким чином, питання щодо наявності правових підстав для накладення арешту на зазначене майно було належним чином досліджено та вирішено слідчим суддею з урахуванням вимог чинного законодавства, що підтверджує обґрунтованість та законність прийнятого судового рішення щодо забезпечення збереження речових доказів у межах кримінального провадження.

З урахування абзацу сьомого частини шостої ст. 100 КПК України встановлено, що передача речового доказу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, можлива якщо його вартість станом на момент вилучення в 2025 році становила понад 605600 гривень.

У даному кримінальному провадженні загальна вартість речових доказів у вигляді грошових коштів становить 104 700 доларів США, що станом на 27.11.2025, тобто станом на дату складання даного клопотання, відповідно до офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, становить 4 428 673 (чотири мільйони чотириста двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят три гривні) грн 89 копійок, що значно перевищує встановлений законом поріг у 605600 гривень та, відповідно, дозволяє здійснити передачу зазначених речових доказів Національному агентству для управління ними.

Таким чином, з метою неухильного виконання вимог абзацу 7 частини 6 ст. 100 КПК України щодо належного збереження речових доказів та збереження їх економічної вартості у даному кримінальному провадженні, а саме грошових коштів загальною сумою 104 700 доларів США, на які накладено арешт у межах вказаного кримінального провадження та які містяться у сейф-пакетах органу досудового розслідування, є необхідним та доцільним за рішенням слідчого судді передати їх Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх належного збереження та збереження їхньої економічної вартості. Зберігання значних сум грошових коштів у готівковій формі протягом тривалого періоду досудового розслідування та судового розгляду створює об`єктивні ризики їх фізичного псування, втрати або знецінення внаслідок інфляційних процесів, що може призвести до зменшення їх реальної вартості.

Незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству зазначеного майна та, в результаті цього, невжиття належних заходів щодо збереження арештованого майна може ускладнити або зробити неможливим досягнення цілей кримінального провадження через можливу втрату, погіршення фізичного стану майна або зменшення його економічної вартості. Це, у свою чергу, може призвести до неможливості застосування негативних правових наслідків до підозрюваних у разі винесення обвинувального вироку, а у разі винесення виправдувального вироку така ситуація може стати порушенням майнових прав підозрюваного у вигляді втрати реальної вартості майна за час його перебування під арештом внаслідок інфляційних процесів або фізичного псування, що в обох випадках суттєво ускладнить або унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити у повному обсязі та передати грошові кошти, вилучені під час обшуку у вищезазначених осіб в управління АРМА для належного зберігання та можливості отримувати державою дохід.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) передбачено, що АРМА є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 9 Закону, Національне агентство виконує такі функції, зокрема забезпечує здійснення заходів оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ст. 1 цього Закону передбачено, що управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1 цього Закону передбачено, що активами є кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнені за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

В той же час, згідно з ч.1 ст. 19 Закону Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Враховуючи, що у поданому клопотанні прокурор просить передати в управління АРМА грошові кошти, слідчий суддя бере до уваги, що статтею 20 Закону передбачено можливість управління Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів грошовими коштами у готівковій та безготівковій формах у будь-якій валюті, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Передання арештованого майна в управління має забезпечувати досягнення мети арешту, визначеної у статті 170 КПК України. Проте, це не дозволяє ототожнювати арешт майна з переданням такого майна на зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні, у тому числі з переданням майна для здійснення Національним агентством заходів з управління ним (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 758/16546/18).

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, при вирішенні питання про можливість передачу вказаних у клопотанні грошових коштів в управління АРМА, слідчий суддя має встановити:

1) вартість таких активів перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) вказані активи є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні; 3) на вказані речові докази накладено арешт у кримінальному провадженні; 4) така передача можлива без шкоди для кримінального провадження та її метою є забезпечення збереження таких речових доказів або збереження їхньої економічної вартості.

Відповідаючи на вказані питання, слідчий суддя виходить з нижче зазначених міркувань та матеріалів, які долучені прокурором для обґрунтування клопотання.

Як вказувалося вище, вартість активів, які можуть бути передані до Національного агентства, має становити понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня становить 3028 гривень, тобто вартість активів має становити більше 605 600 грн.

З клопотання прокурора, а також долучених до нього матеріалів вбачається, що вартість речових доказів у вигляді грошових коштів становить 104 700 доларів США, що станом на 27.11.2025, тобто станом на дату розгляду клопотання, відповідно до офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, становить 4 428 673 (чотири мільйони чотириста двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят три гривні) грн 89 копійок, що значно перевищує встановлений законом поріг у 605600 гривень та, відповідно, дозволяє здійснити передачу зазначених речових доказів Національному агентству для управління ними.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вартість грошових коштів відповідає розміру, встановленому ст. 100 КПК України та ст. 19 Закону.

Постановою слідчого від 05.11.2025 визнано речовим доказами у кримінальному провадженні № 0002127 від 27.03.2025 грошові кошти у сумі 104 700 доларів США що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучені 05.11.2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 . Оскільки, зазначені кошти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке підлягає спеціальній конфіскації.

Як зазначено вище, згідно із ст. ч.1 ст. 19 Закону, АРМА може здійснювати управління активами, зокрема на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного м. Запоріжжя від 12.11.2025 було накладено арешт на вказані грошові кошти.

Арешт накладено із тимчасовим позбавленням власника (володільця) права на відчуження, розпорядження, користування цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про відповідність вказаних грошових коштів ознакам речового доказу, передбаченими ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає, що з огляду на механізм вказаного злочину, послідовність та характер дій осіб, направлені на реалізацію злочинного плану, вказані в клопотанні грошові кошти відповідають ознакам речового доказу, оскільки вони могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а отже можуть бути використані для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

З огляду на вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що грошові кошти, щодо яких порушується питання про передачу в управління АРМА, є арештованим майном у цьому кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи необхідність передачі вказаних грошових коштів в управління АРМА, у клопотанні та у судовому засіданні, прокурор зазначив, що така передача забезпечить збереження самих коштів та їх економічну вартість.

Оцінюючи можливість передачі грошових коштів без шкоди для кримінального провадження, ефективність та доцільність передачі для збереження грошей, слідчий суддя виходить з такого.

Речові докази, щодо яких порушено питання про передачу в управління АРМА, є грошовими коштами у готівковій формі, а тому з огляду на їх форму, передача їх в управління в порядку та на підставах, визначених Законом, не зашкодить вказаному кримінальному провадженню.

На думку слідчого судді, передача грошових коштів в управління АРМА унеможливить здійснення будь-яких дій з арештованим майном, зокрема їх витрату, а тому є доцільним заходом для збереження речового доказу та зможе запобігти його перетворенню, приховуванню, втраті.

Директива ЄС № 2014/42/EU передбачає необхідність вжиття заходів з ефективного розпорядження активами, на які накладено арешт, а також створення спеціальних інституцій, відповідальних за менеджмент такими активами з метою їх збереження або збереження їх вартості.

Крім того, передача в управління АРМА речових доказів має здійснюватися з метою забезпечення збереження їх економічної вартості, а за можливості - збільшення такої вартості. Слідчий суддя враховує, що вирішується питання про передачу активів, якими є грошові кошти у готівковій формі, а тому з огляду на специфіку передбачених законодавством способів управління такими активами, їхня економічна вартість може збільшитися. Так, відповідно до ст. 20 Закону управління арештованими грошовими коштами у готівковій формі у будь-якій валюті може здійснюватися, зокрема шляхом їх розміщення на депозитних рахунках Національного агентства за договором банківського вкладу на вимогу, тобто вартість таких коштів за рахунок нарахування відсотків може бути збільшена.

Вказане може свідчити про доцільність та актуальність передачі в управління АРМА таких коштів. Таким чином, слідчий суддя, не визначаючи спосіб управління арештованими коштами, вважає, що їх передача в управління АРМА, гарантуватиме не лише збереження таких коштів, але і надасть можливість збільшити їх вартість.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає за можливе визначити порядок зберігання речових доказів, шляхом передачі таких речових доказів в управління АРМА.

Керуючись статтями 100, 171-173, 372, 376 КПК України, слідча суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Передати грошові кошти в сумі 104 700 доларів США, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які арештовані на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2025 (справа №333/10359/25, провадження №1-кс/333/3523/2), в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління на підставах, визначених ст. 19, 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1