Справа № 308/413/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 15.10.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2, ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, Великоолександрівського району, с. Трифонівка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого одна малолітня дитина, офіційно не працюючого,

запобіжного заходу у вигляді застави, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 15.10.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про явище нелегальної міграції на території України, використовуючи воєнний стан, введений на території України через збройну агресію російської федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 07.01.2026 громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме сприяв їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод з метою незаконного переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який діяв під контролем правоохоронних органів.

Так, 07.01.2026 року, ОСОБА_9 , виконуючи вказівки ОСОБА_8 , залізничним сполученням прибув з м. Київ у м. Мукачево, де ОСОБА_9 , близько о 15 год. біля магазину «SPAR», за адресою: м. Мукачево, вул. Ярослава Мудрого, буд. 98а, зустрів гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на транспортному засобі марки «HONDA» моделі «ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , який за вказівкою ОСОБА_8 відвіз ОСОБА_9 до с. Залужжя, Мукачівського району.

Прибувши о 15 год. 40 хв. до с. Залужжя, Мукачівського району, та зупинившись біля автомобільної дороги «Н09» в напрямку с. Дунковиця, до вказаного автомобілю під`їхав транспортний засіб, марки «OPEL», моделі «ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 .

В подальшому, в ході розмови ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , ОСОБА_8 надав вказівки ОСОБА_9 , як необхідно правильно проїхати контрольований блок пост який розташований в напрямку державного кордону України, а також, щодо перетину державного кордону Україну, а саме розповіли ОСОБА_9 , як правильно перерізати колючий провід який протянутий вздовж лінії державного кордону, як правильно в Угорщині потрапити в органи поліції, для оформлення біженства, про факт того, що ОСОБА_9 потрібно видалити всі повідомлення з телефону з ОСОБА_8 , та вимкнути телефон, а також обмотати його в фольгу, щоб не можна було його відслідкувати.

Надалі, в ході розмови ОСОБА_8 повідомив, ОСОБА_9 , про необхідність нікому не повідомляти, факт того, що ОСОБА_9 незаконно переправили через державний кордон України, оскільки ОСОБА_8 може загрожувати за вказане кримінальна відповідальність.

Також, ОСОБА_8 повідомив, ОСОБА_9 про факт співпраці з ОСОБА_4 , у організації незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_9 за вказівками ОСОБА_8 переклав свій рюкзак у транспортний засіб ОСОБА_8 марки «OPEL», моделі «ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_2 , а сам сів у транспортний засіб марки «HONDA» моделі «ACCORD», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 .

З метою, не бути викритим працівниками правоохоронних органів проїжджаючи стаціонарні блокпости ОСОБА_4 , надав вказівку ОСОБА_9 через додаток «BOLT», викликати таксі яке ОСОБА_4 має в додатку «BOLT» підтвердити як водій, з готелю-ресторану «Корал» за адресою вул. Шенборна, буд. 38а, сел. Верхній Коропець, Закарпатська область, до с. Пийтерфловло Берегівського району, та у зворотному напрямку до готелю-ресторану «Корал» за адресою вул. Шенборна, буд. 38а, сел. Верхній Коропець, Закарпатська область, аргументуючи це тим, що так буде легше проїхати стаціонарні блокпости, повідомляючи працівникам правоохоронних органів, ДПСУ та ТЦК, що Вони зараз повернуться назад.

Поряд з цим, ОСОБА_4 , повідомив, ОСОБА_9 , що нікуди повертатись вони не будуть, а залишиться до ночі біля лінії державного кордону України, з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_9 .

В свою чергу, ОСОБА_8 , з рюкзаком ОСОБА_9 , в якому знаходились речі для незаконного перетину кордону, вирушив на транспортному засобі марки «OPEL», моделі «ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_2 , в напрямку державного кордону України а саме, селища Вилок, Берегівського району, попереду ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , з метою розвідування місцевості та не бути викритими працівниками правоохоронних органів.

В подальшому, ОСОБА_4 виконавши покладені на нього обов`язки щодо сприяння у безперешкодного перевезення ОСОБА_9 в бік державного кордону України, перевіз ОСОБА_9 через стаціонарні блокпости до селища Вилок, Берегівського району, з метою передачі останнього ОСОБА_8 та подальшого його незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 на транспортному засобі марки «OPEL», моделі «ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_2 прибув до с. Нове Село, Берегівського району, Закарпатської області, що знаходиться контрольованому прикордонному районі поблизу державного кордону України, та зупинився у провулку біля вул. Головна у с. Нове Село, Берегівського району, біля кафе «Зустріч» за географічними координатами 48.1190410, 22.8851857.

Однак, ОСОБА_4 свій злочинний намір щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки 07.01.2026 року, після отримання грошових коштів за незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України ОСОБА_8 був викритий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, усвідомлюючи суспільну небезпечність діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 2 статті 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні зазначено, що 14.01.2026 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує на те, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У клопотанні викладено обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: протокол огляду місця події від 07.01.2026; допитами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 який впізнав ОСОБА_4 як особу яка допомагала йому незаконно перетнути державний кордон України; допитом підозрюваного ОСОБА_8 ; відповідями на доручення від працівників ВКІБ УСБУ в Закарпатській області та НОМЕР_3 прикордонного загону; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У клопотанні вказано на те, що санкція ч. 2 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Слідчим вказано на існування ризиків настання обставин з метою недопущення яких необхідно застосувати запобіжний захід: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється .

При цьому у клопотанні зазначено виклад обставин, що дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків: ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину. За злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків, а також на виїзд за межі України з метою уникнути покарання; гідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , має право виїзду за кордон, у зв`язку з чим є ризик втечі за межі країни ОСОБА_4 ; оряд з цим, ОСОБА_4 , мав на меті незаконно переправити через державний кордон України ОСОБА_9 , та знає місця та маршурути як можна незаконно перетнути державний кордон України, що спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу; Існування ризику переховування від суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлюється серед іншого можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю призначеного покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо підвищують ризик переховування обвинуваченого від суду; на даний час, в рамках даного кримінального провадження встановлено свідків, які надають викривальні показання щодо ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на осіб, які бачили його та інших учасників злочину під час здійснення злочинної діяльності з незаконного переправлення осіб через державний кордон України; при встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом; аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще не встановлених та не допитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких; окрім цього, ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню; також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; аналіз та механізм вчинення злочину, свідчіть про те, що ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вказує на неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема зазначає, що: реальна загроза одержання покарання у вигляді позбавлення волі спонукає людину, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема впливати на свідків, а також виїзд за межі території України, що значною мірою може ускладнити об`єктивне проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні та, як наслідок, уникнення відповідальності; застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків зазначених в клопотанні, оскільки в такому випадку підозрюваний матиме можливість впливати на свідків, покинути територію України та в такий спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Слідчий зазначає, що з метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, а також враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, керуючись вимогами статей ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 182, 184, 194, 199 КПК України, слідчий просить: застосувати до підозрюваного громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, Великоолександрівського району, с. Трифонівка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого одна малолітня дитина, офіційно не працюючого, запобіжний захід у вигляді застави, визначивши її в 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 149 760 грн. 00 коп.; покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі; не відлучатись за межі території Закарпатської області без дозволу слідчого чи прокурора; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання із підстав що в ньому вказані.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, поряд з цим просив врахувати матеріальний та сімейний стан ОСОБА_4 , а також характеризуючи дані, та визначити менший розмір застави. Просив долучити до матеріалів клопотання: консультацію гінеколога дружини підозрюваного пацієнта ОСОБА_11 (діагноз вагітність -5 тижнів) від 15.01.2026; пенсійне посвідчення ОСОБА_12 (теща підозрюваного); посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_13 (свекра підозрюваного) та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_13 .

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 15.10.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2, ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 114-1 КК України.

14.01.2026 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, підтверджує: протокол огляду місця події від 07.01.2026; допитами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 який впізнав ОСОБА_4 як особу яка допомагала йому незаконно перетнути державний кордон України; допитом підозрюваного ОСОБА_8 ; відповідями на доручення від працівників ВКІБ УСБУ в Закарпатській області та НОМЕР_3 прикордонного загону; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином останній, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви №12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява №72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Не вирішуючи питання про доведеність вини у діях підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, та виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а саме те, що: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину. За злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 7 років, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків, а також на виїзд за межі України з метою уникнути покарання.

Окрім того, згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , має право виїзду за кордон, у зв`язку з чим є ризик втечі за межі країни ОСОБА_4 .

Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , мав на меті незаконно переправити через державний кордон України ОСОБА_9 , та знає місця та маршурути як можна незаконно перетнути державний кордон України, що спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому слід зауважити, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та постійного джерела доходу. Вказане дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду не лише на території інших країн, а й на території України. Відтак слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Таким чином, реальність існування вказаного ризику обумовлена і через ймовірність призначення підозрюваному покарання, в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Так, сілкий суддя враховує, що на даний час, в рамках даного кримінального провадження встановлено свідків, які надають викривальні показання щодо ОСОБА_4 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на осіб, які бачили його та інших учасників злочину під час здійснення злочинної діяльності з незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПКУкраїни, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПКУкраїни). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще не встановлених та не допитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких; підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Таким чином стороною обвинувачення доведення обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено розміри застав, а саме щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання, при вирішенні питання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави та визначаючи його розмір, слідчий суддя враховує крім зазначеного, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, неофіційно працює, його матеріальний стан, стан його здоров`я, те, що він одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, жінка перебуває у декретній відпустці, згідно наданої захисником у судовому засіданні консультації гінеколога вагітна.

Окрім того, згідно матеріалів справи підозрюваний з 01.09.2022 перебував на військовій службі та на підставі від 21.11.2024 №85РМ звільнений (демобілізований) в запас (ВК Серії АВ №900031). За час служби його нагороджено відзнакою «ЗА СПРИЯННЯ ОБОРОНИ». Також, з матеріалів справи встановлено, що батько підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_14 загинув під час участі в бойових діях по забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі збройної агресії російської федерації поблизу н.п. Соледар Донецької області.

При цьому у судовому засіданні з`ясовано, що підозрюваний також піклується про батьків дружини, тати якої є пенсіонером за віком, а батько є особою з інвалідністю ІІ групи.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Поряд із цим, при визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує, наведене вище, зокрема майновий стан підозрюваного, його сімейний стан.

Відповідно до ч. 1 ст.182КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

У відповідності до ч. 4 ст.182КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, за таких обставин слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі сорок п`ять прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий запобіжний захід та його розмір є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та може бути помірним для нього.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.182КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, визнаючи наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 , інкримінованого правопорушення, враховує практику Європейського суду з прав людини, яка міститься в справах «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, «Єлоєв проти України».

При визначенні розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.182КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, позитивні дані про його особу, а також матеріальний стан, наявність утриманців, слідчий суддя вважає доцільним на підставі ч. 5 ст.182КПК України визначити заставу у розмірі 38 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194КПК України та не буде для нього непомірним тягарем.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному, що відповідно до ч.ч. 8,9,10 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостоюцієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Обов`язки визначенні даною ухвалою суду, покладаються на підозрюваного ОСОБА_4 , згідност.194 ч.5 КПК України на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193-194, 196, 309, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 15.10.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 114-1 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави, - задовольнити.

Застосувати до громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, Великоолександрівського району, с. Трифонівка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого одна малолітня дитина, офіційно не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді застави, визначивши її в 38 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 126 464 ( сто двадцять шість тисяч чотириста шістдесят чотири) гривень 00 коп.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі; не відлучатись за межі території Закарпатської області без дозволу слідчого чи прокурора; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню, виконується негайно після її оголошення, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1