КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08.08.2025,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.08.2025 ОСОБА_9 на підставі ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що інкриміноване ОСОБА_9 діяння відповідно до ст. 12 КК України є проступком, який вчинений 07.04.2022, отже строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності станом на момент розгляду відповідного клопотання закінчилися. Обвинувачена ОСОБА_9 з часу вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебувала, будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченої від досудового слідства або суду відсутні, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченої не встановлено.

Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що суд не надав оцінку діям обвинуваченої щодо її ухилення від суду, адже протягом всього періоду розгляду кримінального провадження з боку обвинуваченої та її захисників мали місце дії, які можна кваліфікувати як зловживання процесуальними правами з метою затягування судового процесу до моменту закінчення строку давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності. Також вказує, що судом не було взято до уваги обставини, що могли свідчити про вчинення ОСОБА_9 нового злочину, до закінчення строків, зазначених у п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення 07.04.2022, тобто з дня його вчинення минуло більше 3 роки.

При цьому перебіг строків давності у даному провадженні не зупинявся та не переривався, а обвинувачена не заперечували проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності.

Обмежень, встановлених ч.5 ст.49 КК України, у даному провадженні немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що до спливу строків призвело ухилення ОСОБА_9 від явки до суду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, адже обвинувачена лише один раз без поважних причин не з`явилась в судове засідання 08.05.2023, у зв`язку з чим на неї було накладено грошове стягнення (т.1 а.с. 71-72).

В подальшому ОСОБА_9 добросовісно виконувала свій обов`язок щодо явки до суду, приводів в судове засідання до не застосовувалось.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчились, відповідає фактичним обставинам та узгоджується з положеннями ст.ст. 44, 49 КК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування рішення суду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08.08.2025, якою ОСОБА_9 на підставі ст.49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а кримінальне провадження закрито, - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3