печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000179 від 09.05.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 09.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України та відповідно до наказу № 300о/с від 31.07.2014, старшим інженером головного пункту централізованого спостереження Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони інженером спеціального зв`язку Торезького міського відділу ГУ МВС України у Донецькій області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, підтримуючи рішення та дії держави-агресора, не виконав наказ керівництва ГУ МВС України у Донецькій області про необхідність прибути до будь-якого органу міліції на підконтрольній Україні території, ужити всіх можливих способів щодо оповіщення керівного складу ГУ МВС України у Донецькій області про своє місце перебування та приступити до виконання службових обов`язків» та, відповідно, не прибув до місця збору особового складу, залишився на тимчасово окупованих територіях та до виконання службових обов`язків не приступив.

При цьому, приблизно в серпні 2014 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), перебуваючи на території міста Торез, Донецької області, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі - так званому «ОМВД Торезский МВД по Донецкой народной Республике», створеному на тимчасово окупованій території України, та реалізуючи його вступив в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «ДНР», та отримавши від них пропозицію про зайняття посади у вищевказаному незаконному правоохоронному органі влади, в порушення вимог Конституції України та Законів України, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, добровільно погодився на вказану пропозицію.

Як встановлено в ході досудового розслідування, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та надавши добровільну згоду на виконання функцій працівника правоохоронного органу у незаконно створеному на тимчасово окупованій території України правоохоронному органі - у так званому «ОМВД Торезский МВД по Донецкой народной Республике», розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, зі своїх особистих мотивів та бажання працювати у незаконному правоохоронному органі, погоджуючись на пропозицію представників держави-агресора - російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ДНР» у невстановлений час, але не пізніше серпня 2014, перебуваючи на території міста Торез, Донецької області, ОСОБА_6 , діючи умисно, після свого призначення на відповідну посаду приступив до виконання покладених на нього представниками окупаційних військ російської федерації та так званої «ДНР» обов`язків, а також став учасником в інформаційних відеороликах, які в подальшому поширено через інформаційні канали так званого «МВД ДНР», у зв`язку з чим почав добровільно приймати участь у діяльності незаконного правоохоронного органу - так званого «ОМВД Торезский МВД по Донецкой народной Республике».

17.07.2025 ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України, вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Підозрюваний неодноразово викликався слідчим для особистого отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та участі в інших процесуальних діях, однак остання на виклик прокурора 20.07.2025, 21.07.2025, 22.07.2025 не з`явився.

Згідно даних інформації, розташованій на офіційному сайті Укрпошти, відділення Укрпошти в м. Луганськ Луганської області тимчасово не функціонує.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`явилася (20.07.2025, 21.07.2025, 22.07.2025) без поважних причин на виклик прокурора, останній 22.07.2025 органом досудового розслідування оголошений в розшук.

Розшук в рамках кримінального провадження доручено працівникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким, відповідальність за яке за ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачена у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Тому, на сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з наведених вище підстав.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, послався на безпідставність зазначених прокурором ризиків, відсутність доказів того, що ОСОБА_6 переховується на тимчасово окупованій території України або РФ, а також оголошення його в міжнародний розшук, відтак, це буде порушенням його права на захист.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 09.05.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

17.07.2025 ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України, вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Підозрюваний неодноразово викликався слідчим для особистого отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та участі в інших процесуальних діях, однак остання на виклик прокурора 20.07.2025, 21.07.2025, 22.07.2025 не з`явився.

Згідно даних інформації, розташованій на офіційному сайті Укрпошти, відділення Укрпошти в м. Луганськ Луганської області тимчасово не функціонує.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`явилася (20.07.2025, 21.07.2025, 22.07.2025) без поважних причин на виклик прокурора, останній 22.07.2025 органом досудового розслідування оголошений в розшук.

Розшук в рамках кримінального провадження доручено працівникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , а виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, за викладених у клопотанні обставин.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що за результатами розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території України, переховується від органу досудового розслідування, оголошений у розшук, то з огляду на обставини, наведені у змісті ухвали, наявні підстави згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 , задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1