У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 17.09.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2025 року скаржник звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, внести відомості в ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 17.09.2025 року за ст.382 КК України.

Скарга мотивована тим, що 17.09.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, в якій зокрема вказав про невиконання посадовими особами Пенсійного фонду України судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №440/2995/25 за позовом ОСОБА_3 , яке набрало законної сили. На його думку, є протиправною та містить ознаки кримінального правопорушення постанова Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій, призначених на виконання судових рішень. Вказана заява була перенаправлена до Полтавської облласної прокуратури, потім до Полтавської окружної прокуратури, а потім до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Станам на час подачі скарги відсутні відомості по розгляду вказаної заяви.

У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні вказаної скарги, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Однак, підставами вважати повідомлення таким, що містить відомості про злочин, є наявність в ньому об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України,зокрема мати короткий виклад обставин,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п.п.1 п.1 розділу ІІІ Положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 17.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Ознайомившись з матеріалами скарги, вважаю, що заява про вчинення кримінального правопорушення, пов`язана з невиконанням судового рішення не містить об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про вчинення кримінального правопорушення, будь яких очевидних доказів обґрунтувань на підтвердження реальності конкретної події злочину на розгляд слідчого судді не надано. Скаржник по суті не згоден з діями посадових осіб через невиконання судового рішення в адміністративній справі та з не врегулюванням на державному рівні питань, пов`язаних з реалізацією постанови КМУ № 821.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303,304,309,369,372,395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 17.09.2025 року- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено судом 08 жовтня 2025 року об 11 годині 30 хвилин.