Справа № 302/1714/25
Провадження № 1-кп/302/220/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

(у повному обсязі)

30 грудня 2025 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області матеріали кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 07.08.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,

-в частині клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених у зв`язку із застосування застави,

у с т а н о в и в:

У провадженні Міжгірського районного суду Закарпатської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , підготовче судове засідання в якому призначено на 30.12.2025 на 14:00 год.

30 грудня 2025 року до суду від прокурорки ОСОБА_3 надійшло письмове клопотання про продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки надалі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 подане клопотання підтримала з підстав наведених у ньому та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечили, просили у його задоволені відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, суд зазначає таке.

На стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.11.2025 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.01.2026 включно, із визначенням розміру застави.

Обвинуваченому було роз`яснено правові наслідки внесення застави та перелік процесуальних обов`язків, які покладаються на нього у такому випадку, а саме: 1) прибувати, зокрема до суду з установленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без слідчого, прокурора, слідчого судді; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання, та /або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

Строк дії цих обов`язків визначено у два місяці з моменту внесення застави. Обвинуваченого додатково попереджено, що у разі невиконання покладених на нього зобов`язань застава підлягає зверненню в дохід держави.

10 листопада 2025 року за ОСОБА_4 внесено заставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право змінити, продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За положеннями ст. 194 КПК України обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Такі обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Указана норма пов`язує покладення обов`язків із запобіжним заходом, який не пов`язаний із триманням під вартою. Посилання законодавця на закріплений у статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою, який є ідентичним для продовження строку дії обов`язків, орієнтує на процесуальний порядок розгляду відповідних клопотань, а не на вид запобіжного заходу, який супроводжується продовженням обов`язків. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.

Як передбачено ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Це кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання, ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт і він має процесуальний статус обвинуваченого. З огляду на стадію кримінального провадження та зміст самого клопотання прокурора, суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у ст. 178 КПК України, та доведені прокурором ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід уважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків суд застосовує стандарт достатності підстав уважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Отже, суд доходить висновку, що підстав для невжиття заходів забезпечення кримінального провадження або для зменшення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не встановлено. Жодних нових даних, які б свідчили про зменшення або відсутність зазначених ризиків, суду не надано.

ОСОБА_4 обвинувачується в учиненні тяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Тяжкість інкримінованого діяння та суворість можливого покарання об`єктивно підвищують ризик переховуватися обвинуваченого від суду. Суд ураховує особу обвинуваченого, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працює священнослужителем, одружений, а також те, що обвинувачений на стадії досудового розслідування ухилявся від явки до слідчого, оголошувався у розшук та залишав територію України. А відтак, на думку суду, ризик переховування обвинуваченого від суду досі є реальним.

Суд зазначає і про актуальність ризику впливу обвинуваченого на свідків. Наразі провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування та відомі всі свідки у кримінальному провадженні та їх показання, надані під час досудового розслідування. Загальний порядок, установлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ураховуючи засаду змагальності кримінального провадження, сторона обвинувачення на власний розсуд визначає коло свідків для доведення своєї правової позицію. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, позбавлений можливості втручатися у дискрецію сторони обвинувачення у побудову тактики і стратегії підтвердження або спростування обставин, які мають значення для кримінального провадження. Відтак ризик впливу на свідків існує не лише на етапі досудового розслідування при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких умов ОСОБА_4 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з певними особами, може здійснювати на них вплив із метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Також на переконання суду продовжують існують ризики можливості обвинуваченим перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, у сукупності наведені у клопотанні обставини підтверджують реальність ризиків переховування від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню чи вчинення нового кримінального правопорушення. За таких умов продовження дії покладених на обвинуваченого обов`язків є необхідним, співмірним та достатнім засобом забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 й ефективного здійснення кримінального провадження.

Також у підготовчому судовому засіданні прокурорка усно клопотала оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні на іншу дату у зв`язку з перебуванням прокурора ОСОБА_6 у відпустці. Обвинувачений і його захисник проти оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні на іншу дату не заперечили. З огляду на це суд уважає за можливим оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні на іншу дату і час.

З огляду на наведене вище та керуючись статтями 176-178, 194, 315, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків задовольнити.

Продовжити до 28.02.2026 включно обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.11.2025 у справі № 302/1097/24, а саме: 1) прибувати до суду з установленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця проживання, та /або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю.

Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні на 15січня 2026 року о 14:30 год.

У підготовче судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31.12.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1