Провадження № 1-кп/591/864/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0000714,

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.09.2009 народилась ОСОБА_7 , батьком якої є ОСОБА_6 .

22.10.2009 зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10.07.2025 близько 22:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 психічне та фізичне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, штовхав, тим самим демонструючи перевагу у фізичній силі, погрожував фізичною розправою, а також забрав мобільні телефони дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, та доньки ОСОБА_7 з метою позбавлення можливості користуватися майном, чим вчинив економічне насильство, внаслідок чого завдав психологічних та фізичних страждань, шкоди психологічному та фізичному здоров`ю дитини та дружини, побоювання за свою безпеку.

Крім того, 10.07.2025 близько 22:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , долонею лівої руки умисно наніс 2 удари в праву тім`яну частину голови неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , чим завдав їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

21.09.2025 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство: ображав, принижував, погрожував вигнати з квартири, чим завдав шкоди психічному здоров`ю та психологічних страждань потерпілим.

02.10.2025 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності неповнолітньої доньки ОСОБА_7 вчинив відносно дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, що виразилось у образах, криках, погрозах фізичною розправою, обмежував їх волевиявлення шляхом ненадання можливості залишити квартиру, що завдало шкоди психічному здоров`ю та психологічних страждань потерпілим.

03.10.2025 близько 17:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а також вчинив економічне насильство відносно доньки та дружини позбавив їжі, викинувши її з пательні у смітник, чим завдав психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб.

11.10.2025 близько 19:00 та 20:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, а саме ображав, принижував, погрожував фізичною розправою, та фізичне насильство штовхав, чим завдав шкоду їх психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

14.10.2025 близько 01:00 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , психічне насильство, а саме ображав, принижував, погрожував фізичною розправою, та фізичне насильство штовхав, чим завдав шкоду її психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

30.10.2025 близько 00:20 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, принижував, чим завдав шкоду їх психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

03.11.2025 близько 17:05 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, принижував, чим завдав шкоду їх психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

09.11.2025 близько 20:50 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, кричав, чим завдав шкоду їх психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

10.11.2025 близько 21:31 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , та дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, а саме ображав, принижував, висловлювався нецензурною лайкою, виганяв з квартири, чим завдав шкоду їх психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

11.11.2025 близько 19:20 год. ОСОБА_6 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно дружини ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2 групи, психічне насильство, а саме ображав, принижував, погрожував, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоду її психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

Згідно висновку судово-психологічної експертизи №890 від 21.10.2025 встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в стані психоемоційної напруги, відчуває негативно забарвлені переживання остраху, розгубленості, знервованості, емоційної пригніченості, відчуття розбитості, апатії, відмічаються скарги на погіршення соматичного стану, ускладненням основного інвалідизуючого захворювання, порушення сну. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку досліджуваної, яка є особою з інвалідністю, супроводжуються напругою від обмеження незалежності, потребою відстоювання власних установок, блокуванням потреби досягнення цілей, постійними конфліктними умовами, необхідністю систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим негативно впливають на її звичну життєдіяльність, знижують загальну якість її життя, спричиняють психологічні (моральні) страждання.

Згідно висновку судово-психологічної експертизи № 944 від 06.11.2025 встановлено, що ОСОБА_4 перебуває в стані психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, напруженістю, дратівливістю, відчуттям образи. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності, зростання, формування, розвитку та відпочинку неповнолітньої, погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим знижують загальну якість життя ОСОБА_7 , спричиняють психологічні (моральні) страждання.

Наявний у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 емоційний стан психоемоційної напруги зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) з агресивною поведінкою її чоловіка.

Конфліктна поведінка ОСОБА_6 постає для ОСОБА_4 та ОСОБА_7 психотравмуючою, викликає формування та фіксацію негативних психоемоційних змін.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ст. 126-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно протягом липня-листопада 2025 року неодноразово вчиняв психологічне насильство стосовно своє дружини та неповнолітньої доньки, а також долонею лівої руки умисно наніс 2 удари в праву тім`яну частину голови неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , чим завдав їй фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень. Просив вибачення у потерпілих.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя, що спричинили психологічні (моральні страждання) потерпілої особи, та за ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки він умисно завдав побоїв доньці ОСОБА_7 , які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення відносяться до категорії проступку та нетяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч 1. ст. 126 КК України, у виді громадських робіт, за ст. 126-1 КК України - у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, позицію потерпілої, яка просила не позбавляти волі, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим домашнього насильства щодо потерпілих суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілих від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, до обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно застосувати обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направлення для проходження програми для кривдників.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Приймаючи до уваги призначене покарання, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_6 з-під варти та обрати до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 126 КК України - у виді 120 годин громадських робіт;

за ст. 126-1 КК України у- у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк тримання під вартою, а саме: у період з 26.11.2025 по 22.01.2026, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосовувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід згідно ст. 91-1 КК України, направивши його для проходження програми для кривдників, терміном на 4 (чотири місяці), виконання якої покласти на Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на строк не більше двох місяців, а саме до 20.03.2026, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою на визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1