УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1839/25

Провадження № 1-кс/486/327/2025

07 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув клопотання начальника Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2025 року за №0000325 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2025 року начальник Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 26 вересня 2025 року транспортний засіб марки: «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_6 , що полягає у забороні користування та розпорядження вказаним майном, з метою позбавлення можливості приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000325 від 26 вересня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26 вересня 2025 року до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про те, що 26 вересня 2025 року, під час несення служби на 3 км автомобільної дороги «Т 15-10» Південноукраїнської МТГ, Вознесенського району, Миколаївської області, було зупинено транспортний засіб марки «ГАЗ 2705», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який згідно рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами, чим умисно не виконує рішення суду, що набрало законної сили.

26 вересня 2025 року в ході проведення огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_7

26 вересня 2025 року вилучений матеріальний об`єкт визнано речовим доказом та поміщено на території майданчика відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Вважає, що наявні всі законні підстави для накладення арешту на вилучене майно з метою збереження його, як речового доказу, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, майно має сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних судових експертиз.

Зважаючи на те, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні неможливо, звернувся з клопотанням.

В судове засідання начальник Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд вказаного клопотання без його участі. Клопотання підтримав.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час, та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання та докази, додані до нього, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

26 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000325 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Короткий виклад обставин: 26 вересня 2025 року до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про те, що 26 вересня 2025 року, під час несення служби на 3 км автомобільної дороги «Т 15-10» Південноукраїнської МТГ, Вознесенського району, Миколаївської області, було зупинено транспортний засіб марки «ГАЗ 2705», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який згідно рішення суду позбавлений права керування транспортними засобами, чим умисно не виконує рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до постанови від 26 вересня 2025 року, досудове розслідування здійснює група слідчих серед яких ОСОБА_8 .

Згідно постанови від 27 вересня 2025 року повноваження прокурорів у кримінальному провадженні здійснює, серед інших, прокурор ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26 вересня 2025 року в ході проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості, що знаходиться на 3 км автомобільної дороги Т15-10 сполучення «Арбузинка-Єланець-Братське» було зупинено транспортний засіб «ГАЗ 2705», з державним номерним знаком НОМЕР_1 . В ході перевірки документів було виявлено, що водій даного автомобіля ОСОБА_7 позбавлений права керування транспортним засобом. Вказаний транспортний засіб вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Постановою слідчого від 26 вересня 2025 року слідчим СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області вилучений автомобіль визнаний речовим доказом.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_10 .

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В силу ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вищевказане майно є доказом кримінального правопорушення, і внаслідок не накладення арешту може бути передано або знищено.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, щодо завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи, що вилучено майно є речовим доказом, а також існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно може бути передане або знищене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання, накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 26 вересня 2025 року транспортний засіб марки: «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 та знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_12 , заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1