Провадження № 1-кс/592/7898/25
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні розглянувши скаргу заявника в/ч НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого або іншої посадової особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

У С Т А Н О В И В:

Заявник просить зобов`язати слідчого або іншу службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Четвертого СВ (з дислокацією у місті Сумах) ТУ ДБР, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за його листом від 16.02.2025 №5162 відносно солдата ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2025 направив лист № 5162 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Так повідомив, що солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військового підрозділу 01.02.2025 з 09-00 год до 12-30 год. Втім відповідні відомості не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. З такими діями не погоджується. Розгляд скарги просив проводити без участі заявника.

Дослідивши матеріали, вважаю за доцільне врахувати наступне.

Згідно з ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі аналізу змісту наведених положень Кодексу слід зробити висновок, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то заява чи повідомлення не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Системний аналіз положень ст. 25, 214, 303 КПК України та вимог Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 вказує, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні. При цьому, вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінального правопорушення.

16.02.2025 заявник у листі № 5162 повідомив орган досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військового підрозділу 01.02.2025 з 09-00 год до 12-30 год. Заявник вважав, що у діях останнього вбачається склад замаху на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Проте положеннями ч. 5 ст. 407 КК України встановлена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

З заяви вбачається, що військовослужбовець був відсутній у військовій частині менше одного дня. Кримінальна відповідальність настає за відсутність понад три доби. Таким чином вбачається, що лист заявника не містить повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що заява не містить достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Таким чином слідчим не порушено наведені норми КПК України, а тому немає підстав для задоволення скарги. На підставі зазначеного у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги заявника в/ч НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого або іншої посадової особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно листа в/ч НОМЕР_1 від 16.02.2025 №5162 відносно солдата ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5