Справа № 686/3961/26
Провадження № 1-кс/686/1586/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000275 від 05.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2026 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000275 від 05.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, а саме на транспортний засіб марки «Mercedes-benz», моделі «GLE 350D», чорного кольору, рік випуску 2021, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 користувач якого наразі являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.04.2024 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (рідна мати) із позбавленням права, відчуження та розпорядження та користування..

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що 05 лютого 2026 року близько 16:20 год. невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи в громадському місці, по вул. Грушевського, 62, м. Хмельницького, з метою порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, без причини, із застосуванням іншого предмета схожого на ножа, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, лезом такого предмета нанесла декілька ударів по кузову і колесам службового автомобіля «Volkswagen Touran» НОМЕР_4 яким на той час пересувались працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого пошкодила зазначений автомобіль.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 05.02.2026 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході проведення огляду місця події за участі ОСОБА_4 , 01.09.1972 в період часу із 21:47 по 22:04 05.02.2026 за адресою: м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 5/1, було виявлено та вилучено: Транспортний засіб марки «Mercedes-benz», моделі «GLE 350D», чорного кольору, рік випуску 2021, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик утримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Хмельницькій області по вул. Романа Шухевича, 120Д у м. Хмельницький;

- Смарт ключ та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , поміщено до сейф-пакету CRI1197063.

06.02.2026 слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області в межах кримінального провадження № 0000275від06.02.2026визнано речовим доказом транспортний засіб марки «Mercedes-benz», моделі «GLE 350D», чорного кольору, рік випуску 2021, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 .

Беручи до уваги те, що для забезпечення проведення досудового розслідування виникла необхідність проведення криміналістичного дослідження транспортного засобу з метою встановлення вартості завданого збитку та права належності майна, а тому виникла необхідність у вилученні вказаного майна та накладенні на нього арешту з метою збереження речових доказів та встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.04.2024 власником транспортного засобу марки «Mercedes-benz», моделі «GLE 350D», чорного кольору, рік випуску 2021, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 , являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (рідна мати).

Підставою накладення арешту є те, що вказане майно є речовим доказом та належить ОСОБА_5 , користувачем якого являється донька останньої ОСОБА_4 , могло зберегти на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є збереження вищевказаного речового доказу, оскільки воно могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Перелік і види майна, що належить арештувати належний ОСОБА_5 ,марки «Mercedes-benz», моделі «GLE 350D», чорного кольору, рік випуску 2021, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 .

Розмір шкоди, яка отримана фізичною особою на даний час не встановлено.

Необхідність накладення арешту саме на це майно - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

При цьому, існують обставини, щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, оскільки не накладення ухвалою слідчого судді на вказане майно арешту та відповідно його подальше повернення володільцю унеможливить подальше дослідження, що окрім цього може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та відповідно, до визнання неналежними речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, у клопотанні міститься прохання про розгляд клопотання без його участі та наполягав на задоволенні клопотання.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

Матеріали клопотання не містять відомостей про відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт вимогам ст.98 КПК України.

При цьому, ані зі змісту клопотання про арешт майна, ані з інших матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання, не вбачається відомостей про підставу накладення арешту на майно, передбачену ст.170 КПК України.

На підставі ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається із положень ч.4 ст. 296 КК України, під хуліганством розуміється грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень -караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи певний вид обтяження, зокрема арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак наявні докази у кримінальному провадженні мають давати слідчому судді впевненість у тому, що у цьому кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Сам факт наявності у матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про визнання речовим доказом цього транспортного засобу не може виступати підставою для накладення арешту у розумінні частини 2 статті 173 КПК України.

Положення частини 2 статті 173 КПК України встановлюють обставини,які має враховувати слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відповідно до вимог частини 1, 4 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Станом на момент звернення з клопотанням про накладення арешту на майно жодній особі у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

За відсутності доказів без посилання на підтверджуючі документи та належного обґрунтування, не є належною підставою для накладення арешту, оскільки суперечать визначеній КПК України можливості накладення арешту на реально існуюче, конкретно визначене майно.

В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Метою арешту майна у клопотанні прокурором є збереження вищевказаного речового доказу, оскільки воно могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, про те, не зазначено, які саме сліди вчинення кримінального правопорушення зберіг на собі транспортний засіб марки «Mercedes-benz», моделі «GLE 350D», чорного кольору, рік випуску 2021, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 користувач якого наразі являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17.04.2024 являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (рідна мати), також не зазначено яке відношення має транспортний засіб «Mercedes-benz», моделі «GLE 350D», чорного кольору, рік випуску 2021, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 (як речовий доказ) до протиправних дій невстановленої досудовим розслідуванням особа, яка перебуваючи в громадському місці, по вул. Грушевського, 62, м. Хмельницького, 05 лютого 2026 року близько 16:20 год. з метою порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, без причини, із застосуванням іншого предмета схожого на ножа, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, лезом такого предмета нанесла декілька ударів по кузову і колесам службового автомобіля «Volkswagen Touran» НОМЕР_4 яким на той час пересувались працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого пошкодила зазначений автомобіль.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Клопотання прокурора складене без конкретизації підстави, на думку прокурора, для накладення арешту з урахуванням обставин кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки буде непропорційним втручанням у право особи, змусить нести надмірний тягар, що у свою чергу нівелює гарантований державою, закріплений у Конституції України принцип обов`язкового виконання судового рішення.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000275 від 05.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя