ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №615/492/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/343/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого -ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняапеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 22.08.2025 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

засуджений зач. 1 ст. 115 КК України до 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку,30 грудня 2022 року у вечірній час доби, більш точний час як у ході досудового розслідування, так і в суді, встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_8 знаходився разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , 1942 року народження за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом вживали алкогольні напої в кімнаті будинку. Під час вживання алкогольних напоїв між останніми, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка.

В цей же час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останній, ОСОБА_8 , діючи умисно, передбачаючи і свідомо розуміючи настання наслідків у виді смерті потерпілої, маючи значну фізичну перевагу над ОСОБА_9 , наніс п?ять ударів кулаками рук по черзі в область грудної клітини останньої, чим спричинив тілесні ушкодження, у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, а саме: синця та саден на задній поверхні лівої половини грудної клітини в проекції лівої лопатки, прямих переломів ребер лівої половини грудної клітини - 2-8 по передній пахвовій лінії та 3-10 по лопатковій лінії з розривами пристінної плеври та множинними розривами тканини верхньої та нижньої часток лівої легені по задній поверхні з крововиливом у ліву плевральну порожнину, осколково-фрагментарного перелому лівої лопатки (висновок експертизи №12-17/86-Ват/22, проведеної у період з 30 грудня 2022 року по 07 березня 2023 року).

Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , діючи умисно, передбачаючи і свідомо розуміючи настання наслідків у виді смерті потерпілої, наніс чотири удари кулаками рук по черзі в область голови, потилиці, носу та щелепи останньої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани волосяної частини голови в проекції лівого тім?яного бугра та потиличній ділянці ліворуч, забитої рани в ділянці носогубного трикутника ліворуч; переломів лівої гілки нижньої щелепи з синцем в ділянці підборіддя, садна в клубовій ділянці ліворуч (висновок експертизи №12-17/86-Ват/22, проведена у період з 30 грудня 2022 року по 07 березня 2023 року).

В подальшому, ОСОБА_8 , доводячи свій злочин злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , до кінця, взяв зі столу кімнати кухонний ніж та наніс п?ять ударів лезом вказаного ножа по черзі в шию та грудну клітину останньої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення лівої передньо - бічної поверхні шиї без ушкодження крупних судин та нервів; колото-різаного поранення лівої передньо - бічної поверхні шиї з ушкодженням стінки лівої зовнішньої сонної артерії; не проникаючих колото-різаних поранень передньої поверхні лівої половини грудної клітини, в проекції лівої ключиці; не проникаючого колото-різаного поранення лівої бічної поверхні грудної клітини (висновок експертизи №12-17/86-Ват/22, проведена у період з 30 грудня 2022 року по 07 березня 2023 року).

Згідно з висновком експертизи №12-17/86-Ват/22, проведеної у період з 30 грудня 2022 року по 07 березня 2023 року, закрита тупа травма грудної клітини утворилась за життя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Колото-різане поранення лівої передньо - бічної поверхні шиї з ушкодженням стінки лівої зовнішньої сонної артерії утворилося за життя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Переломи лівої гілки нижньої щелепи з синцем в ділянці підборіддя утворилися за життя та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров?я.

Колото-різане поранення лівої передньо - бічної поверхні шиї без ушкодження крупних судин та нервів, не проникаючі колото різані поранення (2) передньої поверхні лівої половини грудної клітини в проекції лівої ключиці, не проникаюче колото-різане поранення лівої бічної поверхні грудної клітини, утворилися за життя та відносяться до легких з короткочасним розладом здоров?я тілесних ушкоджень.

Забиті рани волосяної частини голови (2), забита рана в ділянці носогубного трикутника ліворуч (1), утворилися за життя та відносяться до легких з короткочасним розладом здоров?я тілесних ушкоджень.

Садна в клубовій ділянці ліворуч утворилися за життя, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_9 згідно з висновком експерта №12-17/86-Ват/22 стала закрита тупа травма грудної клітини з крововиливом у ліву плевральну порожнину й розвитком гострої крововтрати.

В апеляційній скарзі обвинувачений та його захисник просять вирок скасувати та ухвалити виправдувальний вирок. Оскільки вважають, що вирок ухвалено з порушеннями ст. 7, 370 КПК України, є необґрунтованим та невмотивованим. Суд за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду взяв їх уваги та у судовому рішенні не зазначив чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Крім того, прийняв рішення не зваживши на недопустимість доказів, якими керувався при його прийнятті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, якщо не доведено, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повністю дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом положень статей 84, 85, 86, 87 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, оцінив кожний із доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

На переконання колегії суддів, вирок районного суду відповідає в достатній мірі вказаним вимогам.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані вірно за ч. ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які є логічними, послідовними та повністю узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а тому у колегії суддів не має підстав для сумніву в їх достовірності.

Крім того ці фактичні дані, підтверджуються інформацією яка міститься в наступних документах:

- рапорту помічника чергового відділення поліції № 1 Богодухівського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_17 від 30.12.2022 року(т. 2 а. с. 115);

- диску з цифровим записом виклику на лінію «102» від ОСОБА_8 , отриманого у порядку запиту від Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Харківській області за № 79/11-25/01-2023 від 12.012023 року (т. 2 а. с. 306 - 310);

- протоколу огляду місця події від 30.12.2022 року (т. 2 а. с. 116 - 147);

- протоколу обшуку від 05.01.2023 року (т. 2 а. с. 272-277);

- протоколу слідчого експерименту від 09.01.2023 року з додатком (т. 2 а. с. 315-319);

- протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 31.12.2022 року (т. 2 а. с. 194);

- протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 31.12.2022 року(т. 2 а. с. 197);

- протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 31.12.2022 року(т. 2 а. с. 200);

- протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 31.12.2022 року(т. 2 а. с. 203);

- висновку судово-медичної експертизи № 12-17/86-Ват/22 від 31.12.2022 року(т. 2 а. с. 167 - 172);

- висновку судово-медичної експертизи № 12-14/69-Важ/22 від 30.12.2022 року (т. 2 а. с. 190 - 191);

- висновку судово-медичної експертизи №14/9-Дм/23 від 03.01.2023 року(т. 2 а. с. 215 - 216);

- висновку судово-медичної експертизи №14/35-Дм/23 від 16.01.2023 року (т. 2 а. с. 219 - 222);

- висновку судово-медичної експертизи №14/34-Дм/23 від 16.01.2023 року (т. 2 а. с. 226 - 227);

- висновку судово-медичної експертизи №14/38-Дм/23 від 23.01.2023 року (т. 2 а. с. 232 - 233);

- висновку судово-медичної експертизи №14/37-Дм/23 від 23.01.2023 року (т. 2 а. с. 237 - 238);

- висновку судово-медичної експертизи №15-12/6-Дм/2023 від 30.01.2023 року (т. 2 а. с. 241 - 243);

- висновку судово-медичної експертизи №15-12/9-Дм/2023 від 30.01.2023 року (т. 2 а. с. 246 - 249);

- висновку судово-медичної експертизи №15-12/10-Дм/2023 від 30.01.2023 року (т. 2 а. с. 252 - 254);

- висновку судово-медичної експертизи №15-12/11-Дм/2023 від 30.01.2023 року (т. 2 а. с. 257 - 260);

- висновку судово-медичної експертизи №15-12/8-Дм/2023 від 30.01.2023 року (т. 2 а. с. 263 - 266);

- висновку судово-медичної експертизи №15-12/29-Ц/Дм 2023 від 08.02.2023 року (т. 2 а. с. 287-292);

- висновку судово-медичної експертизи №14/106-Дм/23 від 30.01.2023 року (т. 2 а. с. 296 - 297);

- висновку судово-медичної експертизи №14/107-Дм/23 від 30.01.2023 року (т. 2 а. с. 301 - 302);

- висновку судово-медичної експертизи № 12-36/1/86-Ват/23 від 07.03.2023 року (т. 2 а. с. 323 -330);

- висновку судово-медичної експертизи № 12-36/15/86-Ват/23 від 13.03.2023 року (т. 2 а. с. 364 - 370);

- висновку судово-психіатричного експерта № 50 від 23.01.2023 року (т. 2 а. с. 258 - 260);

- постановами про визнання речовими доказами від 30.12.2022, 05.01.2023 та 16.01.2023 року.

Отже всі вищенаведені докази не тільки не суперечать один одному, а навпаки доповнюють один одного.

Як вбачається з висновків експертів всі вони зроблені на підставі ретельно досліджених матеріалів та зразків, які направлені на дослідження та мають відповіді на всі питання поставлені перед експертами.

Адвокат ОСОБА_7 зверталась до суду першої інстанції з клопотанням про недопустимим доказом протокол огляду місця події від 30.12.2022 року за адресою: Харківська обл., Богодухівський район, с. Литвинівка, вул. Молодіжна, 1, оскільки ані ОСОБА_8 , ані захисник не приймали участі у цій слідчій дії.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи заявлене клопотання зазначив, що стороною захисту не надано доводів щодо визнання вказаного доказу недопустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив та дослідив всі надані докази по справі і наведені у вироку, які не викликають сумніву у тому, що висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Виходячи з вищезазначених фактичних обставин, а також приймаючи і погоджуючись з аргументацією суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки наведені у вироку докази узгоджуються між собою і не суперечать один одному то суд першої інстанції правильно надав їм оцінку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Підстав для скасування судового рішення у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам, виходячи з положення ст. 410, 411 КПК України, колегію суддів, невстановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення оскільки жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами зазначеними в апеляційній скарзі не встановлено, тож вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 22.08.2025 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді