Справа № 569/1426/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000842 від 04.09.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Олексин, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на посаді інструктор 1-го навчального взводу 1-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи у порушення вимог, ст. ст. 68, 129-1 Конституції України, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 34 Кримінально-виконавчого кодексу України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2024 він позбавлений права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, ухилився від відбування покарання суду, зокрема, 06.04.2025 кермував транспортним засобом марки BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області за адресою: м. Рівне проспект Миру, 9, після чого відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом.

Також, ОСОБА_3 , продовжуючи єдиний злочинний умисел на невиконання покарання суду, у порушення вимог ст. ст. 68, 129-1 Конституції України, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 34 Кримінально-виконавчого кодексу України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2024 він позбавлений права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, ухилився від відбування покарання суду, зокрема, 21.06.2025 кермував транспортним засобом марки Mersedes, д.н.з. НОМЕР_3 , та був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області за адресою: місто Рівне вулиця Василя Червонія, 14, після чого відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування у формі дізнання кваліфіковані за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

2. Позиції учасників судового провадження

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, яка складена в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

3. Мотиви суду

Положенням ч. 1 ст. 302 КПК України визначено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За приписами ч. 2 ст. 302 КПК слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Системним аналізом вказаних норм закону встановлено, що обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в спрощеному порядку є: беззаперечне визнання вини обвинуваченим, не заперечення встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правових наслідків розгляду за спрощеною процедурою, згода обвинуваченого та потерпілого на розгляд обвинувального акту за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності їх позицій.

Зі змісту заяви обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням у формі дізнання обставинами. Йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування у формі дізнання обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням у формі дізнання обставини. Обвинувачений ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердила захисник ОСОБА_4 , що стверджується її підписом у заяві від 21.01.2026.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, у спрощеному провадженні.

Органом досудового розслідування у формі дізнання встановлено обставини вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 , які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Також суд враховує особу винного, а саме те, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, раніше несудимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 1 ст. 389 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , який є особою молодого віку, раніше несудимий, залучений до складу сил і засобів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, відсічі і стримуванні збройної агресії, наявність пом`якшуючих покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати вимоги статей 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

По справі процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_3 покласти на командира військової частини, де він проходитиме військову службу, а у випадку звільнення з військової служби - на відповідний орган пробації за місцем проживання ОСОБА_3 .

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_5