Справа № 569/7868/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005393 від 06.09.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

29 серпня 2018 року, приблизно о 17 годині 45 хвилин, у світлу пору доби, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Романа Шухевича в м. Рівне зі сторони вул. Андрія Мельника в напрямку вул. Князя Володимира, під час здійснення маневру на нерегульованому перехресті вулиць Романа Шухевича Крейдяна до вул. Крейдяна, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки, де всупереч вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, не переконався що перед зміною напрямку руху це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого в порушення вимог п. 16.2 Правил дорожнього руху, повертаючи праворуч не надав дорогу велосипедисту ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку прямо, та допустив зіткнення з останнім.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у виглядічерепно мозкової травми у вигляді забою стиснення головного мозку, з наявністю гострої епідуральної гематоми правої гемісфери головного мозку, перелому кісток склепіння черепа та зовнішніми ушкодженнями (підшкірний крововилив в лобній ділянці в проекції коронарного шва, забій осаднення лівого плеча та лівого стегна), що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також пункту 16.2 Правил дорожнього руху, який передбачає, що на регульованих та нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку - перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і повідомив, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при вищезазначених обставинах. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримав та просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди Покарання просив призначити на розсуд суду.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлений цивільний позов ОСОБА_6 підтримав та просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 100000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди . Окрім цього просив стягнути понесені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , як і орган досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше несудимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває .

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування моральної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо заявленого цивільного позову, то суд виходить з наступного висновку.

Відповідно до положень ст.128 КПК України особа , якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вирішуючи пред`явлений ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

За правилами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно роз`яснень даних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 було сплачено 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, тому суд вважає за необхідне цивільний прозо про відшкодування моральної шкоди задовільнити частково.

Щодо клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про стягнення витрат на надання правової допомоги, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки суду не надано документи на підтвердження факту оплати потерпілим ОСОБА_6 правової допомоги на рахунок адвокатського бюро, чи в інший спосіб, в розмірах згідно долучених захисником актів виконаних робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) роківпозбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік..

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 не обирати .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 4290 (чотири тисячі двісті дев`яносто ) грн. 00 коп. витрат на залучення експерта.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити..

В стягненні витрат на надання правової допомоги з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 - відмовити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Рівненського міського суду від 27 листопада 2018 року на автомобіль марки DEOWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вважати повернутим ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Прокурору та обвинуваченому копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1