Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/103/26
Провадження по справі № 1-кс/514/29/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року с-ще Бессарабське

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання начальника відділення № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке 26.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000657, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246 та ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , запогодженням прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна за вказаними матеріалами кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовує тим, що групою слідчих слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000657 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246 та ч. 2 ст. 364 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2ст. 364, ч. 4 ст. 246 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, незаконна порубка дерев у лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Внаслідок протиправних дій підзрюваним ОСОБА_5 навколишньому природному середовищу завдано майнову шкоду на суму 428 000 грн 70 коп., що перевищує шістдесят і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян та є за визначенням тяжкими наслідками.

Санкцією ч. 2 ст. 364 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів.

Санкцією ч. 4 ст. 246 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Таким чином,згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 16.01.2026 за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 13209754 від 05.02.2016;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0585площею 2500 кв. м, номер запису про право власності 13209754 від 05.02.2016;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0426площею 0,4437 га, номер запису про право власності 18548939 від 21.12.2016;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0255площею 0,5412 га, номер запису про право власності 48246448 від 26.10.2022;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0586площею 1,9667 га, номер запису про право власності 48245912 від 26.10.2022;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0585площею 1,364 га, номер запису про право власності 18548999 від 21.12.2016;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1631площею 0,45 га, номер запису про право власності 46272483 від 19.01.2021;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0389площею 3,6056 га, номер запису про право власності 41907081 від 11.05.2021.

Крім цього, згідно наявної інформації за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на транспортний засіб марки Toyotaмоделі LandCruiser 150, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 видане 17.10.2020.

На теперішній час є достатні підстави вважати, що у ОСОБА_5 є можливість відчужити, приховати, передати в користування, перетворити, тощо належне йому на праві приватної власності майно, з метою уникнення відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, внаслідок його неправомірних дій, та притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, з метою подальшого відшкодування шкоди, є необхідність у накладенні арешту на належне ОСОБА_5 майно, вартість якого є розумним та співмірним збиткам, що завдані неправомірними діями підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти клопотання, з підстав необґрунтованості та недоведеності забезпечення такого заходу кримінального провадження. Не заперечували про наявність у власності перерахованого майна, окрім земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0426 площею 0,4437 га, номер запису про право власності 18548939 від 21.12.2016.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , не оцінюючи докази про доведеність вини, зважаючи на всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приймаючі до уваги, що вказане майно належить підозрюваному, на яке у своєму клопотання слідчий просить накласти арешт, що знайшло своє документальне підтвердження у ході розгляду клопотання, враховуючі співмірність обмеження права власності з завданням кримінального провадження, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, а саме щодо майна, що належить підозрюваному на праві власності з метою недопущення його відчуження на користь третіх осіб.

Отже з метою збереження та запобігання відчуження вищезазначеного майна під час досудового розслідування, а також забезпечення цивільного позову, керуючись ст. 40, ст. 100, п. 7 ч. 1 ст. 131, 132, ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділення № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на майно, а саме:

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 13209754 від 05.02.2016;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0585площею 2500 кв. м, номер запису про право власності 13209754 від 05.02.2016;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0255площею 0,5412 га, номер запису про право власності 48246448 від 26.10.2022;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0586площею 1,9667 га, номер запису про право власності 48245912 від 26.10.2022;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0585площею 1,364 га, номер запису про право власності 18548999 від 21.12.2016;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1631площею 0,45 га, номер запису про право власності 46272483 від 19.01.2021;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0389площею 3,6056 га, номер запису про право власності 41907081 від 11.05.2021.

- транспортний засіб марки Toyota моделі LandCruiser 150, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 видане 17.10.2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1