Провадження № 1-кс/202/8644/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

27 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001049 від 01.10.2025, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, раніше не судимому, який є фізичною особою - підприємцем, одруженому, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва забезпечується групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 30.06.2025, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом протиправного вимагання сплати грошових коштів у вигляді відсотків від неіснуючого боргу, вступив у злочину змову із ОСОБА_7 , з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , який здійснює підприємницьку діяльність та є одним із засновників ФГ «Юлія-Вікторія» ().

Так, реалізуючи злочинний умисел, 30.06.2025 о 19.31 год., ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 , використовуючи абонентський номер, яким користується ОСОБА_5 , та в телефонній розмові, під вигаданим приводом, висунув ОСОБА_8 вимогу щодо щомісячної сплати грошових коштів у сумі 50 000 грн.

В серпні 2025, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про злочинну змову між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , звернувся до ОСОБА_5 , який був давнім товаришем родини потерпілого, щодо надання поради та допомоги стосовно висунутої ОСОБА_7 вимоги щодо сплати грошових коштів. В свою чергу ОСОБА_5 , приховуючи наявність злочинної змови між ним та ОСОБА_7 , пообіцяв поговорити з ОСОБА_7 .

Далі, 17.09.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 використовуючи абонентський номер, яким користується ОСОБА_5 , зателефонував ОСОБА_8 , та після того, як останній не встиг відповісти на дзвінок, надіслав потерпілому повідомлення з наступним текстом: «Некрасиво поступаешь, до встречи».

25.09.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_7 , використовуючи абонентський номер, яким користується ОСОБА_5 , зателефонував ОСОБА_8 та знову висловив вимогу щодо передачі грошових коштів.

Після чого 09.10.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що зустріч з приводу обговорення висунутої йому вимоги щодо виплати грошових коштів переноситься на інший день.

Так, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 15.10.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що зустріч відбудеться 16.10.2025 о 18.00 год., у ресторані «Поплавок», за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 7.

Далі, 16.10.2025 о 17.55 год., ОСОБА_8 на власному автомобілі марки «Reno Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав до ресторану «Поплавок», що за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 7, де зупинився на парковці вказаного ресторану.

Того ж дня, 16.10.2025 о 18.22 год., ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, щоб він підійшов до входу у ресторан, де його буде чекати хлопець у синій куртці, який йому все повідомить. ОСОБА_8 підійшов до входу у ресторан, де знаходився раніше невідомий йому ОСОБА_10 , який передав ОСОБА_8 телефон, де на екрані був виклик з абонентського номеру яким користується ОСОБА_7 , а на зв`язку був сам ОСОБА_7 . Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 в черговий раз, під вигаданим приводом, висловив вимогу ОСОБА_8 про передачу йому грошових коштів в сумі 50 000 грн. у вигляді щомісячної сплати відсотків від неіснуючого боргу, грошові кошти за яким, ОСОБА_7 нібито винен батько потерпілого ОСОБА_11 , який помер у 2024 році, однак до цього керував підприємницькою діяльністю та був одним із засновників ФГ «Юлія-Вікторія» (). Також ОСОБА_7 повідомив, що грошові кошти у вигляді відсотків від боргу потрібно сплачувати починаючи з червня 2025 року та додав, що сума боргу вже становить більше 200 000 грн.

Після чого, 17.10.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та розповів останньому про розмову із ОСОБА_7 , яка відбулася 16.10.2025 біля ресторану «Поплавок». В свою чергу ОСОБА_5 , закликав ОСОБА_8 виконати висунуті ОСОБА_7 вимоги, наголошуючи про серйозність намірів ОСОБА_7 та можливість вчинення відносно ОСОБА_8 неправомірних дій, тим самим схиляючи останнього до виконання протиправних вимог ОСОБА_7 щодо надання йому грошових коштів, створюючи при цьому у потерпілого уявлення про відступіть у нього вибору.

18.10.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 приїхав до ОСОБА_5 до бару «7 П`ятниць», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 127, для того щоб особисто обговорити розмову, яка відбулася між ним та ОСОБА_7 . Під час розмови ОСОБА_5 знову неодноразово закликав та схиляв ОСОБА_8 виконати висунуті ОСОБА_7 вимоги, наголошуючи про нібито серйозні наміри останнього.

У подальшому, 22.10.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та запитав у нього, чи розмовляв він із ОСОБА_7 , на що останній запропонував йому зустрітися у торговому центрі «Караван», що за адресою: м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська, 17. Того ж дня ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_5 у торговому центрі «Караван», де ОСОБА_5 повідомив, що він поспілкувався із ОСОБА_7 , та в черговий раз закликав виконати висунуті ОСОБА_7 вимоги, при цьому висловивши погрозу можливого пошкодження або знищення належного потерпілому майна, а саме комбайну, шляхом підпалу, у випадку не виконання вказаних вимог.

Далі, 24.10.2025, у вечірній час доби, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що бачив блокнот, у якому наявні записи про отримані в борг батьком потерпілого грошові кошти, а також боргові розписки батька, однак визначені суми грошових коштів та з якою метою надавались вказані кошти, ОСОБА_5 так і не повідомив.

30.10.2025 о 19:02 год., ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що на наступному тижні відбудиться зустріч.

Далі, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , 04.11.2025 о 15.06 год. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що готовий з ним зустрітися 05.11.2025 о 18.00 год. у ресторані «Плов хочу» що за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 128а, та наполягав на обов`язковій присутності ОСОБА_5 під час зустрічі.

В подальшому, на виконання вказаних домовленостей, 05.11.2025 о 17:30 год. ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_5 , який був за кермом автомобіля марки «Tesla», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого вони разом поїхали до ресторану «Плов хочу».

Після чого, того ж дня приблизно о 18:25 год. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що скоро приїде. Приблизно через 5 хвилин на парковку ресторану «Плов хочу» приїхав автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», чорного кольору, з якого вийшов ОСОБА_7 та двоє інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 , поруч із яким знаходився співучасник ОСОБА_5 . Під час розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про те, що він надав грошові кошти на бізнес його батька, допомагав нібито у вирішенні питань із правоохоронними органами, за що в свою чергу батько потерпілого сплачував ОСОБА_7 щомісяця 50 000 грн., які тепер повинен платити ОСОБА_8 , якщо він у подальшому хоче спокійно здійснювати свою підприємницьку діяльність, тим самим погрожуючи обмеженням законних інтересів потерпілого.

Так, 06.11.2025 о 14.06 год., ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що згоден виконати його вимогу щодо повернення боргу та щомісячної сплати грошових коштів у сумі 50 000 грн.

У подальшому 26.11.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 доводячи злочинний умисел до кінця, зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про що наступна зустріч відбудеться 26.11.2025 о 17.00 год. біля ТРЦ «Караван», що за адресою: м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська, 17-А.

Після чого, 26.11.2025 о 17.50 год., ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на автопарковці ТРЦ «Караван», що за адресою: м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська, 17-А, де ОСОБА_8 на виконання висунутої йому вимоги щодо сплати відсотків від неіснуючого боргу приніс грошові кошти у сумі 50 000 грн.

Того ж дня, 26.11.2025 о 17.58 год., ОСОБА_8 виконуючи висунуту йому вимогу щодо сплати відсотків від неіснуючого боргу, передав ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 50 000 грн., після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були затримані працівниками поліції.

27.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яка змінена 27.11.2025.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні злочину підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків неналежної процесуальної поведінки, є необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з заставою у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, про що і просив слідчого суддю.

У судовому засіданні прокурор та слідчий доводи клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні. Прокурор просив визначити розмір застави 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він не погоджується з обґрунтованістю підозри щодо нього і вважає, що не вчиняв ніяких злочинних дій. Просив у задоволенні клопотання відмовити або обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного. Просив у задоволенні клопотання відмовити або обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання та які надані стороною захисту, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001049.

27.11.2025 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за обставин викладених вище.

27.11.2025 повідомлена раніше підозра змінена.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

У судовому засіданні прокурором доведене, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст.189 України, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме: протоколами допиту потерпілого; протоколами огляду; протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання; протоколами про проведення негласних слідчих розшукових дій відносно підозрюваного, тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин.

При цьому слідчий суддя зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Як вбачається з пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту достатніх підстав (доказів). У цьому контексті необхідно з`ясувати яким є зміст цього стандарту саме з метою повідомлення особі про підозру.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/бо можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування (переконання) поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Також слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч.4 ст.189 КК України, є злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для нього покинути територію Дніпропетровської області свідчить те, що він міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання не має, нерухомого майна у м. Дніпрі не має, та переховуватися у бідь-якому регіоні України. Крім того, ОСОБА_5 не обмежений у праві виїзду за кордон, що також дає підстави вважати, що він може вчинити дії щодо переховування.

Крім того, у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки він офіційно не працює, а отже немає сталого доходу, що дає підстави виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб вчинити інший злочин корисливої спрямованості.

Щодо ризику впливу на інших учасників кримінального провадження (потерпілого, підозрюваних, свідків) слідчий суддя зазначає, що існує ризик впливу ОСОБА_5 на інших підозрюваних за провадженням та потерпілого, оскільки йому відомі їх анкетні дані, а тому він без будь-яких перешкод, шляхом підкупу або умовлять, зможе змусити їх давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання іншого підозрюваного та потерпілого щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на них у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Інших ризиків слідчим суддею не встановлено.

Також слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: у разі визнання підозрюваного винним у скоєнні інкримінованого злочину, йому загрожує відбування покарання у вигляді позбавлення волі; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, тощо.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурором доведене, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Однак, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; фактичні обставини інкримінованого йому злочину, а також його роль, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного необхідно застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку слідчого судді, такий розмір застави розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами вчинення кримінальних правопорушень, роллю підозрюваного, та зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для нього з урахуванням того, що він має лише мінливий та неофіційний дохід, тощо.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього відповідні обов`язки.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 26 листопада 2025 року по 24 січня 2026 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 25.01.2026 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908 400 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися з міста Дніпра, в якому він постійно проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до установи виконання покарань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідча суддя склала 01.12.2025

Слідчий суддя ОСОБА_12