12 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, учня 1 курсу Державного навчального закладу „Запорізький будівельний центр професійно - технічної освіти № 31, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
Згідно ч. 5 ст. 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09 квітня 2015 року № 317-VIII, символіка націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму включає:
а) символіку Націонал-соціалістичної робітничої партії Німеччини (НСДАП);
б) державний прапор нацистської Німеччини 1939-1945 років;
в) державний герб нацистської Німеччини 1939-1945 років;
г) найменування Націонал-соціалістичної робітничої партії Німеччини (НСДАП);
ґ) зображення, написи, присвячені подіям, пов`язаним з діяльністю Націонал-соціалістичної робітничої партії Німеччини (НСДАП);
д) зображення гасел Націонал-соціалістичної робітничої партії Німеччини (НСДАП), цитат осіб, які обіймали керівні посади в Націонал - соціалістичній робітничій партії Німеччини (НСДАП), вищих органах влади та управління нацистської Німеччини та на окупованих нею територіях у 1935-1945 роках.
Так, 24.08.2025 року, приблизно о 15:30 неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в парку по вул. Лахтинській в Хортицькому районі м. Запоріжжя від свого знайомого отримав в якості подарунку прапор з нацистською символікою червоно-чорного кольору, який поклав у рюкзак та направився у бік ТЦ «Україна», який розташовано за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборними, буд. 147, де зустрівся з товаришами.
У подальшому, 24.08.2025 близько 21:00 години в чат боті мобільного месенджеру Telegram «Это Запорожье» було опубліковано вищевказане фото із зображенням ОСОБА_3 на якому він тримав прапор із зображенням націонал-соціалістичної (нацистської) символіки, з повідомленням, що діти Запоріжжя фотографуються з фашистським прапором.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, а саме: публічне використання символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму.
В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 підтримала, просила його задовольнити.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, просив передати його під нагляд матері.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 , його законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора, яка просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_3 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Дії неповнолітнього ОСОБА_3 містять ознаки суспiльно-небезпечного діяння, пеpедбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_3 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передання під нагляд матері.
Отже, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків, а саме: законного представника матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 1 рік, а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього шляхом обмеження перебування поза межами помешкання, де він постійно проживає, без супроводу батьків або осіб, які їх заміщують, з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня строком на 6 місяців.
Процесуальні витрати на залучення експертів здійснити за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України.
- диск для лазерних систем зчитування з відео файлами з камер спостереження архіву системи «Безпечне місто», флеш носій з відео файлами з зовнішніх камер спостереження приміщення магазину, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 149 - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- прапор з зображенням націонал-соціалістичної (нацистської) символіки, який після проведення судової мистецтвознавчої експертизи упаковано до спецпакету № НYQ 0015847, переданий на зберігання до камери збереження речових доказів відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1