Провадження № 1-кс/643/6356/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_2 про встановлення факту невиконання судового рішення, зобов`язання до усунення бездіяльності та необхідність розгляду відводу прокурорів у кримінальному провадженні №0008644,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про встановлення факту невиконання судового рішення, зобов`язання до усунення бездіяльності та необхідність розгляду відводу прокурорів у кримінальному провадженні №0008644.

В обґрунтування зазначив, що ще у травні 2023 року дізнавачем ОСОБА_3 було встановлено особу, причетну до злочину ОСОБА_4 , і змінено кваліфікацію на ч.2 ст.190 КК України. Незважаючи на це правова невизначеність щодо його статусу триває. При цьому, повісткою суду на 10.12.2025, справа №643/11490/21, повідомлено, що у справі обвинувачений зазначений як «Невстановлена особа», є беззаперечним доказом того, що органи прокуратури та слідства протягом 2 років (після встановлення особи в 2023 році) ігнорують власні офіційні документи і не змогли забезпечити правову визначеність. Посилаючись на ст.303-307 КПК України, просив встановити факт невиконання слідчим ОСОБА_5 та групою прокурорів ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 30.07.2025; зобов`язати прокурора вжити конкретних процесуальних заходів для усунення інституційного конфлікту та недовіри потерпілого: прийняти остаточне процесуальне рішення (ст.283 КПК України) щодо встановлення особи ОСОБА_4 , або як альтернативний захід, негайно передати матеріали кримінального провадження №0008644 до Офісу Генерального прокурора України для вирішення питання про визначення іншого/вищого органу прокуратури для здійснення процесуального керівництва, з огляду на системну неефективність та недовіру потерпілого до всієї вертикалі прокуратури Харківської області; зобов`язати керівника Салтівської окружної прокуратури негайно розглянути подане потерпілим клопотання про відвід (недовіру) прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у даному провадженні; передати клопотання про відвід прокурорів ОСОБА_6 та заступника прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , які представляють державу у цивільній справі №522/13391/22 в Одеському апеляційному суді, керівнику Харківської обласної прокуратури для прийняття рішення, згідно з вимогами ст.77 ЦПК України та/або ст.77 КПК України (інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості); зобов`язати прокурора письмово повідомити потерпілого про конкретні слідчі дії, виконані слідчим ОСОБА_5 на виконання Ухвали від 30.07.2025 після 30.07.2025; наголосити на необхідності збереження права потерпілого на правову допомогу (адвокат ОСОБА_8 , БВПД), незалежно від юрисдикції, до якої буде передано кримінальне провадження (ОГП м. Києва); повідомити Одеський апеляційний суд (справа № 522/13391/22): слідчому судді довести до відома Одеського апеляційного суду про встановлений у даній Ухвалі факт взаємозв`язку між цивільною та кримінальною справами. Окремо наголосити, що: рішення суду першої інстанції у цивільній справі містить перелік витрат, які неможливо довести/спростувати без проведення економічної експертизи. На необхідності проведення такої експертизи наполягала слідча з Одеси, вона була призначена в ОНДІСЕ, але не була виконана через передачу провадження за підслідністю до Харкова. Документи про невиконану експертизу містяться в матеріалах КП, і їхнє ігнорування унеможливлює захист у цивільній справі. Необхідність такої експертизи та взаємозв`язок справ була вже раз вказана у попередній Ухвалі слідчого судді від 30.07.2025 року; системне невиконання судових рішень та бездіяльність органів прокуратури призвело до вичерпання національних засобів захисту та відкриття справи в ЄСПЛ № 28199/25.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст.303, 304 КПК України за скаргою, встановив наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений ч.1 ст.303 КПК України, є вичерпним.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Формами закінчення досудового розслідування, виходячи з положень ст.283 КПК України є постанова про закриття кримінального провадження, звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно положень п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження.

З матеріалів скарги та довідки №643/19714/21 від 07.11.2025 вбачається, що в провадженні судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_9 перебувають матеріали клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008644 від 25.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, на підставі п.3-1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, які надійшли до суду 03.10.2025 (справа №643/11490/21, провадження №1-кп/643/1098/25).

Із викладеного вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008644 від 25.09.2015 закінчено, а слідчий суддя може розглядати клопотання, скарги сторони кримінального провадження лише під час досудового розслідування, тому клопотання про встановлення факту невиконання судового рішення, зобов`язання до усунення бездіяльності та необхідність розгляду відводу прокурорів у кримінальному провадженні №0008644 не підлягає розгляду слідчим суддею у визначеному вказаними нормами закону порядку.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду у цьому суді.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.214, 283, 304, 307, 309 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути клопотання потерпілого ОСОБА_2 про встановлення факту невиконання судового рішення, зобов`язання до усунення бездіяльності та необхідність розгляду відводу прокурорів у кримінальному провадженні №0008644.

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала клопотання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1